Справа № 620/59/21
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/59/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ніжинської районної ради Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) 05.01.2021 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ніжинської районної ради Чернігівської області (далі - Ніжинська райрада), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у відмові в призначенні та виплаті допомоги на період працевлаштування, у відповідності до частини другої статті 33 Закону України ''Про статус депутатів місцевих рад'';

- зобов`язати відповідача на період працевлаштування нарахувати та виплатити йому середню заробітну плату у відповідності до частини другої статті 33 Закону України ''Про статус депутатів місцевих рад'', з дня закінчення повноважень як заступника голови Бобровицької районної ради Чернігівської області (25.11.2020).

Позов мотивовано тим, що у відповідності до положень частини другої статті 33 Закону України ''Про статус депутатів місцевих рад'' він має право на збереження, але не більше шести місяців, середньої заробітної плати, які позивач отримував на виборній посаді. Натомість відповідач у виплаті вказаних коштів відмовив.

Ухвалою судді від 11.01.2021 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 02.03.2021 представнику відповідача відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

У встановлений ухвалою суду строк відповідач надав відзив на позов, в якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову та пояснив, що виконавчим апаратом райради було підготовлено проект рішення «Про виплату заступнику голови Бобровицької районної ради сьомого скликання ОСОБА_1 середньої заробітної плати протягом 6 місяців», однак на пленарному засіданні вказаний проект не був підтриманий більшістю голосів депутатів від загального складу ради. Крім того, вважає, що збереження протягом шести місяців середнього заробітку не звільняє адміністрацію установи, де працював депутат місцевої ради, від обов`язку вжиття заходів щодо його працевлаштування. Разом з тим, Ніжинською райрадою вживалися необхідні заходи для можливого працевлаштування позивача шляхом направлення відповідних запитів до центрів зайнятості, Відділу освіти Бобровицької міської ради, ВП Національного університету біоресурсів і природокористування України «Бобровицький коледж економіки і менеджменту ім. О.Манойлової» щодо наявності вакансій для працевлаштування викладача з економічних дисциплін, менеджменту, маркетингу, публічного управління та адміністрування.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він свою правову позицію підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує таке.

Як вбачається із записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 30.11.2015 був звільнений із посади викладача економічно-облікових дисциплін ВП Національного університету біоресурсів і природокористування України «Бобровицький коледж економіки і менеджменту ім. О.Манойлової» у зв`язку з переходом на виборну посаду. З 01.12.2015 по 25.11.2020 позивач займав посаду заступника голови Бобровицької районної ради та був звільнений з неї у зв`язку із закінченням строку повноважень (а.с. 10).

Відповідно до рішення Ніжинської райради другої сесії восьмого скликання від 11.12.2020 «Про реорганізацію Бобровицької районної ради шляхом приєднання до Ніжинської районної ради Чернігівської області» припинено юридичну особу Бобровицьку районну раду шляхом реорганізації через приєднання до Ніжинської районної ради Чернігівської області. Пунктом 2 вказаного рішення установлено, що Ніжинська районна рада є правонаступником майна, прав та обов`язків Бобровицької районної ради (а.с. 32-40).

30.11.2020 позивач звернувся до голови Ніжинської райради із заявою про вирішення питання щодо збереження за ним середньої заробітної плати на період працевлаштування відповідно до частини другої статті 33 Закону України ''Про статус депутатів місцевих рад'', у зв`язку із неможливістю працевлаштування за попереднім місцем роботи. До заяви ОСОБА_1 було додано довідку ВП Національного університету біоресурсів і природокористування України «Бобровицький коледж економіки і менеджменту ім. О.Манойлової» від 24.11.2020 №465 про неможливість працевлаштування позивача у вказаному навчальному закладі на посаді викладача економічно-облікових дисциплін через відсутність годин педагогічного навантаження (а.с. 11, 12).

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчим комітетом Ніжинської райради підготовлено проект рішення «Про виплату заступнику голови Бобровицької районної ради сьомого скликання ОСОБА_1 середньої заробітної плати протягом 6 місяців», однак останній не був підтриманий більшістю депутатів від загального складу ради, про що позивача повідомлено листом від 05.01.2021 за №05/2-01/218 (а.с. 9, 27-28).

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради визначає Закон України від 11 липня 2002 року №93-IV «Про статус депутатів місцевих рад» (далі - Закон №93-IV), який також встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №93-IV депутат місцевої ради набуває свої повноваження в результаті обрання його до ради відповідно до Закону України "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів".

Депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом (частина друга статті 6 Закону №93-IV).

Абзацом 1 частини першої статті 33 Закону №93-IV встановлено, що у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.

Відповідно до абзаців 1-2 частини другої статті 33 Закону №93-IV депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Гарантії для працівників, обраних на виборні посади, також встановлені статтею 118 КЗпП України, за приписами якої працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Аналіз наведених положень чинного законодавства України дає підстави для висновку, що законодавством гарантується право депутата місцевої ради на надання йому, після закінчення його повноважень за виборною посадою, попередньої або рівноцінної роботи (посади), а за її відсутності - збереження за ним середньої заробітної плати на строк не більше шести місяців або до дня його працевлаштування.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 13.08.2020 (справа №174/445/16-а (2-а/174/18/2016).

При цьому обов`язок запропонувати звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади роботу (посаду) за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді покладається саме на роботодавця. За змістом Закону №93-IV збереження протягом шести місяців середнього заробітку не звільняє адміністрацію установи, де працював депутат місцевої ради, від обов`язку вжити заходи до його працевлаштування. Закон №93-IV покладає на роботодавця обов`язок забезпечити депутату, строк повноважень якого завершився, надання попередньої роботи (посади) і лише в разі її відсутності - іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. Водночас строки, протягом яких відповідач має виконати зазначений обов`язок запропонувати надати рівноцінну роботу, нормативно не встановлений. До часу працевлаштування такій особі повинна бути збережена середня заробітна плата, але не більше 6 місяців. У разі відмови особи від працевлаштування обов`язок роботодавця зі збереження такого заробітку особи припиняється.

Як вбачається з матеріалів справи, до обрання на виборну посаду заступника голови Бобровицької районної ради Чернігівської області позивач працював викладачем економічно-облікових дисциплін ВП Національного університету біоресурсів і природокористування України «Бобровицький коледж економіки і менеджменту ім. О.Манойлової».

У свою чергу, відповідно до листа коледжу від 24.11.2020 №465, станом на 26.11.2020 в навчальному закладі відсутня можливість працевлаштувати ОСОБА_1 на посаду, яку він займав до звільнення, через відсутність годин педагогічного навантаження. Інша рівноцінна робота в навчальному закладі станом на 26.11.2020 відсутня (а.с. 11).

Тобто, станом на день звернення позивача до Ніжинської райради, як правонаступника прав та обов`язків Бобровицької районної ради, його працевлаштування за попереднім місцем роботи є неможливим. При цьому, встановлені статтею 33 Закону №93-IV застереження щодо можливості нарахування та виплати позивачу спірних кошів судом не встановлені.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання середньої заробітної плати, яку він одержував раніше на виборній посаді у раді, на період працевлаштування, але не більше шести місяців, а тому відповідача слід зобов`язати нарахувати та виплатити вказані кошти. При цьому, суд звертає увагу, що надання Ніжинською райрадою запитів до центру зайнятості, Відділу освіти Бобровицької міської ради, ВП Національного університету біоресурсів і природокористування України «Бобровицький коледж економіки і менеджменту ім. О.Манойлової» жодним чином не свідчить про виконання відповідачем обов`язку, передбаченого статтею 33 Закону №93-IV.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про звернення до негайного виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Тобто, негайне виконання в межах сум платежу за один місяць застосовується у разі стягнення грошових сум з відповідача.

Оскільки, в даному випадку, способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату йому середньої заробітної плати у відповідності до частини другої статті 33 Закону №93-IV, а не стягнення грошових сум, негайне виконання не застосовується.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ніжинської районної ради Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Ніжинської районної ради Чернігівської області щодо непризначення та невиплати ОСОБА_1 середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді у раді, але не більше шести місяців, на період працевлаштування.

Зобов`язати Ніжинську районну раду Чернігівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.11.2020 і прийняти рішення про нарахування та виплату йому середньої заробітної плати у відповідності до частини другої статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», з дня закінчення повноважень як заступника голови Бобровицької районної ради Чернігівської області (25.11.2020).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ніжинської районної ради Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судові витрат в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02 березня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Ніжинська районна рада Чернігівської області (, площа імені Івана Франка, буд. 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600).

Суддя С.В. Бородавкіна