Справа № 855/15/21
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/15/21
УХВАЛА

28 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Губської Л.В., Епель О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії, третя особа - ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Кандидат у народні депутати України ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з позовом до Центральної виборчої комісії (далі - Відповідач, ЦВК), третя особа - ОСОБА_2 (далі - Третя особа, ОСОБА_2 ), про зобов`язання ЦВК відмовити у реєстрації кандидатом у народні депутати України ОСОБА_2 , 1969 року народження, висунутого у порядку самовисування в одномандатному виборчому окрузі №87 на проміжних виборах народних депутатів України 28.03.2021 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2021 року відкрито провадження у справі.

Крім того, разом із позовною заявою ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив вжити заходів забезпечення позову та заборонити ЦВК до набрання законної сили рішенням суду здійснювати реєстрацію кандидатом у народні депутати України ОСОБА_2 на проміжних виборах народного депутата України в одномандатному виборчому окрузі №87 (Івано-Франківська область) 28.03.2021 року.

Наведені вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_2 , який проживає у Фастівському районі Київської області, у порядку самовисування до ЦВК подано документи для реєстрації кандидатом у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №87. З огляду на характер діяльності Третьої особи, Позивач вважає, що намір ОСОБА_2 зареєструватися кандидатом у народні депутати України полягає виключно у введенні виборців в оману з метою допущення помилки при голосуванні. Зазначає, що за фактом перешкоджання здійсненню виборчого права Національною поліцією України зареєстроване кримінальне провадження.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову, на переконання ОСОБА_1 , полягає у тому, що документи для реєстрації подані ОСОБА_2 24.02.2021 року, то не пізніше 01.03.2021 року ЦВК зобов`язана вирішити питання про реєстрацію останнього кандидатом у народні депутати України. У свою чергу, вчинення Відповідачем таких дій свідчитиме про подальшу неможливість виконання рішення суду у цій справі. Окремо зауважує, що такий спосіб забезпечення позову не зупинить виборчого процесу, у той час як буде спрямований на ефективний захист прав Позивача.

Розглянувши подану заяву, судова колегія, встановивши відсутність необхідності отримувати додаткові пояснення та докази в учасників справи, а також здійснювати її розгляд у відкритому судовому засіданні, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення останньої з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для однозначного висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, заборони відповідачу вчиняти певні дії. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 вважає, що до розгляду і вирішення заявлених позовних вимог необхідно заборонити ЦВК здійснювати реєстрацію кандидатом у народні депутати України ОСОБА_2 до моменту вирішення спору судом, оскільки ухвалення такого рішення унеможливить виконання рішення суду у цій справі у випадку задоволення позовних вимог.

Разом з тим, такі доводи Позивача, на переконання судової колегії, є помилковими з огляду на таке.

Відповідно до пп. 2 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Виборчого кодексу України, який набрав чинності 01.01.2020 року, визнано такими, що втратили чинність з дня набрання чинності цим Кодексом, зокрема, Закон України «Про вибори народних депутатів України» (Відомості Верховної Ради України, 2012 р., № 10-11, ст. 73 із наступними змінами), крім положень щодо організації та проведення проміжних виборів і заміщення народних депутатів України, обраних у загальнодержавному виборчому окрузі, повноваження яких достроково припинені, що діють до наступних чергових або позачергових виборів народних депутатів України.

Приписи статті 106 Закону України «Про вибори народних депутатів України» (далі - Закон) визначають, що у разі дострокового припинення повноважень депутата, обраного у одномандатному окрузі, Центральною виборчою комісією в порядку, встановленому цим Законом, призначаються проміжні вибори депутата.

Проміжні вибори депутата в одномандатному окрузі проводяться в останню неділю шістдесятиденного строку з дня опублікування рішення про їх призначення. Утворення виборчих комісій, висування і реєстрація кандидатів у депутати та інші виборчі процедури проводяться в порядку, встановленому цим Законом з особливостями, передбаченими у статті 107 цього Закону.

Положеннями ч. 10 ст. 107 Закону передбачено, що подання документів до Центральної виборчої комісії для реєстрації кандидатів у депутати розпочинається на наступний день після опублікування Указу Президента України про дострокове припинення повноважень Верховної Ради України або рішення Центральної виборчої комісії про призначення виборів і закінчується за тридцять днів до дня голосування. Реєстрація кандидатів у депутати закінчується за двадцять п`ять днів до дня голосування.

Згідно ч. 6 ст. 59 Закону Центральна виборча комісія не пізніш як на п`ятий день з дня прийняття документів, передбачених частинами першою або другою статті 55 цього Закону, приймає рішення про реєстрацію кандидата у депутати в одномандатному окрузі або про відмову в його реєстрації.

Отже, рішення щодо реєстрації особи кандидатом у народні депутати України ЦВК зобов`язана прийняти не пізніш як на п`ятий день з дня прийняття документів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 55 Закону.

За правилами ст. 11 Закону виборчий процес - це здійснення суб`єктами, визначеними статтею 12 цього Закону, виборчих процедур, передбачених цим Законом.

Виборчий процес здійснюється, зокрема, на засадах дотримання принципів виборчого права, зазначених у статтях 2-10 цього Закону; законності та заборони незаконного втручання будь-кого у цей процес; політичного плюралізму та багатопартійності; неупередженості органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, судів, підприємств, закладів, установ і організацій, їх керівників, інших посадових і службових осіб до партій - суб`єктів виборчого процесу, кандидатів у депутати.

Початок виборчого процесу чергових виборів оголошує Центральна виборча комісія в строки, встановлені цим Законом.

Виборчий процес включає у себе десять етапів, першими з яких є, зокрема, висування кандидатів у депутати (1); утворення виборчих комісій (крім Центральної виборчої комісії) (2); реєстрація кандидатів у депутати (3); проведення передвиборної агітації (4).

Отже, висування кандидатів у депутати і реєстрація кандидатів у депутати є етапами виборчого процесу.

У розрізі наведеного колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову, які застосовує суд, не можуть зупиняти, унеможливлювати або в інший спосіб порушувати безперервність процесу призначення, підготовки і проведення виборів.

Указана норма встановлює імперативну безальтернативну заборону шляхом вжиття заходів забезпечення позову зупиняти, унеможливлювати або в інший спосіб порушувати безперервність процесу призначення, підготовки і проведення виборів. За таких обставин, встановлення ЦВК заборони вчиняти дії щодо реєстрації особи кандидатом у народні депутати України до набрання законної сили рішенням суду у цій справі ставитиме під загрозу безперервність підготовки виборів в частині окремого етапу виборчого процесу, який в силу наведених вище норм Закону має завершитися за двадцять п`ять днів до дня голосування. А відтак спосіб забезпечення позову, про який просить Позивач, суперечить положенням ч. 4 ст. 151 КАС України.

Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що у справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Тобто, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Як було зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, передумовою вжиття заходів забезпечення позову є необхідність встановлення судом їх співмірності із заявленими позовними вимогами, а також врахування наслідків вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

У межах визначеної нормативної регламентації спірних правовідносин суд приходить до висновку, що заборона ЦВК здійснювати реєстрацію кандидатом у народні депутати України ОСОБА_2 не може вважатися допустимим та пропорційним заходом забезпечення позову, невжиття якого може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що викладені у заяві про забезпечення позову вимоги у розрізі їх обґрунтувань не дають об`єктивних підстав вважати за необхідне вжити такі заходи до набрання законної сили рішенням у цій справі.

Керуючись ст. ст. 150-156, 248, 273 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку ч. 1 ст. 272 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у дводенний строк у порядку, встановленому ч. 2 ст. 278 КАС України.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст ухвали складено « 28» лютого 2021 року.