Справа № 160/13184/20
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
16.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період роботи в Харцизькому трубному заводі (згодом ПАТ «Харцизький трубний завод») з 10.08.1983 по 25.10.1983 - 2 місяці 16 днів, електрозварник труб на стані заготівельного та зварювального відділення двошовного потоку трубозварювального цеху №1, з повним робочим днем, з 15.02.1986 по 10.12.1986 - 9 міс. 26 днів, газорізальник трубоелектрозварювального цеху № 2, з повним робочим днем, з 11.12.1986 по 07.12.1999 та з 29.12.2000 по 22.01.2003 - 14 років 3 місяці 21 день, електрозварник труб на стані на ділянці зварювання робочих швів (стани зовнішнього зварювання) трубоелектрозварювального цеху № 2, з повним робочим днем, з 23.01.2003 по 24.11.2004 -1 рік 8 місяців 13 днів, з повним робочим днем, бригадир-настроювач трубоелектрозварювальних станів ділянки зварювання робочих швів трубоелектрозварювального цеху №2, з повним робочим днем, до пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці та призначити пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за віком по Списку № 2 з 28.07.2020 року (з моменту звернення до ПФУ).
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою №1204-605018 від 28.08.2018 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Згідно із відомостями з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача Серії НОМЕР_2 (записи за №5-№18) останній працював у Харзицькому трубному заводі, який надалі було перейменовано в ПАТ «Харцизький трубний завод» у наступні періоди за відповідними посадами, зокрема:
-з 10.08.1983 по 25.10.1983 на посаді електрозварника труб на стані заготівельного та зварювального відділення двошовного потоку трубозварювального цеху №1;
-з 15.02.1986 по 10.12.1986 на посаді газорізальника трубоелектрозварювального цеху №2;
-з 11.12.1986 по 07.12.1999 та з 29.12.2000 по 22.01.2003 на посаді електрозварника труб на стані на ділянці зварювання робочих швів (стани зовнішнього зварювання) трубоелектрозварювального цеху №2;
-з 23.01.2003 по 31.03.2006 та з 01.04.2006 по 19.06.2012 на посаді бригадира-настроювача трубоелектрозварювальних станів ділянки зварювання робочих швів трубоелектрозварювального цеху №2.
28.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Зі змісту позовної заяви слідує та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 до значеної вище заяви були додані згідно розписки-повідомлення №01/967 від 28.07.2020, в тому числі копії таких документів: трудова книжка з вкладишем до неї; військовий квиток; диплом (свідоцтво, атестат) про навчання; довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників (на 17 арк.), зокрема: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії № 4.2-24/311 від 02.10.2019; копія наказу ОБ №300 від 07.12.1994 «Про завершення атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за Списками № 1 та № 2» з переліком робіт, професій, посад, зайнятість в яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2; копія наказу ОБ № 445 від 29.12.2000 «Про атестацію робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за Списками № 1 та № 2» з переліком робіт, професій, посад, зайнятість в яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1, №2; копія наказу ЗГ №1472 від 22.11.2004 «Про підсумки чергової атестації робочих місць за умовами праці у трубоелектрозварювальному цеху №2» з переліком робочих місць, професій та посад, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2; документи про місце проживання (реєстрації) особи тощо.
Позивач зазначає, що на момент його звернення до відповідача він мав загальний страховий стаж роботи 34 роки 3 місяці 19 днів, з яких страховий стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 складав 20 років 0 місяців 25 днів.
З огляду на викладене, пенсійний орган відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Не погодившись із таким рішенням ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з означеним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює акон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 р. (далі - Закон №1058-IV).
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону №1058-IV, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Відповідно до змісту статті 5 Закону №1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Приписами статті 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-XII), зокрема, гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Частиною 1 статті 7 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Згідно з приписами ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
У разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах (ч.5 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Аналогічне положення міститься також і в статті 48 Кодексу Законів про працю України, згідно зі змістом якої трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок №637) передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Зі змісту зазначених правових приписів встановлено, що пільговий стаж, необхідний для призначення пільгової пенсії на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має підтверджуватися записами в трудовій книжці. У випадку відсутності відповідних записів у трудовій книжці, пільговий стаж може бути підтверджений уточнюючими довідками.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач згідно із відомостями копії трудової книжки Серії НОМЕР_2 (записи за №5 - №18) останній працював у Харзицькому трубному заводі, який надалі було перейменовано в ПАТ «Харцизький трубний завод» у наступні періоди за відповідними посадами, зокрема:
-з 10.08.1983 по 25.10.1983 на посаді електрозварника труб на стані заготівельного та зварювального відділення двошовного потоку трубозварювального цеху №1;
-з 15.02.1986 по 10.12.1986 на посаді газорізальника трубоелектрозварювального цеху №2;
-з 11.12.1986 по 07.12.1999 та з 29.12.2000 по 22.01.2003 на посаді електрозварника труб на стані на ділянці зварювання робочих швів (стани зовнішнього зварювання) трубоелектрозварювального цеху №2;
-з 23.01.2003 по 31.03.2006 та з 01.04.2006 по 19.06.2012 на посаді бригадира-настроювача трубоелектрозварювальних станів ділянки зварювання робочих швів трубоелектрозварювального цеху №2.
Записи в трудовій книжці не оспорюються відповідачем.
Водночас, стаж у період роботи позивача у Харзицькому трубному заводі, який надалі було перейменовано в ПАТ «Харцизький трубний завод», не врахований відповідачем як пільговий за Списком №2, оскільки на непідконтрольних територіях Донецької та Луганської областей органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження з 01.12.2014, а пільгову довідку № 4.2-24/311 від 02.10.2019 видано підприємством, яке розташовано на непідконтрольній території України та можливість її перевірки відсутня.
Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджений наказом Міністерства соціальної політики № 383 від 18.11.2005, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Так, під час роботи по професіям, які дають право пільгове пенсійне забезпечення, застосовуються постанова Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956, постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 та №36 від 16.01.2003.
Розділом XXXII «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, що застосовується під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до названої статті Закону, передбачені електрозварники та їхні підручні, а також газозварники та їхні підручні.
Згідно з цією позицією списку, правом на відповідну пенсію користувались лише електрозварники, зайняті ручним зварюванням, на автоматичних та напівавтоматичних машинах із застосуванням флюсів, електрозварники трубних заводів на зварюванні труб методом опору, крім зайнятих на контактному, точковому і стиковому зварюванні. Слід також зауважити, що робітники цієї професії, які працювали в навчальних закладах, колгоспах, державних установах, лабораторіях, правом на пільгову пенсію не користувались.
Враховуючи те, що кваліфікаційною характеристикою робіт електрогазозварника, визначеною в Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт та професій робітників (ЄТКД) (випуск 2, затверджений постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС від 16.01.1985 р. №17/2-54), передбачається виконання ним робіт як електрозварника, так і газозварника, а також те, що обидві ці професії передбачені вказаним вище Списком № 2, робітники, які працювали за професію "електрогазозварник" до 1 січня 1992 р., можуть мати право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.100 Закону, в разі зайнятості виконанням відповідних робіт повний робочий день, що має бути підтверджено уточнюючою довідкою підприємства (організації).
Судом встановлено, що при зверненні позивача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах вищевказану уточнюючу довідку не враховано пенсійним органом, оскільки остання видана підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній території України.
З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити таке.
З практики Європейського суду з прав людини слідує, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.
До вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду ООН, згідно з якими документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.
У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречинни» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016).
«Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».
При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.10.2018 у справі №235/2357/17.
З урахуванням вказаних вище обставин суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 на Харцизькому трубному заводі, який надалі перейменовано у ПАТ «Харцизький трубний завод», з 10.08.1983 по 25.10.1983 на посаді електрозварника труб на стані заготівельного та зварювального відділення двошовного потоку трубозварювального цеху №1, з 15.02.1986 по 10.12.1986 на посаді газорізальника трубоелектрозварювального цеху №2, з 11.12.1986 по 07.12.1999 та з 29.12.2000 по 22.01.2003 на посаді електрозварника труб на стані на ділянці зварювання робочих швів (стани зовнішнього зварювання) трубоелектрозварювального цеху №2, з 23.01.2003 по 24.11.2004 з повним робочим днем на посаді бригадира-настроювача трубоелектрозварювальних станів ділянки зварювання робочих швів трубоелектрозварювального цеху № 2 до пільгового стажу позивача за Списком №2.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з моменту звернення до ПФУ, суд виходить з такого.
Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з моменту звернення до пенсійного органу буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та прийняттям рішення замість нього, що не входить до компетенції суду.
Водночас, статтею 5 КАС України закріплено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи, суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві.
Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про якій йдеться у позовній заяві.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за потрібне вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву від 28.07.2020 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню судом.
У відповідності до вимог ч.3 ст.139 КАС України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 630,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241, 242-246, 255, 262, 295 КАС України, суд,-
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи в Харцизькому трубному заводі, який надалі перейменовано у ПАТ «Харцизький трубний завод» з 10.08.1983 по 25.10.1983 на посаді електрозварника труб на стані заготівельного та зварювального відділення двошовного потоку трубозварювального цеху №1, з повним робочим днем, з 15.02.1986 по 10.12.1986 на посаді газорізальника трубоелектрозварювального цеху № 2, з повним робочим днем, з 11.12.1986 по 07.12.1999 та з 29.12.2000 по 22.01.2003 на посаді електрозварника труб на стані на ділянці зварювання робочих швів (стани зовнішнього зварювання) трубоелектрозварювального цеху №2, з повним робочим днем, з 23.01.2003 по 24.11.2004 з повним робочим днем на посаді бригадира-настроювача трубоелектрозварювальних станів ділянки зварювання робочих швів трубоелектрозварювального цеху №2, з повним робочим днем, до пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складений 28.12.2020.

Суддя О.В. Царікова