Справа № 560/2131/21
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2131/21
УХВАЛА

іменем України

02 березня 2021 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Козачок І.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Хмельницького міського відділу реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною, скасування відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хмельницького міського відділу реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Просить визнати протиправним висновок від 05.02.2021 року про відмову у внесенні змін до актового запису про народження в частині зазначення національності матері, та зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису про народження позивача, зазначивши національність матері «німка».

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори.

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулась особа.

У цій справі спірні правовідносини пов`язані з наданням відповідачем висновку про відмову у внесенні змін до існуючого актового запису в частині зазначення національності матері позивача. Позивач зазначає про належність його бабусі до громадян німецької національності, відтак вважає, що національність матері повинна бути зазначена також як «німка».

Також до позову позивач додає документи, які, як він зазначає, стосуються його матері. У той же час, у свідоцтві про його народження прізвище матері зазначене як " ОСОБА_2 ", тоді як у інших документах зазначається прізвище " ОСОБА_3 ".

Адміністративний суд не вправі вийти за межі публічно-правових аспектів справи і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану. Зазначену правову позицію з відповідного питання викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 425/2737/17, від 23.01.2019 року у справі № 807/45/17 та від 13.03.2019 року у справі № 466/1150/18.

У той же час, з огляду на вимоги, які висуває позивач, а також для встановлення відповідних обставин, суд у цій справі повинен вийти за межі публічно-правових аспектів, здійснюючи оцінку обставин та доказів, які лежать в площині приватно - правових відносин.

На думку суду, у даному випадку вимога позивача про визнання неправомірним висновку відповідача заявлена з метою вирішення питання подальшого внесення змін щодо національності матері у вже існуючий актовий запис, на підставі документів про етнічне походження його бабусі. Разом з тим, суд повинен встановити правовий зв`язок між відповідними особами, оскільки, як вже зазначалось, документи, надані позивачем, складені на осіб з різними прізвищами. Таким чином, суд фактично змушений буде самостійно встановлювати відповідні юридичні факти та юридичні зв`язки, а також належність відповідних документів особам, що не є функцією адміністративного суду.

З огляду на це, спір у цій справі має ознаки приватно-правового спору, відтак не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.09.2019 року №810/2732/18 вказала, що внесення змін до актового запису цивільного стану у вже існуючий запис не має ознак публічно-правового спору.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 29.05.2019 року у справі № 398/4017/18, чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах органами державної реєстрації актів цивільного стану національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено статтею 11 Закону України "Про національні меншини в Україні". Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах органів державної реєстрації актів цивільного стану відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону України "Про національні меншини в Україні". Отже, національна належність особи є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.

Відтак, адміністративний суд не може вважатись належним та компетентним судом в розумінні національних та міжнародних актів, оскільки його юрисдикція не поширюється на правовідносини, які виникли між позивачем і органом РАЦС з приводу внесення змін до актового запису, якими позивач бажає підтвердити або відновити своє етнічне походження.

В частині першій статті 315 ЦПК наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоч за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення)

Суд роз`яснює, що з метою встановлення відповідних юридичних фактів та обставин, які стосуються підтвердження особою її належності до певної національності, правового зв`язку між особами, прізвища яких згідно з документами відрізняються, а також належності таких документів певним особам, відповідних юридичних наслідків, позивач може звернутись до загального місцевого суду в порядку цивільного судочинства..

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Суд роз`яснює, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції. Отже, позивач має право звернутись до адміністративного суду з заявою для повернення сплаченого ним судового збору та у подальшому звернутись до належного суду.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького міського відділу реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяІ.С. Козачок