Справа № 545/354/20
Суддя: Гальченко О. О.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/354/20
Провадження № 2-а/545/39/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Гальченко О.О.,

при секретарі - Лисенко І.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за адміністративним позовом ( уточненим ) ОСОБА_1 до Сем`янівської ( Кротенківської ) сільради Полтавського району Полтавської області про визнання незаконним рішення сільради та його скасування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка 11.02.2020 року звернулась до суду із адміністративним позовом до Сем`янівської ( Кротенківської ) сільради Полтавського району Полтавської області про визнання незаконним рішення сільради та його скасування, та уточнила його, посилаючись на те, що згідно з ч. 2 ст. 124 Конституції України «...Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи...».

Відповідно до ст. 5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом : 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акту чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції ( повноважень ) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

П. 1 ч. 1 ст. 19 КАСУ закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно правових спорах, зокрема : спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень ( нормативно-правових актів чи індивідуальних актів ), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись наведеними нормами та в порядку ч. 2 ст. 20 КАСУ, вона вимушена звернутися за захистом своїх прав щодо визнання незаконним рішення сільської ради та зобов`язання його скасувати до Полтавського районного суду Полтавської області в рамках КАСУ.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним.

В провадженні Полтавського районного суду м. Полтава перебуває цивільна справа за № 545/69/17 провадження № 2/545/8/20 за позовом ОСОБА_1 до Сем» янівська ( Кротенківська ) сільська рада про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Після ознайомлення із матеріалами цивільної справи за № 545/69/17 провадження № 2/545/8/20 від 05.02.2020 р. ( підтвердження щодо ознайомлення із матеріалами справи буде надано у підготовчому судовому засіданні ) вона дізналася про існування рішення Сем`янівської ( Кротенківська ) сільської рада від 17.11.2017 р. про внесення змін до рішення 42-ї сесії Кротенківської сільської ради 5-го скликання 1 засідання «Про затвердження актів приймання - передачі житлових будинків від 14.10. 2010 року № 753», в результаті чого було прийнято рішенні про відмову щодо взяття на баланс 2х квартирного житлового будинку в АДРЕСА_1 .

У зв`язку із тим, що вона вважає, що дане рішення про внесення змін до рішення 42- ї сесії Кротенківської сільської ради 5-го скликання 1 засідання «Про затвердження актів приймання - передачі житлових будинків від 14.10. 2010 року № 753», яке міститься в матеріалах цивільної справи незаконне та суперечить законодавству України.

Підставою звернення до суду із адміністративним позовом в порядку КАСУ є порушення її права як позивачки, яке пов`язане із прийняттям незаконного рішення Сем`янівської ( Кротенківська ) сільської рада від 17.11.2017 р. про внесення змін до рішення 42-ї сесії Кротенківської сільської ради 5-го скликання 1 засідання «Про затвердження актів приймання - передачі житлових будинків від 14.10. 2010 року № 753», яке з`явилося в процесі слухання цивільної справи по суті та суперечить матеріалам цивільної справи за № 545/69/17 провадження № 2/545/8/20 щодо визначення коло відповідачів по справі та їх відповідальність перед нею.

Таким чином, вважає, що її право порушене і саме визнання незаконним рішення позачергової вісімнадцятої сесії сьомого скликання Кротенківської сільської ради від 17.11.2017 року без номера «Про внесення змін до рішення сорок другої сесії Кротенківської сільської ради п`ятого скликання І засідання «Про затвердження Актів приймання - передачі житлових будинків» від 14.10.2010 року № 753» в судовому порядку стане доказом до цивільної справи справі № 545/69/17.

Таким чином, звертається до суду щодо визнання протиправним та скасування рішення позачергової вісімнадцятої сесії сьомого скликання Кротенківської сільської ряди від 17.11.2017 року без номера «Про внесення змін до рішення сорок другої сесії Кротенківської сільської ради п`ятого скликання 1 засідання «Про затвердження Актів приймання - передачі житлових будинків» від 14.10.2010 року № 753».

Рішенням 42-ї сесії Сем`янівської ( Кротенківської ) сільської ради п`ятого скликання першого засідання «Про затвердження актів приймання - передачі житлових будинків» від 14.10.2010 року № 753, відповідно до вимог низки нормативно правових актів, було затверджено Акти приймання-передачі з балансу ВАТ «Полтавське» на баланс Кротенківської сільської ради 4-х квартирного житлового будинку, який знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 та 2-х квартирного житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 . Також, вказаним рішенням було прийнято вказані об`єкти нерухомого майна з балансу ВАТ «Полтавське» на баланс Кротенківської сільської ради і було доручено сільському голові замовити та виготовити в БТІ Полтавського району технічну документацію та свідоцтва на право власності на вищевказані житлові будинки за кошти громадян, які в них зареєстровані та проживають.

Звертає увагу суду, що вищевказаним рішенням на баланс Кротенківської сільської ради було прийнято 2-х квартирний житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 і фактично даний будинок було прийнято в управління сільської радою, що підтверджується наступними обставинами :

1. На виконання рішення Кротенківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 14 жовтня 2010 року № 753, КП «БТІ та містобудування Полтавського району» 26.03.2013 року було виготовлено технічний паспорт на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому власниками вказані Кротенківська сільська рада та ОСОБА_3 і зазначено розмір спільної часткової власності співвласників по 1/2 частині ( без зазначення квартир ) ( копія додана до відповіді на відзив на адміністративний позов ).

2. Також, Кротенківська сільська рада у 2013 році здійснювала реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 , 2013 року народження в 1/2 частину 2-х квартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 22.10.2015 року про зареєстрованих осіб ( копія додана до відповіді на відзив на адміністративний позов ).

3. 04 серпня 2014 року, розглянувши заяву гр. ОСОБА_1 про створення загрози руйнування житлового будинку, виконавчий комітет Кротенківської сільської ради вирішив вивчити питання передачі 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться в селі Кротенки Полтавського району Полтавської області з балансу сільської ради у власність громадян ( копія рішення № 29 від 04.08.2014 року додана до відповіді на відзив на адміністративний позов ).

4. 19.09.2016 року за вих.. № 02-21/459 та 17.10.2016 року за вих. № 02-21/499 виконавчий комітет Кротенківської сільської ради на адвокатський запит адвоката ОСОБА_5 надавав інформацію про осіб, що зареєстровані в 1/2 частках житлового будинку по АДРЕСА_1 ( копія додана до відповіді на відзив на адміністративний позов ).

5. Також, сільська рада в особі її голови - ОСОБА_6 вживала дій стосовно проведення державної реєстрації права власності на 1/2 частину житлового будинку за вище вказаною адресою, однак реєстраційна служба Полтавського районного управління юстиції ще в 2015 році відмовляла в реєстрації за існуючими документами, що підтверджується листом виконавчого комітету Кротенківської сільської ради № 456 від 12.11.2015 року ( копія додана до відповіді на відзив на адміністративний позов ).

23.10.2017 року голова Кротенківської сільської ради - Щедрик А.В. подав державному реєстратору прав на нерухоме майно Полтавської районної державної адміністрації заяву про державну реєстрації прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: комунальна на житловий будинок з реєстраційним номером 31954042 у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що розташований АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду заяви державний реєстратор прав на нерухоме майно - ОСОБА_7 27.10.2017 року прийняла рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 37807765, оскільки встановила наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Дійсно, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки від 11.06.2019 року, об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 31954042, а саме : житловий будинок з господарськими будівлями за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 201,5 кв.м., дійсно зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно 07.02.2011 року. Тільки державна реєстрація була здійснена на 1/2 частку об`єкта за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу ВРЕ 507451 від 13.01.2011, посвідченого приватним нотаріусом - Москівець В.А., зареєстровано в реєстрі за № 76 ( копія довідки додана до відповіді на відзив на адміністративний позов ).

Тобто, 1/2 частка житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , перебуває у приватній власності ОСОБА_1 з 07.02.2011 року, тоді як голова Кротенківської сільської ради ( з незрозумілих підстав !!! ) вживав дій стосовно державної реєстрації цілого будинку за вказаною адресою.

Також, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку № 106798 вона є власницею земельної ділянки 0,0632 га. за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Разом з тим, звертає увагу суду, що до ОСОБА_1 1/2 ідеальна частка у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого виконкомом Кротенківської сільської ради 26.05.1992 року за р. № 49, зареєстрованого у КП «БТІ та містобудування Полтавського району» у реєстрову книгу № 14 під № 360. Дана обставина підтверджується п. 2 договору купівлі-продажу від 13.01.2011 року ВРЕ 507451 ( копія додана до відповіді на відзив на адміністративний позов ).

Тож, Кротенківська сільська рада ще в далекому 1992 році достеменно володіла інформацією про те, що 1/2 частина житлового будинку, який рішенням Кротенківської сільської ради № 753 від 14.10.2010 року була прийнята на баланс сільської ради від ВАТ «Полтавське», перебувала у приватній власності. Тому, формулювання у рішенні про прийняття з балансу ВАТ «Полтавське» на баланс Кротенківської сільської ради 2-х квартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно є спірним.

Проте, то як було зазначено вище, з 2010 року Кротенківська сільська рада фактично прийняла у володіння та вживала дій по розпорядженню 1/2 частки житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 , дійсно є спірним. Однак, через невідповідність правовстановлюючих документів дійсним обставинам справи, зареєструвати право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку неможливо.

З часом 1/2 частина будинку АДРЕСА_1 , яка перебувала на балансі сільської ради, почала руйнуватися, завдаючи шкоди майну позивачки. В зв`язку з цим у 2016 році вона була змушена звернутися до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до Сем`янівської ( Кротенківської ) сільської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ( справа № 545/69/17 ).

В процесі проведення судової будівельно-технічної експертизи, а в подальшому після ознайомлення із матеріалами справи позивачка дізналася про те, що сільська рада через 7 років фактичного управління вказаним майном, вирішила дану ситуацію шляхом прийняття 17 листопада 2017 року рішення без номера «Про внесення змін до рішення сорок другої сесії Кротенківської сільської ради п`ятого скликання І засідання «Про затвердження Актів приймання - передачі житлових будинків» від 14.10.2010 року № 753». Даним рішенням скасовано пункти 1 і 2 рішення сорок другої сесії Кротенківської сільської ради п`ятого скликання ( перше засідання ) від 14.10.2010 року № 753 в частині затвердження Акту приймання-передачі 2-х квартирного житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 та прийняття його з балансу ВАТ «Полтавське» на баланс Кротенківської сільської ради. Вирішено пукти 1 і 2 рішення сорок другої сесії Кротенківської сільської ради п`ятого скликання ( перше засідання) від 14.10.2010 року № 753 «Про затвердження Актів приймання-передачі житлових будинків» викласти в новій редакції, виключивши з рішення згадування про 2-х квартирний житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Таким чином, вважає, що зазначене рішення незаконне, винесене із порушенням Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», бо призвело до негативних наслідків у вигляді юридичної невизначеності правового статусу 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою : Полтавська область, Полтавський район, с. Кротенки, провулок Нікітченка, 2. Внаслідок ухвалення даного рішення виникла ситуація, яка не гарантує стабільності суспільних відносин, оскільки погіршує становище осіб, які зареєстровані та проживають в даному будинку. На її думку, метою прийняття рішення Кротенківської сільської ради від 17.11.2017 року без номера «Про внесення змін до рішення сорок другої сесії Кротенківської сільської ради п`ятого скликання І засідання «Про затвердження Актів приймання - передачі житлових будинків» від 14.10.2010 року № 753» було уникнення відповідальності за неналежне утримання нерухомого майна, яке перебувало на балансі Кротенківської сільської ради.

Вважає, що зазначене рішення було ухвалено відповідачем з перевищенням повноважень сільського голови та порушенням чинного законодавства, що не відповідає нормам Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Основний Закон нашої держави ст. 19 Конституції України визначає, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста. Сільські, селищні, міські ради як представницькі органи відповідних територіальних громад здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією й законами України ( ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ).

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Відповідно до ч. 10 даної статті акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Зі змісту ч. 2 ст. 144 Конституції України та ч. 10 ст. 59 Закону № 280/97-ВР вбачається, що рішення органу місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку.

Органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між Органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці 2 п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду від 13.05.1997 р.

Органи місцевого самоврядування, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», наділені значними повноваженнями у різних галузях, зокрема, у сфері бюджету та фінансів, соціально-економічного і культурного розвитку, у сфері управління комунальною власністю, в галузі житлово-комунального господарства, у сфері регулювання земельних відносин, соціального захисту населення тощо, але не наділені правом скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни.

П. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Оскільки Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено статус голови селищної ради, на якого поширюються повноваження депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, а тому користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на пленарних засіданнях ради.

Звернула увагу на те, що вона є також є депутатом Сем`янівської ( Кротенківської ) сільської ради із 2017 року, що підтверджується копією посвідчення. Однак, під час ухвалення 17 листопада 2017 року на позачерговій вісімнадцятій сесії сьомого скликання рішення без номера «Про внесення змін до рішення сорок другої сесії Кротенківської сільської ради п`ятого скликання І засідання «Про затвердження Актів приймання - передачі житлових будинків» від 14.10.2010 року № 753» вона, як депутат, не була присутня, оскільки, з невідомих їй причин, її не було належним чином повідомлено про скликання позачергової сесії, що не відповідає нормам Закону України «Про місцеве самоврядування».

Таким чином, вважає, що дії сільського голови Сем`янівської ( Кротенківської ) сільської ради - ОСОБА_6 є також протиправними, так як, підписуючи дане рішення про скасування попередніх рішень сесії, на її думку, сільський голова Сем`янівської ( Кротенківської ) сільської ради - ОСОБА_6 перевищив свої повноваження, чим порушив права не тільки позивачки, а й порушив саму процедуру скликання сесій та порушив вимоги ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно правової позиції Конституційного Суду України, викладеною у рішенні від 16 квітня 2009 р. № 7-рп / 2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, 144 Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46, ч. 1, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ( справа про скасування актів місцевого самоврядування № 1-9 / 2009 ), в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність ( стаття 3 ).

Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами ( ст.. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є : «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України покладає обов`язок на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України. Аналогічна вимога щодо дій органів та посадових осіб місцевого самоврядування міститься у ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Таким чином, вважає, що у суду є підстави для скасування оскаржуваного рішення та задоволення позову.

Відносно витрат на правничу допомогу.

Доводить до відома суду, що з метою захисту своїх прав та законних інтересів, вона вимушена була звернутися за правничою допомогою до адвоката, оскільки не має достатньої правової освіти, щоб представляти свої інтереси в суді.

Між нею та адвокатом Омелай Н.М. було укладено договір про надання правничої допомоги № 12, на виконання якого нею було сплачено гонорар в сумі визначений у додатках ( докази сплати будуть додані при підготовчому судовому засіданні ).

Адвокат на виконання умов укладеного договору про надання правничої правової допомоги № 12 від 12.02.2019 року взяла на себе зобов`язання щодо : 1) попереднього опрацювання матеріалів, наданих Клієнтом, підготовки правової позиції у справі; 2) вивчення матеріалів справи пошук, вивчення нормативних документів, судової практики, підготовка до ведення справи; 3) підготовки та складання позовної заяви про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 4) усних консультацій, роз`яснення, узгодження позиції по справі, обговорення ходу ведення справи з Замовником; 5) складання запитів, заяв, пояснень, клопотань в процесі підготовки та ведення справи в суді, участь в судових засіданнях щодо розгляду справи в Полтавському окружному адміністративному суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАСУ, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст.132 КАСУ судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати : 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язанні із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ст.134 КАСУ : « 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок Держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

3. Для цілей розподілу судових витрат :

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт ( наданих послуг ), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із :

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг );

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг );

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та ( або ) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

6. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

7. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами».

З огляду на зміст ст. 134 КАСУ, вона визначає порядок несення судових витрат на правову допомогу, її положення спрямовані на забезпечення особі права на правову допомогу в адміністративному судочинстві. Зазначений вид витрат пов`язаний з реалізацією конституційного права на правову допомогу. Адже ст. 59 Конституції України визначає, що кожен має право на правову допомогу.

Ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути :

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу ( установи ), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару ( фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ч. 1 ст. 627 ЦК України гарантовано свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ч. 1 ст. 60 КАСУ повноваження на ведення справи в суді дає представникові право на вчинення від імені особи, яку він представляє, усіх процесуальних дій, які може вчинити ця особа. Відповідно до ч. 4 ст. 59 КАСУ повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватися довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У свою чергу, з приводу аспекту вчинення вказаних процесуальних дій поза судовим засіданням необхідно зазначити наступне.

Всі процесуальні дії поза судовим засіданням мають спільні риси. Так, всі ці дії : неможливо вчинити під час судового засідання ( написання клопотань, заяв, заперечень інших письмових документів, збирання доказів тощо ); вчиняються у межах прав та обов`язків сторін, визначених Кодексом адміністративного судочинства України; впливають на правовідносини, що складаються під час здійснення адміністративного судочинства шляхом їх породження ( складання та подання позову, апеляційної, касаційної скарги ), зміни ( заява про збільшення / зменшення позовних вимог, зміна предмету позову ), або мають мету вплинути на процесуальну дію суду ( складання та подання клопотань про забезпечення позову - з метою винесення судом відповідної ухвали : збирання доказів, складання письмових пояснень - для кращої аргументації своєї позиції по справі, з метою вплинути цими діями на рішення суду по суті ).

Таким чином, складання відповідних процесуальних документів ( а також дії, що їм передують і які необхідні для їх вчинення ), необхідно тлумачити як вчинення стороною окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, за що КАСУ передбачена компенсація.

При цьому, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнається в Україні офіційним джерелом права, одним з елементів верховенства права та правової визначеності є концепт законних очікувань.

Законне очікування - це очікування можливості ( ефективного ) здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого ( того, яке випливає з інших прав ), у разі якщо особа прямо не виключена з кола тих, хто є носіями відповідного права.

Як зазначено у пункті 54 Рішення у справі «IATRIDIS v. GRЕЕСЕ» ( рішення від 25.03.1999р. ), концепція «майна» в розумінні ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції…» має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном».

Питання, що має бути розглянуто, полягає утому, чи надавали заявнику обставини справи, розглянуті в цілому, право на інтерес, якій по суті захищається ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

У зв`язку з цим, якщо законодавча норма, яка встановлює певну компенсацію, є чинною, а передбаченні для її застосування умови - дотриманими, неприпустимою видається відмова органів державної влади у наданні особі такої компенсації. Це особливо стосується справ адміністративного судочинства, завданням якого є захист прав, свобод та інтересів так званої «слабкої сторони» - фізичних та юридичних осіб - від порушень з боку органів публічної адміністрації при здійсненні останніми владних управлінських функцій.

Виходячи з викладеного та враховуючи законодавчо передбачену гарантію відшкодування витрат на правову допомогу, особа, яка звертається до адміністративного суду за захистом свого порушеного права, при вирішенні справи на її користь може правомірно очікувати на задоволення свого законного інтересу щодо отримання компенсації витрат, здійснених нею на правову допомогу у такій судовій справі, у тому числі стосовно складання адвокатом, іншим фахівцем у галузі права відповідних процесуальних документів. У протилежному випадку, наявна процесуальна норма стосовно можливості відшкодування витрат, здійсненних на правову допомогу, була б декларативною, що своєю чергою суперечило б концепції правової визначеності як одному з аспектів принципу верховенства права.

Сплачуючи судовий збір, вона керувалась роз`ясненнями Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України стосовно того, що вимога про визнання протиправними акту, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права ( скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо ) як наслідків протиправності акту, дії чи бездіяльності є однією вимогою ( копія постанови від 14.03.2017року у справі № 21-3944а1б надається ).

Тож, враховуючи вищевикладені обставини, вважаю рішення позачергової вісімнадцятої сесії сьомого скликання Кротенківської сільської ради від 17.11.2017 року без номера «Про внесення змін до рішення сорок другої сесії Кротенківської сільської ради п`ятого скликання І засідання «Про затвердження Актів приймання - передачі житлових будинків» від 14.10.2010 року № 753» незаконним, таким, що винесене з порушенням чинного законодавства України, відтак, підлягає скасуванню.

На підставі ст. 160 КАС п. б України доводимо суд до відома про те, що були вжиті заходи досудового врегулювання спору.?

Прохала винести рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення позачергової вісімнадцятої сесії сьомого скликання Кротенківської сільської ради від 17.11.2017 року без номера «Про внесення змін до рішення сорок другої сесії Кротенківської сільської ради п`ятого скликання І засідання «Про затвердження Актів приймання - передачі житлових будинків» від 14.10.2010 року № 753» та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Представники сторін : позивачки - адвокат Омелай Н.М. та відповідача -Сем`янівської сільської ради Полтавського району надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, де представник позивачки позовні вимоги підтримала, а представник відповідача не заперечував щодо їх задоволення. ( а. с. 94, 95 ).

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Позивачем та його представником надано докази на підтвердження зазначених в позові обставин.

Враховуючи, що позивач не заперечував щодо задоволення позову, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню із підстав зазначених у позові, які доведені матеріалами справи.

Судові витрати по справі, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню із відповідача на підставі ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 5-9, 12, 47, 77, 78, 134, 139, 122-123, 241-245, 246, 250 ч. 6, 251 ч. 2, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 6 ч. 1, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 114 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ( уточнений ) ОСОБА_1 до Сем`янівської ( Кротенківської ) сільради Полтавського району Полтавської області про визнання незаконним рішення сільради та його скасування - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення позачергової 18 сесії 7 скликання Кротенківської сільради Полтавського районну Полтавської області від 17.11.2017 року без номеру «Про внесення змін до рішення 42 сесії Кротенківської сільради 5 скликання 1 засідання «Про затвердження актів приймання-передачі житлових будинків» від 14.10.2010 року № 753.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840,80 гривень стягнути з Сем`янівської ( Кротенківської ) сільради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його ( її ) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення ( ухвали ) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його ( її ) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко