Справа № 204/4506/20
Суддя: Дубіжанська Т. О.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/4506/20
Провадження № 2-а/204/90/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, Інспектора лейтенанта патрульної поліції у Дніпропетровській області Бахарєва Сергія Анатолійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до УПП в Дніпропетровській області ДПП, інспектора ПП у Дніпропетровській області Бахарєва С.А., в якій прохає визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.07.2020 року позивача, який керував автомобілем Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , було зупинено інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Бахарєвим С.А. та винесено постанову серії ЕАМ №2800689, якою притягнуто позивача до адмінвідповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн., постанову мотивовано порушенням позивачем п.2.9 ПДР, (керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці). Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки винесена без дослідження всіх обставин справи, відповідачем-2 безпідставно не було взято до уваги пояснення позивача, щодо відсутності передбаченого конструкцією місця для встановлення номерного знаку, у зв`язку з чим, позивачем з дотриманням вимог державного стандарту було встановлено передній номерний знак під лобове скло автомобіля, чим було порушено право позивача надати пояснення та обґрунтувати свою позицію, окрім того, відповідач порушив порядок розгляду справи, передбачений ст. ст. 278-279, 283 КУпАП без його участі та за відсутності доказів вчинення інкримінованого правопорушення, у зв`язку з чим, вимушений звернутись до суду із зазначеною позовною заявою.

У встановлений судом строк відповідачем-1 було надано відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти задоволення позову, наполягав на дотримання всіх вимог законодавства під час винесення постанови.

Позивачем ОСОБА_1 було надано відповідь на відзив, у якому він спростував міркування відповідача-1, та наполягав на задоволенні позову.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відносяться відповідачі) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п.8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року (далі - ПДР) особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Приписами п. 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Нормами Закону № 580-VIII передбачено, що до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР України забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу,- не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з частиною шостою статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі частини першої статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені частиною першою статті 126 цього Кодексу.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Статтею 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції № 1395).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395).

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що керування транспортним засобом, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності в порядку частини шостої статті 121 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 09.07.2020 року о 17 год. 56 хв. керував транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 у м.Дніпро, по вул.Набережна Перемоги, 7, державний номерний знак якого був закріплений у не встановленому місці, чим порушив вимоги п. 2.9 "в" Правил дорожнього руху - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КпАП України.

Згідно постанови серії ЕАМ № 2800689 від 09.07.2020 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної відповідачем-2 інспектором патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Бахарєвим С.А., ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КпАП України, у виді штрафу у розмірі 170 гривень (а.с.7).

В судовому засіданні встановлено, що передній державний номерний знак НОМЕР_1 , на автомобілі Opel Vectra, яким користувався ОСОБА_1 , 09.07.2020 року, був розташований під лобовим склом, що підтверджується фототаблицею доданою відповідачем до відзиву на позов.

Розміщення державного номерного знаку під лобовим склом позивач пояснював, що заводом виробником автомобіля не передбачено спеціальне місце для розміщення номерного знаку попереду, а тому він був вимушений його розмістити в іншому місці.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 п. 4 Національного Стандарту України ДСТУ 4278:2019 "Дорожній транспорт знаки номерні транспортних засобів", на автомобілях має бути два знаки; знаки на транспортних засобах треба встановлювати лише в передбачених за конструкцією місцях, зазначених виробником; знаки не повинні зменшувати кутів переднього та заднього звисів транспортного засобу.

Згідно абзацу 4 п. 30.2. ПДР, затверджених Постановою від 10 жовтня 2001 р. № 1306 забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР, водієві забороняється: в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

З наданих сторонами фотографій, дійсно вбачається, що на передній частині автомобіля Opel Vectra, яким користувався позивач відсутнє спеціальне місце для розміщення номерного знаку.

З наданих сторонами доказів фактично неможливо встановити, чи дійсно не передбачена заводом виробником спеціальна накладка на передній бампер, на яку кріпиться знак та чи вносилися за час експлуатації автомобіля з 2001 року зміни до його конструкції та зовнішньго вигляду. Спеціальна технічна документація на автомобіль Opel Vectra 2001 року виробництва, для встановлення та підтвердження відповідних посилань позову, ОСОБА_1 надано не було та у суду також відсутня.

В той же час, суд вважає, що якщо ДСТУ 4278:2019 було встановлено обов`язковість встановлення двох знаків, то позивач мав право розмістити державний номерний знак у іншому місці передній частині автомобіля, обладнавши його, проте не під лобовим склом, оскільки в зазначеному розташуванні (фактично у салоні автомобіля) також відсутнє спеціальне місце для розміщення та фіксування номерного знаку, а також відсутні джерела освітлення такого знаку, що прямо передбачено вимогами п. 2.9 «в» ПДР. Також суд зазначає, що номерний знак розташовано під лобовим склом автомобіля, яке встановлено під кутом, відносно спостерігача, що знаходиться перед автомобілем та ускладнюватиме його видимість на дистанції.

Позивач у позові фактично не заперечував, що розташував номерний знак фактично у не в установленому для цього місці, а саме під лобовим склом автомобіля, оскільки, за його переконанням, таке місце в передній частині його автомобіля не передбачене виробником. Суд вважає, що обов`язок водія усунути технічні несправності чи конструкційні недоліки належного йому транспортного засобу не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з виконанням відповідачем повноважень щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за наслідками встановленої події цього правопорушення.

Натомість, факт керування транспортним засобом, д.н.з. НОМЕР_1 , якого був закріплений у не встановленому місці (в салоні автомобіля під лобовим склом), є самостійною підставою для притягнення особи, яка керує джерелом підвищеної небезпеки, до відповідальності.

При цьому, наявність чи відсутність у позивача можливості бути обізнаним з технічною характеристикою щодо місця розташування номерного знаку, не має прямого впливу на склад правопорушення.

Суд також вважає, що інспектором поліції не була порушена процедура складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (в тому числі й щодо порушення частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Обставина керування позивачем транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , якого був закріплений у не встановленому для цього місці, визнається сторонами по справі, відтак в розумінні ч.1 ст.78 КАС України не підлягає доказуванню.

Крім того, в судовому засіданні сторонами не заперечувався той факт, що інспектором належним чином повідомлено позивача про підстави зупинення, суть допущеного порушення, а також про відповідальність передбачену ч. 6 ст. 121 КУпАП за вчинене особою правопорушення.

Відтак суд вбачає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся з урахування всіх обставин справи, у повній відповідності до ст. 280 КУпАП.

Посилання позивача, як на підставу задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови, а саме не роз`яснення йому прав та обов`язків та , то суд зазначає наступне.

В позові ОСОБА_1 серед іншого наголошував, що інспекторами не враховано його пояснення та винесено постанову без роз`яснення його прав та без його участі. Однак суд ставить його доводи під сумнів, оскільки надані позивачем письмові пояснення, зафіксовані інспектором на бланку патрульної поліції, вказують на те, що інспектором все ж таки було позивачу роз`яснено вимоги ст. 268 КУпАП. Зазначені доводи позивача суд розцінює, як спосіб останнього уникнути відповідальності.

З цього приводу окрім іншого, суд вважає, що не роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не може бути самостійною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за умови доведення вини правопорушника. Понад те, позивачем не викладені обставини і не зазначені докази з приводу того в чому полягає позбавлення суб`єктом владних повноважень можливості скористатися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

При цьому, не спростовує здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статей КУпАП. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 17 травня 2018 року у справі №753/4366/17.

Сторонами не заявлялися клопотання про виклик та допит свідків.

У відповіді на відзив, позивачем було заявлено про недопустимість наданих відповідачем в якості доказів фотознімків на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, посилаючись на відсутність даних про такий доказ в оскаржуваній постанові.

При цьому, в самій відповіді на відзив та позові позивач підтвердив, що надані відповідачем фотознімки підтверджують події та обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення, винесеній відносно нього, оскільки вказав на місце прикріплення номерного знаку, а саме в салоні автомобіля під лобовим склом, надавши також власноруч виконані фото з фіксуванням аналогічних обставин.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а вказав, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

За такого, суд не посилається на фотознімки, додані відповідачем до відзиву на позов на підтвердження факту порушення позивачем ПДР, оскільки такі не можуть вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова від 09.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено дані фотознімки.

Однак суд вважає помилковим посилання позивача на зазначені обставини, як на підставу для скасування постанови, оскільки у даній справі, що розглядається, позивачем не заперечувався факт керування транспортним засобом, державний номерний знак якого був закріплений у не встановленому місці, а саме в салоні автомобіля під лобовим склом, що на думку суду є самостійною підставою для притягнення особи, яка керує джерелом підвищеної небезпеки, до відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем вчинено порушення ПДР, за яке його притягнуто до відповідальності, а отже оспорювана ним постанова серії ЕАМ № 2800689 від 09.07.2020 року є правомірною, тому в даному випадку відсутні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 246, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст. ст.2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, Інспектора лейтенанта патрульної поліції у Дніпропетровській області Бахарєва Сергія Анатолійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська