Справа № 826/1980/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 року м. Київ № 826/1980/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в частині, визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - Відповідач-1) та Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - Відповідач-2) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.12.2016 № в частині визначеного основного зобов`язання - 91683,74 грн. та штрафних (фінансових) санкцій - 23090,93 грн.; від 12.12.2016 № в частині визначеного основного зобов`язання - 6876,28 грн. та штрафних (фінансових) санкцій - 1719,07 грн.; визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 08.11.2017 №94637-17 в частині вимоги сплати податкового боргу, що оскаржується.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.02.2018 відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2021 замінено первинних відповідачів - Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві та Головне управління ДФС у м. Києві їх правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києві ().

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на думку Позивача, Відповідачем-1 неправильно визначено суму об`єкта оподаткування, в наслідок чого нараховано грошове зобов`язання у більшому розмірі оскаржуваними рішеннями. Також Позивач вважає протиправною податкову вимогу, надіслану Відповідачем-2 з підстав протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в оскаржуваній частині.

Відповідач-1 проти задоволення позову заперечив. Посилався на те, що від публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» надійшло повідомлення про анулювання суми заборгованості позивача за кредитним договором. Сума такого прощеного боргу, згідно законодавства, вважається додатковим благом та підлягає оподатковуванню. Однак, позивач не задекларував дохід та не сплатив податок на доходи фізичних осіб і військовий збір. Вважає податкові повідомлення-рішення правомірними та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідачем-2 подано відзив на позов, у якому зазначено про те, що податкову вимогу від 08.11.2017 №94637-17 на підставі положень Податкового кодексу України відкликано в автоматичному режимі, у зв`язку із оскарженням податкових повідомлень-рішень, на підставі яких виник податковий борг. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідачем-1 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доход фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу у вигляді додаткового блага платником податків - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

За результатами даної перевірки складено акт від 22.11.2016 №10358/26-51-13-06/ НОМЕР_1 , згідно висновків якого, перевіркою встановлено порушення вимог:

- підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, а саме не подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік;

- статті 36, підпункту 164.2.17, пункту 164.2 статті 164, пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України, а саме не задекларовано дохід, отриманий платником податків як додаткове благо від ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 1462215,26 грн., не сплачено податок з доходів фізичних осіб у сумі 291834,05 грн.;

- підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України не сплачено до бюджету військовий збір за 2015 рік у розмірі 21933,23 грн.

На підставі акта перевірки Відповідачем-1 прийнято податкові повідомлення-рішення від 12.12.2016

№, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 364962,56 грн. (за основним платежем 291834,05 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 73128,51 грн.);

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 27416,54 грн. (за основним платежем 21933,23 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями 5483,31 грн.).

Відповідачем-2 направлено Позивачу податкову вимогу від 08.11.2017 №94637-17 на суму 434000,23 грн.

Позивачем подано скаргу на вказану вимогу, за результатом розгляду якої Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 28.12.2017 №17423/11/99-99-17-01-14, яким скаргу залишено без задоволення.

Вважаючи прийняті Відповідачами податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу протиправними, Позивачем оскаржено їх до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що між Позивачем та АТ «Укрсоцбанк» укладено договір кредиту №44/29-48-633/1 від 19.05.2008 на суму 132000,00 дол. США.

В подальшому між Позивачем та УТ «Укрсоцбанк» укладено договір про внесення змін №1 від 09.07.2013, відповідно до умов якого у разі погашення до 09.07.2015 заборгованості за кредитом у сумі 66577,47 дол. США (50% від загальної заборгованості), Позичальник отримує право на анулювання залишку заборгованості.

Позивачем виконано умови договору про внесення змін та 09.07.2015 подано до АТ «Укрсоцбанк» дві заяви на сплату заборгованості з частковим анулюванням, а саме з анулюванням 12717,74 дол. США основної заборгованості; 32999,40 дол. США - основної заборгованості; 20860,33 дол. США заборгованості за процентами.

Датою анулювання заборгованості є 09.07.2015.

Відповідно до повідомлення АТ «Укрсоцбанк» щодо анулювання боргу від 12.10.2016 №111-186/79-1223 сума анульованої основної суми кредитної заборгованості Позивача становить 1462824,26 грн., сума доходу, що підлягає оподаткуванню - 1462215,26 грн., сума доходу, що не підлягає оподаткуванню - 609,00 грн., податковий період - ІІІ квартал 2015 року (а.с. 69 т. І).

Відповідачем-1 зазначено, що прощена сума кредитної заборгованості є додатковим благом Позивача, а тому з неї має бути сплачений податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Відповідно до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно з пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Матеріали справи свідчать про те, що договір кредиту Позивача не був погашений станом на 01.01.2014, операція з прощення (анулювання кредиту) здійснена після 01.01.2015.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що за кредитним договором від 19.05.2008 №44/29-48-633/1 не здійснювалась зміна валюти зобов`язання, а тому оподаткуванню підлягає вся сума основного боргу, прощеного банком. При цьому, проценти за кредитом, прощені банком, відповідно до вищезазначених норм не є додатковим благом та не підлягають оподаткуванню.

З матеріалів справи слідує, що 09.07.2015 банком прощено заборгованість Позивача за кредитним договором у сумі 45717,14 дол. США основної заборгованості та 20860,33 дол. США - заборгованості за процентами.

Офіційний курс Національного банку України станом на 09.07.2015 становив 21,97 грн. за 1 дол. США.

Таким чином, сума прощеної основної заборгованості за кредитом 45717,14 дол. США становила еквівалент 1004405,57 грн.; заборгованості за процентами 20860,33 дол. США - 458301,45 грн.

Сума процентів не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу. Тобто, сума прощеної заборгованості по процентам за кредитом 20860,33 дол. США еквівалент 458301,45 грн. по курсу станом на 09.07.2015 не є доходом Позивача.

Таким чином, об`єктом оподаткування є сума 1003796,57 грн., яка визначена із суми прощеної заборгованості у розмірі 1004405,57 грн., зменшеної на суму 609,00 грн. (50% мінімальної заробітної плати станом на 2015 рік), відповідно до підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що Відповідачем-1 нараховано податок на доходи фізичних осіб та військовий збір на суму 1462215,26 грн., тобто на всю суму прощеної заборгованості, включаючи проценти за кредитом, що не відповідає нормам Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата).

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня ставить 1218 гривень.

Таким чином, на суму доходу у розмірі 12180,00 грн. мав бути нарахований податок на доходи фізичних осіб у сумі 1827,00 грн. (1218,00 * 10* 15% = 1827,00 грн.)

Решта суми об`єкта оподаткування оподатковується за ставкою 20%.

1003796,57 грн. - 12180,00 грн. = 991616,57 грн.

991616,57 * 20% = 198323,31 грн.

Отже, загальна сума податку на доходи фізичних осіб, яка мала бути нараховану Позивачу на отримане додаткове благо у 2015 році становить 200150,31 грн. (198323,31 грн. + 1827,00 грн.), а не 291834,05 грн., як визначено контролюючим органом.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З даної норми слідує, що сума штрафної санкції має становити 200150,31 грн. * 25% = 50037,58 грн.

З викладеного слідує, що податкове повідомлення-рішення від 12.12.2016 № в частині визначення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 91683,74 та штрафної санкції у сумі 23090,93 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (підпункт 1.1 пункт 161 підрозділу 10 Кодексу), тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до підпункту 1.3 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Отже, отримання фізичною особою доходу, зокрема у вигляді вказаного додаткового блага, обумовлює виникнення в неї обов`язку зі сплати військового збору з такої суми.

Сума військового збору, визначена із суми отриманого Позивачем додаткового блага становить 1003796,57 грн. * 1,5% = 15056,95 грн., а не 21933,23 грн., як визначено Відповідачем-1.

Сума штрафної санкції має становити 15056,95 грн. * 25% = 3764,24 грн.

Враховуючи встановлені судом обставини, податкове повідомлення-рішення від 12.12.2016 № в частині визначення суми грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 6879,28 та штрафної санкції у сумі 1719,07 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 08.11.2017 №94637-17, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається.

Згідно із пунктом 60.2 статті 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті (сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення), податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Відповідно до пункту 56.18 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Зважаючи на оскарження податкових повідомлень-рішень від 12.12.2016 № № в адміністративному та судовому порядках, сума грошового зобов`язання, визначена у таких рішень є неузгодженою до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, у зв`язку із відсутністю заборгованості Позивача зі сплати податків до державного бюджету, податкова вимога вважається відкликаною відповідно до положень пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, що підтверджено Відповідачем-2 у відзиві на позов (а.с. 62 т. І).

Враховуючи те, що податкову вимогу від 08.11.2017 №94637-17 відкликано, підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

Керуючись положеннями статей 6, 8, 9, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 12.12.2016 № в частині визначеного основного зобов`язання - 91683,74 грн. (дев`яносто одна тисяча шістсот вісімдесят три гривні 74 коп.) та штрафних (фінансових) санкцій - 23090,93 грн. (двадцять три тисячі дев`яносто гривень 93 коп.).

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 12.12.2016 № в частині визначеного основного зобов`язання - 6876,28 грн. (шість тисяч вісімсот сімдесят шість гривень 28 коп.) та штрафних (фінансових) санкцій - 1719,07 грн. (одна тисяча сімсот дев`ятнадцять гривень 17 коп.).

4. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 1649,92 грн. (одна тисяча шістсот сорок дев`ять гривень 92 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка 33/19, Київ 33, 01033, ).

Суддя Н.М. Клименчук