Справа № 826/4921/18
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 826/4921/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом Державної авіаційної служби України до Товариства з додатковою відповідальністю ВЕРСТАТОНОРМАЛЬ, Колективного підприємства БУДОВА, Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, Управління Державної архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, КП Міжнародний аеропорт Одеса, про зобов`язання вчинити певні дії та визнання протиправними дій, бездіяльності,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов адміністративний позов Державної авіаційної служби України до Товариства з додатковою відповідальністю ВЕРСТАТОНОРМАЛЬ, Колективного підприємства БУДОВА, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії та визнання протиправними дій, бездіяльності

Ухвалою суду від 18.07.2018р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.08.2018р. зупинено провадження по адміністративній справі №№826/4921/18 до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №810/3046/17.

Ухвалою суду від 28.05.2019р. поновлено провадження по справі №420/4921/18.

Ухвалою суду від 28.05.2019р. продовжено строк підготовчого провадження у адміністративній справі №826/4921/18 на тридцять днів.

Ухвалою суду від 27.06.2019р., яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України.

Ухвалою суду від 27.06.2019р., яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, КП Міжнародний аеропорт Одеса.

Ухвалою суду від 17.07.2019р. замінено відповідача Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради на Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради.

Ухвалою суду від 24.07.2019р., яка занесена до протоколу судового засідання, прийнято до провадження уточнення, згідно яких позивач звернувся до суду із позовними вимогами про:

-зобов`язання ТДВ «ВЕРСТАТОНОРМАЛЬ» виконати рішення Державіаслужби від 16 лютого 2018 року № 112;

-зобов`язання КП «БУДОВА» виконати рішення Державіаслужби від 16 лютого 2018 року № 113;

- визнання протиправною бездіяльність Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради в частині непогодження об`єкта будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Михайлівська, 8 з Державіаслужбою та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва;

-визнання протиправними дії Управління ДАБК Одеської міської ради щодо видачі декларацій про початок будівельних робіт № ОД 22 зі змінами даних у декларації № ОД 77, № ОД 79 зі змінами даних у декларації№ ОД 67, № ІУ 48, № ОД 96 зі змінами даних у декларації № 59, № ОД 47 зі змінами даних у декларації № ОД 01, № ОД 76 зі змінами даних у декларації № ОД 47, № ОД 06 зі змінами даних у декларації № ОД 15, № ОД 92, № ОД 1384 зі змінами даних у декларації № ОД 27, сертифікатів від 19.02.2018 №№ ОД 84, ОД 95 та скасувати їх.

-визнатння протиправними дії Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради щодо видачі містобудівних умов і обмежень №01-06/36 (№21) забудови земельної ділянки по об`єкту будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Михайлівська, 8ла скасувати їх;

-зобов`язатння ТДВ «ВЕРСТАТОНОРМАЛЬ» та КП «БУДОВА» знести самочинне будівництво за адресою: м. Одеса, вуі. Михайлівська, 8 та привести ділянку в попередній стан.

Ухвалою суду від 24.07.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 06.08.2019р. зупинено провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 826/4893/18.

Представники сторін повідомлялись про день та час розгляду справи, однак у судове засідання не з`явились.

Керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України судом продовжено розгляд справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 18.02.2021р. поновлено провадження по справі, розгляд справи ухвалено продовжити у письмовому провадженні.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначав, що за приписами частини 2 ст. 69 Повітряного кодексу України на приаеродромній території запроваджується особливий порядок здійснення діяльності, яка пов`язана з будівництвом та може вплинути на безпеку авіації та створити перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження. Також за приписами ст. 72 Земельного кодексу України на приаеродромній території запроваджується особливий режим використання земель. Інформація про розміри приаеродромної території доводиться експлуатантом аеродрому до відома органів місцевого самоврядування. Позивач вказав, що 02.11.2017р. Державіаслужбою, відповідно до статті 5 Повітряного кодексу України, Положення №520, пункту 7 Правил сертифікації цивільних аеродромів України, наказом №833 «Про проведення позапланових інспекційних перевірок» створено комісію, якій було доручено у листопаді- грудні 2017 року провести позапланові інспекційні перевірки приаеродромних територій, зокрема, КП «Міжнародний аеропорт Одеса». 14-15 грудня 2017 року комісією, разом з відповідальними працівниками КП«Міжнародний аеропорт Одеса» та СБУ, здійснено позапланову інспекційну перевірку приаеродромної території аеродрому Одеса КП «Міжнародний аеропорт Одеса». На момент перевірки приаеродромної території аеродрому Одеса було виявлено, зокрема, об`єкт будівництва, що не погоджений з експлуатантом аеродрому та Державіаслужбою, за наступною адресою: м. Одеса, вул. Михайлівська, 8, що підтверджується фото. Зазначені об`єкти будівництва, знаходяться у радіусі 10 км від контрольної точки аеродрому «Одеса». Відповідно до п.147 розділу XI Положення, Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Мінінфрастуктури України від 30.11.2012 № 721, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.12.2012 за № 2147/22459, Державіаслужбою не здійснювалось погодження вибору майданчиків для проектування, будівництва, розширення, реконструкції і технічного переобладнання, не надавався висновок щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації. Позивач вказав, що ним було прийнято рішення № 112 та 113 про припинення будівництва з моменту винесення такого рішення за адресою: м.Одеса, вул.Михайлівська, 8, що здійснюється ТОВ«ВЕРСТАТОНОРМАЛЬ» та КП«БУДОВА». Позивач, посилаючись на вищевикладене та повноваження місцевих органів виконавчої влади, зокрема, щодо дотримання вимог використання приаеродромної території, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

07.08.2018р. до суду від Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача, зазначивши, що при наданні управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за адресою: м.Одеса, вул. Михайлівська, 8 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01.08.2018р. до суду від ТДВ «Верстатонормаль» надійшов відзив згідно якого відповідач вказав, що ТДВ «Верстатонормаль» як замовник будівництва за адресою: м.Одеса, вул. Михайлівська, 8, не може нести відповідальність за дії які не має повноважень вчиняти, а у Державіаслужби відсутні повноваження передбачі ч.2 ст.69 Конституції України, приймати рішення в порядку ч.10 ст.69 ПКУ відносно ТДВ «Верстатонормаль», оскільки ТДВ «Верстатонормаль» не допускало порушення порядку діяльності на приаеродромній території, оскільки не наділена правами та обов`язками вчиняти дії визначені у ч.З ст.69 ПКУ та п.147 «Положення про використання повітряного простору України». Крім того, відповідач вказав, що здійснення погоджень Державіаслужби не є можливим без наявності містобудівних умов та обмежень та у позивача відсутні повноваження для звернення із вказаним позовом.

01.08.2018р. до суду від КП «Будова» надійшов відзив на позовну заяву, який ідентичний відзиву, що надійшов від ТДВ «Верстатонормаль» та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

11.09.2018р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої Державна авіаційна служба України наголосила, що Комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт «Одеса» неодноразово було доведено до відома органів місцевого самоврядування про особливий порядок провадження діяльності на при аеродромній території та про її розміри, а відповідач, на думку позивача, видав містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки всупереч вимогам законодавства.

11.09.2018р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив ТОВ«Верстатнормаль» та КП «БУДОВА», згідно якої Державна авіаційна служба України зазначила, що відповідно до норм чинного законодавства України, замовник і підрядник зобов`язані погодити з Державіаслужбою місця розташування та висоти об`єктів на при аеродромних територіях.

11.04.2019р. до суду від Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради надійшли пояснення згідно яких відповідач наголосив, що повноваження щодо надання документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюються Управлінням лише з 04.10.2016р. та відповідно Управління не здійснювало реєстрацію дозвільних документів та спірною адресою.

12.07.2019р. до суду від КП «Будова» надійшли пояснення у справі згідно яких відповідач також зазначив, що КП «Будова» та ТДВ «Верстатнормаль» не входять до зони контролю та нагляду Державіаслужби та, що згідно діючого законодавства у позивача відсутнє право на перевірку на підставі листа правоохоронних органів. Крім того, як зазначив відповідач, позивач посилається на положення міжнародних документів, які мають рекомендаційний характер та позивачем не надано жодних доказів того, що спірний об`єкт може створити загрозу безпеці повітряного руху.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

24.02.2017р. Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради (правонаступником якого є Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради) видані містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки №21, м. Одеса, вул. Михайлівська,8 (а.с.17-21 т.3).

Поряд з цим, Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було зареєстровано декларації про початок будівельних робіт №ОД 22 зі змінами даних у декларації № ОД 77, № ОД 79 зі змінами даних у декларації№ ОД 67, № ІУ 48, № ОД 96 зі змінами даних у декларації № 59, № ОД 47 зі змінами даних у декларації № ОД 01, № ОД 76 зі змінами даних у декларації № ОД 47, № ОД 06 зі змінами даних у декларації № ОД 15, № ОД 92, № ОД 1384 зі змінами даних у декларації № ОД 27, що не заперечується учасниками справи.

02.11.2017р. Державною авіаційною службою України виданий наказ № 833 Про проведення позапланових інспекційних перевірок, відповідно до якого у листопаді грудні 2017 року мала бути проведена інспекційна перевірка, окрім іншого, приаеродромної території КП Міжнародний аеропорт Одеса (м. Одеса)(а.с.35-36 т.1).

За результатами інспекційної перевірки складений акт позапланової інспекційної перевірки приаеродромної території аеродрому Одеса КП Міжнародний аеропорт Одеса від 15.12.2017 року (а.с.37-44 т.1), відповідно до якого в ході перевірки виявлені об`єкти будівництва, що не погодженні з експлуатантом аеродрому та Державіаслужбою, зокрема, за адресою: м.Одеса, вул.Михайлівська,8, замовником будівництва якого є ТДВ«Верстатнормаль», генеральним підрядником КП Будова. Також в акті перевірки зазначено, що об`єкти будівництва знаходяться в радіусі 10 км. від контрольної точки аеродрому Одеса КП Міжнародний аеропорт Одеса.

Рішенням Державіаслужби №112 від 16.02.2018р. про припинення будівництва (діяльності, передбаченої частиною другою статті 69 Повітряного кодексу України) на приаеродромній території ТОВ Верстатнормаль зобов`язане зупинити будівництво за адресою: м. Одеса, вул. Михайлівська, 8 та звернутися до Державної авіаційної служби України для погодження будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Михайлівська, 8 (а.с.49 т.1)

Рішенням Державіаслужби №113 від 16.02.2018р. про припинення будівництва (діяльності, передбаченої частиною другою статті 69 Повітряного кодексу України) на приаеродромній території ТОВ Будова зобов`язано зупинити будівництво за адресою: м.Одеса, вул. Михайлівська, 8 та звернутися до Державної авіаційної служби України для погодження будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Михайлівська, 8 (а.с.50 т.1)

Згідно із сертифікатами Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради серія ОД № 84 від 19.02.2018р.; ОД №95 від 19.02.2018р.; серія ОД №79 від 19.03.2018р. ; серія ОД №34 від 19.03.2018р. ; серія ОД №75 від 04.12.2019р. ; серія ОД №03 від 04.12.2019р.; серія ОД №63 від 25.11.2019р.; серія ОД №02 від 26.12.2018р. ; серія ОД №177 від 05.02.2020р. засвідчено відповідність закінченого будівництва об`єкта проектній документації та підтверджено готовність до експлуатації об`єктів будівництва, на підставі актів готовності.

Сертифікатом Державної архітектурно-будівельної інспекції України серія ІУ06 від 16.02.2018р. засвідчено відповідність закінченого будівництва об`єкта проектній документації та підтверджено готовність до експлуатації об`єктів будівництва, на підставі акту готовності.

Статтею 19 Основного Закону визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Повітряного кодексу України, в редакції чинній станом дату видачі містобудівних умов і обмежень, Повітряний кодекс України встановлює правові основи діяльності в галузі авіації.

Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах.

Відповідно до ст. 1 Повітряного кодексу України (в редакції чинній станом на 26.12.2016 року), безпека авіації - стан галузі цивільної авіації, за якого ризик завдання збитків людям чи майну знижується до прийнятного рівня у результаті безперервного процесу визначення рівня небезпеки і керування ним та утримується на такому рівні, або знижується далі, у сферах безпеки польотів, авіаційної безпеки, охорони навколишнього природного середовища, економічної безпеки та інформаційної безпеки (п. 20 ч. 1 ст. 1).

Експлуатант аеродрому - юридична особа, що здійснює експлуатацію аеродрому (п. 34 ч. 1 ст. 1 Повітряного кодексу України).

Приаеродромна територія - обмежена регламентованими розмірами місцевість навколо зареєстрованого згідно із встановленим порядком аеродрому (вертодрому) або постійного злітно-посадкового майданчика, до якої встановлені спеціальні вимоги щодо розташування різних об`єктів, а їх висота контролюється з урахуванням умов безпеки маневрування, зльоту та заходу на посадку повітряних суден (п. 84 ч. 1 ст. 1 Повітряного кодексу України).

Смуга повітряних підходів - ділянка приаеродромної території встановлених розмірів, прилегла до кінця злітно-посадкової смуги, над якою повітряні судна здійснюють початковий етап набирання висоти під час зльоту та кінцевий етап зниження під час заходу на посадку. Смуга повітряних підходів є проекцією на поверхню землі обмежувальних поверхонь зльоту та заходу на посадку (п. 96 ч. 1 ст. 1 Повітряного кодексу України).

Суб`єкт авіаційної діяльності - фізичні та юридичні особи незалежно від форми власності, відомчої підпорядкованості, які провадять діяльність у галузі цивільної авіації (п. 97 ч. 1 ст. 1 Повітряного кодексу України).

Відповідно до ст. 3 Повітряного кодексу України, дія цього Кодексу поширюється на фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості, які провадять діяльність у галузі авіації та використання повітряного простору України, а саме:1) в Україні - на юридичних та фізичних осіб в частині, що їх стосується, крім суб`єктів державної авіації, на яких поширюється дія статей 4, 7-9, 23-33, 38, 45, 46, частини першої статті 57, частини другої статті 63, 65, 69 статей 110-116 і частині другої статті 119;2) за межами України - на авіаційний персонал під час виконання ним службових обов`язків та цивільні повітряні судна України, їх експлуатацію і технічне обслуговування.

У разі якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж передбачені Повітряним кодексом України та іншими актами законодавства України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Частиною 1 статті 5 Повітряного кодексу України передбачено, що уповноважений орган з питань цивільної авіації реалізує державну політику і стратегію розвитку авіації України, здійснює державне регулювання діяльності в галузі цивільної авіації за таким напрямом як, зокрема, здійснення комплексних заходів щодо забезпечення безпеки польотів, авіаційної, екологічної, економічної та інформаційної безпеки.

Згідно з положеннями частини 2 статті 10 Повітряного кодексу України з метою забезпечення безпеки цивільної авіації уповноважений орган з питань цивільної авіації здійснює комплекс заходів, спрямованих на запобігання виникненню авіаційних подій шляхом встановлення критеріїв безпеки авіації; встановлення необхідного рівня безпеки авіації; здійснення аналізу та визначення існуючого рівня безпеки авіації; проведення планових та позапланових перевірок, інспектування суб`єктів та об`єктів авіаційної діяльності; встановлення строків і здійснення контролю за проведенням коригуючих дій суб`єктами авіаційної діяльності; заборони, скасування, тимчасового припинення або зміни виконання будь-яких видів польотів і авіаційної діяльності у разі виявлення загрози безпеці авіації або їх невідповідності встановленим стандартам і авіаційним правилам України; анулювання, тимчасового припинення дії сертифікатів, свідоцтв, ліцензій, дозволів, обмеження прав, наданих цими документами, скасування погодження кандидатур згідно з частиною десятою цієї статті; накладення штрафів та вжиття інших заходів щодо забезпечення безпеки авіації.

Пунктом 1 Положення про Державну авіаційну службу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2014 року № 520, передбачено, що Державна авіаційна служба (Державіаслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Відповідно до п.3 вказаного Положення, основними завданнями Державіаслужби є, зокрема, здійснення державного контролю та нагляду за безпекою цивільної авіації, нагляду за забезпеченням аеронавігаційного обслуговування.

Пунктом 4 вказаного Положення визначені повноваження Державної авіаційної служби України, до яких, зокрема, віднесено здійснення нагляду за безпекою польотів повітряних суден, льотною придатністю суден, внесених до Державного реєстру цивільних повітряних суден України, придатністю до експлуатації аеродромів, наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження (радіотехнічного забезпечення), інших об`єктів цивільної авіації, а також забезпечує державне регулювання, здійснює контроль та проводить перевірку ефективності системи авіаційної безпеки.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що органом, уповноваженим на забезпечення заходів авіаційної безпеки є Державна авіаційна служба України.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 3 цієї статті до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Аналіз вищенаведених правових норм дає змогу дійти висновку, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України належить до органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду; Державна авіаційна служба України є органом, уповноваженим на забезпечення заходів авіаційної безпеки.

При цьому, згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові цього суду від 13.02.2019 р. у справі №810/2763/17 Державна авіаційна служба України має право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства із позовними вимогами, про зобов`язання виконати рішення Державіаслужби, про визнання протиправними бездіяльності та дій органів архітектурно-будівельного нагляду та контролю, про скасування містобудівних умов та обмежень, дозволу на початок виконання будівельних робіт, знесення самочинного будівництва та приведення ділянки у попередній стан. Звернення Державіаслужби до суду з такими вимогами обумовлене порушеннями відповідачами, на думку позивача, саме законодавства із забезпечення заходів авіаційної безпеки.

Статтею 69 Повітряного кодексу України, регламентоване питання приаеродромної території та будівництва на приаеродромній території.

Так, будівлі і природні об`єкти, розташовані на приаеродромній території, не повинні становити загрози для польотів повітряних суден (ч. 1 ст. 69 Повітряного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 69 Повітряного кодексу України, на приаеродромній території запроваджується особливий порядок здійснення діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та створити перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження. До такої діяльності належать:1) будівництво, вибухові роботи;2) діяльність, що сприяє скупченню птахів;3) установлення радіовипромінювальних пристроїв;4) роботи, пов`язані з використанням лазерних пристроїв, що можуть випромінювати у повітряний простір;5) роботи, пов`язані із запуском ракет, метеорологічних радіозондів та куль-пілотів;6) діяльність, пов`язана з польотами літальних апаратів, з викидами диму та газів, що можуть погіршувати видимість у районі аеродрому;7) будівництво високовольтних повітряних ліній, висадка та вирощування дерев або зелених насаджень.

Відповідно до ч. 3 ст. 69 Повітряного кодексу України, визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, на приаеродромній території здійснюється органами місцевого самоврядування згідно із законом за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Згідно із ч.4 ст.69 Повітряного кодексу України інформація про розміри приаеродромної території доводиться експлуатантом аеродрому або постійного злітно-посадкового майданчика чи уповноваженою ним особою до відома відповідних органів місцевого самоврядування, на території здійснення повноважень яких знаходиться земельна ділянка, яка повністю чи частково належить до приаеродромної території. Розмір приаеродромної території залежить від розмірів аеродрому та визначається авіаційними правилами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 69 Повітряного кодексу України, для запобігання порушенню умов погодження, незаконному будівництву експлуатант аеродрому повинен здійснювати контроль за станом приаеродромної території.

Відповідно до ч.6 ст.69 Повітряного кодексу України, експлуатант аеродрому та провайдер аеронавігаційного обслуговування за взаємною згодою та за згодою органів місцевого самоврядування мають право встановлювати на приаеродромній території та за її межами наземні засоби зв`язку, навігації та спостереження, світлотехнічні засоби, прокладати інженерні мережі, користуватися правом доступу до такого обладнання.

Відповідно до ч.7 ст.69 Повітряного кодексу України, у смугах повітряних підходів до аеродромів може бути обмежено спорудження об`єктів, у яких може одночасно перебувати значна кількість людей, а також об`єктів підвищеної небезпеки, обмежено розташування високовольтних повітряних ліній.

Згідно із ч.8 ст.69 Повітряного кодексу України якщо дерева або гілки дерев становлять перешкоду для повітряного руху або розміщуються поблизу повітряних ліній електрозв`язку та електропостачання, антенно-фідерних пристроїв наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження, світлотехнічних засобів, які заважають їх установленню або роботі, експлуатант аеродрому та провайдер аеронавігаційного обслуговування мають право вимагати усунення цих перешкод. Вимоги щодо обмежень та обліку перешкод встановлюються авіаційними правилами України.

Відповідно до ч.10 ст.69 Повітряного кодексу України, органи виконавчої влади, юридичні та фізичні особи незалежно від форми власності, які допустили порушення порядку діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані згідно з рішенням уповноваженого органу з питань цивільної авіації припинити будівництво чи діяльність, зазначену в частині другій цієї статті, до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 79 Повітряного кодексу України, до повноважень місцевих органів виконавчої влади належать:1) здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування пасажирів в аеропортах підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, зв`язку;2) дотримання вимог щодо використання приаеродромної території;3) забезпечення в межах своїх повноважень будівництва, реконструкції, благоустрою та експлуатації під`їзних доріг до аеропортів;4) організація благоустрою привокзальних площ аеропортів;5) організація регулярного руху громадського транспорту між аеропортами та населеними пунктами;6) забезпечення електрозв`язку між аеропортами і населеними пунктами;7) створення належних умов для паркування автотранспортних засобів та безперешкодного проїзду спеціальних автотранспортних засобів на території привокзальної площі аеропорту.

Забезпечення громадського порядку в аеропортах здійснюється відповідними правоохоронними органами.

Під час планування розвитку транспортної інфраструктури обслуговування пасажирів в аеропортах місцеві органи виконавчої влади здійснюють свою роботу у взаємодії з експлуатантами аеропортів.

Відповідно до ст.72 Земельного кодексу України, в редакції чинній станом на датувидачі містобудівних умов і обмежень, до земель авіаційного транспорту належать землі під:а) аеропортами, аеродромами, відокремленими спорудами (об`єктами управління повітряним рухом, радіонавігації та посадки, очисними та іншими спорудами), службово-технічними територіями з будівлями та спорудами, що забезпечують роботу авіаційного транспорту;б) вертольотними станціями, включаючи вертольотодроми, службово-технічними територіями з усіма будівлями та спорудами;в) ремонтними заводами цивільної авіації, аеродромами, вертольотодромами, гідроаеродромами та іншими майданчиками для експлуатації повітряних суден;г) службовими об`єктами, що забезпечують роботу авіаційного транспорту.

На приаеродромній території відповідно до закону запроваджується особливий режим використання земель.

Відповідно до ст.10 Повітряного кодексу України, якою регламентовано забезпечення безпеки авіації, Кабінет Міністрів України Постановою №401 від 29.03.2002 року затвердив Положення про використання повітряного простору України.

Зазначений Порядок №401 втратив чинність з 01.06.2018р. на підставі Постанови КМУ №954 від 06.12.2017р., яким затверджене Положення про використання повітряного простору України (надалі Положення №954).

Відповідно до п. 1 розділу І Положення №401, це Положення визначає порядок організації та використання повітряного простору України (далі - повітряний простір) юридичними і фізичними особами - користувачами повітряного простору, а також органами, що здійснюють контроль за дотриманням порядку використання повітряного простору, управління використанням повітряного простору та обслуговування повітряного руху (далі - ОПР). Діяльність державних органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і підпорядкування, пов`язана з використанням повітряного простору, яка може загрожувати безпеці польотів повітряних суден та інших літальних апаратів, провадиться відповідно до вимог цього Положення в частині, що стосується порядку використання повітряного простору.

Відповідно до п.п. 2 п. 3 розділу І Положення №401, з цим Положенням регулюється, зокрема діяльність, що може спричинити загрозу безпеці польотів повітряних суден та інших об`єктів, окрім іншого, інші види діяльності, які можуть створити загрозу безпеці польотів повітряних суден та інших об`єктів.

Розділом ХІ Положення №401 визначений порядок розташування, будівництва, реконструкції та маркування об`єктів, що можуть створити загрозу безпеці повітряного руху.

Так відповідно до п.146 розділу ХІ Положення №401, умови розташування, будівництва, реконструкції та маркування об`єктів, що можуть створити загрозу безпеці повітряного руху, погоджуються з Міноборони, Державіаслужбою, Украерорухом та РДЦ (районний диспетчерський центр). Розташування та будівництво об`єктів, дійсна висота яких перевищує 50 метрів, погоджуються з Міноборони, Державіаслужбою, Украерорухом.

Відповідно до п.147 розділу ХІ Положення №401, в Державіаслужбі підлягає погодженню вибір майданчиків для проектування, будівництва, розширення, реконструкції і технічного переобладнання: 1) аеродромів, постійних та тимчасових злітно-посадкових майданчиків; 2) об`єктів у межах смуг повітряних підходів до аеродромів, а також поза межами цих смуг у радіусі 10 кілометрів від контрольної точки аеродрому (КТА); 3) об`єктів заввишки 50 метрів і більше стосовно висоти аеродрому на відстані від 10 до 30 кілометрів від КТА; 4) ліній зв`язку, електропередачі, вибухонебезпечних, радіотехнічних, світлотехнічних та інших об`єктів (залізничних колій, автомобільних шляхів, кар`єрів тощо), які можуть створити перешкоди в функціонуванні аеродрому, його радіотехнічних засобів або радіотехнічних пристроїв повітряних трас незалежно від їх розміщення; 5) об`єктів заввишки 50 метрів і більше незалежно від їх розміщення; 6) об`єктів з викидом відкритого полум`я, газів та диму, діяльність яких може призвести до погіршення видимості в районах аеродромів незалежно від їх розміщення; 7) вибухонебезпечних об`єктів незалежно від їх розміщення.

Забороняється розміщення сміттєзвалищ, будівництво на відстані ближче ніж 15 кілометрів від визначеної території аеропорту звірівницьких ферм, боєнь та інших об`єктів, що спричиняє масове скупчення птахів.

Відповідно до п. 157 розділу ХІ Порядку №401, Державіаслужба, Генеральний штаб Збройних Сил, інші державні органи, органи місцевого самоврядування та старші авіаційні начальники аеродромів у межах своїх повноважень забезпечують контроль за виконанням вимог цього розділу.

Відповідно до пункту 56 Положення №954, чинного з 01.06.2018р., місце розташування і висота об`єктів на приаеродромній території та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, погоджуються з керівником експлуатанта аеродрому, Державіаслужбою або Міноборони (відповідно до компетенції).

Державіаслужба та Міноборони здійснюють погодження будівництва (реконструкції) об`єктів, зазначених в абзаці першому цього пункту, з метою забезпечення вільного від перешкод повітряного простору для безпечного маневрування повітряних суден.

Відповідно до пункту 57 Положення №954, погодженню з Державіаслужбою та Міноборони підлягають місце розташування і висота таких об`єктів будівництва та реконструкції:- аеродромів, вертодромів, постійних злітно-посадкових майданчиків;- об`єктів, що перетинають поверхні обмеження перешкод аеродромів, вертодромів, постійних злітно-посадкових майданчиків;- об`єктів заввишки 45 і більше метрів відносно контрольної точки аеродрому в радіусі до 50 кілометрів;- повітряних ліній електрозв`язку та електропостачання, вибухонебезпечних, радіотехнічних, світлотехнічних та інших об`єктів (залізничних колій, автомобільних шляхів, об`єктів з викидом відкритого полум`я, газів та диму, діяльність яких може призвести до погіршення видимості в районах аеродромів, тощо), які можуть створити загрозу безпеці повітряного руху або перешкоджати роботі аеродрому чи засобів зв`язку, навігації та спостереження (радіотехнічного забезпечення), незалежно від їх розміщення;- об`єктів незалежно від їх розміщення заввишки 100 і більше метрів над земною поверхнею.

Відповідно до п.60 Положення №954, підприємства, установи та організації, заінтересовані в розміщенні об`єктів на приаеродромній території, повинні погоджувати таке розміщення з експлуатантом аеродрому, відповідними державними органами, органами місцевого самоврядування та дотримуватися умов погодження будівництва.

Відповідно до п. 64 Положення №954, центральні органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, експлуатанти аеродромів, інші підприємства, установи та організації здійснюють у межах своїх повноважень контроль за виконанням вимог цього Положення.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012р. №721, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.12.2012р. за №2147/22459, затверджений Порядок погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (надалі Порядок погодження №721).

Порядок погодження №721 не зазнавав змін чи доповнень.

Так, відповідно до п.п. 1.1. розділу І Порядку погодження №721, цей Порядок встановлює порядок розгляду та надання Державіаслужбою України погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації відповідно до Повітряного кодексу України.

Відповідно до п.п. 1.2. розділу І Порядку погодження №721, дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форм власності, які займаються будівництвом об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, провайдерів аеронавігаційного обслуговування та експлуатантів аеродромів (вертодромів).

Відповідно до п.п.1.3. розділу І Порядку погодження №721, у цьому Порядку наведені нижче терміни вживаються у такому значенні, зокрема:- експлуатант аеродрому - юридична особа, що здійснює експлуатацію аеродрому;- заявка - звернення заявника у відповідній формі до Державіаслужби України щодо розгляду та надання погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, згідно з додатком 1;- заявник - юридична або фізична особа, яка подала до Державіаслужби України заявку щодо розгляду та надання погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації;- приаеродромна територія - обмежена регламентованими розмірами місцевість навколо зареєстрованого згідно із встановленим порядком аеродрому (вертодрому) або постійного злітно-посадкового майданчика, до якої встановлено спеціальні вимоги щодо розташування різних об`єктів, а їх висота контролюється з урахуванням умов безпеки маневрування, зльоту та заходу на посадку повітряних суден;- провайдер аеронавігаційного обслуговування - суб`єкт авіаційної діяльності, який надає послуги з елементів (напрямів) аеронавігаційного обслуговування повітряних суден.

Відповідно до п.п. 1.5. розділу І Порядку погодження №721, на приаеродромних територіях встановлюються спеціальні вимоги до розташування об`єктів, а їх висотне положення контролюється, виходячи із умов безпеки маневрування, зльоту та посадки відповідно до чинного законодавства. Для аеродромів класів А, Б, В, Г приаеродромна територія визначається колом з радіусом 50 км від КТА (контрольної точки аеропорту); класів Д, Е і некласифікованих - 25 км від КТА, вертодромів - 12 км від КТА, для злітно-посадкових майданчиків - 2,5 км від КТМ.

Відповідно до п. 2.1 розділу ІІ Порядку погодження №721, погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, здійснює Державіаслужба України з урахуванням висновку експлуатанта аеродрому (вертодрому) щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, з умовами, що забезпечують необхідний рівень безпеки польотів у районі аеродрому та на приаеродромних територіях (далі - Висновок експлуатанта), форма якого наведена в додатку 2 до цього Порядку, а також висновку провайдера аеронавігаційного обслуговування щодо погодження місця розташування та висти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (далі - Висновок провайдера), форма якого наведена в додатку 3 до цього Порядку, які повинні бути отримані заявником.

Відповідно до п. 2.2. розділу ІІ Порядку погодження №721, у разі видання заявнику Державіаслужбою України висновку щодо місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, заявник сплачує державний збір за погодження плану будівництва об`єкта на прилеглій до аеродрому території згідно з Положенням про Державний спеціалізований фонд фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1993 року № 819 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 1998 року № 889).

Відповідно до п. 2.3. розділу ІІ Порядку погодження №721, процедура погодження здійснюється фахівцями Державіаслужби України на підставі Заявки, яка реєструється в день її надходження. Погодження здійснюється в місячний строк з дня реєстрації заявки.

До заявки повинні додаватися такі документи (в одному примірнику):- ситуаційний план щодо місцезнаходження ділянки забудови об`єктів будівництва, прив`язаних до аеродрому (вертодрому, злітно-посадкового майданчику);- копія Висновку експлуатанта; - копія Висновку провайдера.

Відповідно до п. 3.4. розділу ІІІ Порядку погодження №721, Державіаслужба України розглядає матеріали, проводить оцінку розміщення об`єктів, що проектуються з урахуванням Висновку експлуатанта, Висновку провайдера, та надає висновок щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (додаток 4 до цього Порядку), або готує обґрунтовану відмову у наданні погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (додаток 5 до цього Порядку).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що, при здійсненні діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та створити перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження, на приаеродромній території запроваджується особливий порядок здійснення такої діяльності. До такої діяльності належить і будівництво на приаеродромній території. Особливий порядок здійснення такої діяльності полягає у дотримані безпеки авіації та роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження шляхом отримання погодження місця розташування та висоти об`єкта будівництва.

За змістом Положення про використання повітряного простору України, затвердженого Постановою КМУ №401 від 29.03.2002р. (чинного на час видання містобудівним умов і обмежень та на час прийняття Державіаслужбою рішень № 112, № 113 від 16.02.2018 р.) в Державіаслужбі підлягає погодженню вибір майданчиків для проектування, будівництва, розширення, реконструкції і технічного переобладнання, зокрема, об`єктів у межах смуг повітряних підходів до аеродромів, а також поза межами цих смуг у радіусі 10 кілометрів від контрольної точки аеродрому (КТА); об`єктів заввишки 50 метрів і більше стосовно висоти аеродрому на відстані від 10 до 30 кілометрів від КТА; об`єктів заввишки 50 метрів і більше незалежно від їх розміщення.

Таким чином, Положення №401 визначає порядок організації та використання повітряного простору України юридичними і фізичними особами - користувачами повітряного простору, а також органами, що здійснюють контроль за дотриманням порядку використання повітряного простору, управління використанням повітряного простору та обслуговування повітряного руху, а діяльність державних органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і підпорядкування, пов`язана з використанням повітряного простору, яка може загрожувати безпеці польотів повітряних суден та інших літальних апаратів, провадиться відповідно до вимог цього Положення в частині, що стосується порядку використання повітряного простору.

При цьому, суд зазначає, що в силу приписів п. 97 ч. 1 ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 69 Повітряного кодексу України на ТДВ «Верстатнормаль» та КП Будова поширюється дія Повітряного кодексу України як на суб`єктів авіаційної діяльності, юридичних осіб, які провадять діяльність в Україні будівництво на приаеродромній території, та на яких поширюється дія ст. 69 Повітряного кодексу України.

Тобто, ТДВ «Верстатнормаль» та КПБудова, здійснюючи будівництво на приаеродромній території, є суб`єктами авіаційної діяльності в частині, що стосується дотримання безпеки авіації та роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження, оскільки діяльність з будівництва, без отримання відповідного погодження, може спричинити загрозу безпеці польотів повітряних суден та інших об`єктів.

За таких обставин, ТДВ «Верстатнормаль» та КП Будова, на час виникнення спірних правовідносин, є особами, які здійснювали будівництво на приаеродромній території, а тому у них був наявний обов`язок отримати у Державіаслужбі погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромній території, відповідно до ст. 69 Повітряного кодексу України, Положення про використання повітряного простору України, затвердженого Постановою КМУ №401 від 29.03.2002 р. та Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 року № 721, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.12.2012 року за №2147/22459.

Враховуючи вищевикладене та те, що що на час ухвалення рішення в цій справі будівництво на спірному об`єкті закінчено та об`єкти здані в експлуатацію, що підтверджується сертифікатами Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради серія ОД № 84 від 19.02.2018р.; ОД №95 від 19.02.2018р.; серія ОД №79 від 19.03.2018р. ; серія ОД №34 від 19.03.2018р. ; серія ОД №75 від 04.12.2019р. ; серія ОД №03 від 04.12.2019р.; серія ОД №63 від 25.11.2019р.; серія ОД №02 від 26.12.2018р. ; серія ОД №177 від 05.02.2020р. та Державної архітектурно-будівельної інспекції України серія ІУ 06 від 16.02.2018р., суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання ТОВ ВЕРСТАТОНОРМАЛЬ виконати рішення Державіаслужби від 16.02.2018р. №112 в частині звернення до Державної авіаційної служби України для погодження будівництва та КП БУДОВА виконати рішення Державіаслужби від 16.02.2018р. №113 в частині звернення до Державної авіаційної служби України для погодження будівництва.

Враховуючи зазначені фактичні обставини, вимоги рішень Державіаслужби №№112, 113 від 16.02.2018 року щодо зупинення будівництва є такими, що вже не можуть бути виконані замовником будівництва та генеральним підрядником та в цій частині вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради в частині непогодження об`єкта будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Михайлівська, 8 з Державіаслужбою та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва, судом встановлено наступне.

За приписам ст. 31 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: 6) підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації; 7) встановлення на відповідній території режиму використання та забудови земель, на яких передбачена перспективна містобудівна діяльність; 8) координація на відповідній території діяльності суб`єктів містобудування щодо комплексної забудови населених пунктів; 9) надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок; б) делеговані повноваження: 1) надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України Про регулювання містобудівної діяльності; 3) здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Також, відповідно до ст. 40 Закон України Про місцеве самоврядування в Україні виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 69 Повітряного кодексу України, на приаеродромній території запроваджується особливий порядок здійснення діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та створити перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження. До такої діяльності належать:1) будівництво, вибухові роботи;2) діяльність, що сприяє скупченню птахів;3) установлення радіовипромінювальних пристроїв;4) роботи, пов`язані з використанням лазерних пристроїв, що можуть випромінювати у повітряний простір;5) роботи, пов`язані із запуском ракет, метеорологічних радіозондів та куль-пілотів;6) діяльність, пов`язана з польотами літальних апаратів, з викидами диму та газів, що можуть погіршувати видимість у районі аеродрому;7) будівництво високовольтних повітряних ліній, висадка та вирощування дерев або зелених насаджень.

Визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, на приаеродромній території здійснюється органами місцевого самоврядування згідно із законом за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Відповідно до преамбули Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, цей Закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає:1) прогнозування розвитку територій;2) забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій;3) обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням;4) взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій;5) визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і об`єктів;6) встановлення режиму забудови територій, на яких передбачено провадження містобудівної діяльності;7) розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів;8) реконструкцію існуючої забудови та територій;9) збереження, створення та відновлення рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих територій та об`єктів, ландшафтів, лісів, парків, скверів, окремих зелених насаджень;10) створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури;10-1) створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення;11) проведення моніторингу забудови;12) ведення містобудівного кадастру;13) здійснення контролю у сфері містобудування.

Інструментом державного регулювання планування територій є містобудівна документація, яка поділяється на документацію державного, регіонального та місцевого рівнів (ч. 2 ст. 2).

Містобудівна документація розробляється на паперових і електронних носіях на оновленій картографічній основі в цифровій формі як набори профільних геопросторових даних у державній геодезичній системі координат УСК-2000 і єдиній системі класифікації та кодування об`єктів будівництва для формування баз даних містобудівного кадастру (ч. 3 ст. 2).

Відповідно до ст. 26 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів (ч. 2 ст. 26).

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону (ч. 3 ст. 26).

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації (ч. 4 ст. 26)

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності № 3038-VI проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;3) затвердження проектної документації;4) виконання підготовчих та будівельних робіт;5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідно до ст. 29 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності основними складовими вихідних даних є:1) містобудівні умови та обмеження;2) технічні умови;3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва (ч. 2 ст. 29 Закону № 3038-VI).

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури (ч. 3 ст. 29 Закону № 3038-VI).

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (ч. 4 ст. 29 Закону № 3038-VI).

До містобудівних умов та обмежень можуть включатися вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень (ч. 6. ст. 29 Закону № 3038-VI).

Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури (ч. 7. ст. 29 Закону № 3038-VI).

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника (ч. 8 ст. 29 Закону № 3038-VI).

Станом на дату прийняття містобудівних умов був чинний Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст (надалі Порядок №109), затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 109 від 07.07.2011 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.07.2011 року на №915/19650.

Порядок №109 втратив чинність з 26.12.2017 року на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.11.2017 року № 289, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 27.11.2017 року за №1437/31305, яким, відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, був затверджений Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються.

Так, відповідно до п.2.2. розділу ІІ Порядок надання містобудівних умов та обмежень Порядку №109, для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються: засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою;ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності); черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру);фотофіксація земельної ділянки (з оточенням);містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об`єкта будівництва.

Відповідно до п. 2.4. розділу ІІ Порядок надання містобудівних умов та обмежень Порядку №109, підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

За приписами розділу ІІІ Склад та зміст містобудівних умов та обмежень Порядку №109 Містобудівні умови та обмеження складаються з текстової та графічної частин.

Текстова частина містобудівних умов та обмежень містить розділи: Загальні дані; Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.

Розділ Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки містить:а) граничнодопустиму висоту будівель;б) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки;в) максимально допустиму щільність населення (для житлової забудови);г) відстані від об`єкта, який проектується, до меж червоних ліній та ліній регулювання забудови;ґ) планувальні обмеження (зони охорони пам`яток культурної спадщини, зони охоронюваного ландшафту, межі історичних ареалів, прибережні захисні смуги, санітарно-захисні та інші охоронювані зони);д) мінімально допустимі відстані від об`єктів, які проектуються, до існуючих будинків та споруд;е) охоронювані зони інженерних комунікацій;є) вимоги до необхідності проведення інженерних вишукувань згідно з державними будівельними нормами ДБН А.2.1-1-2008 "Інженерні вишукування для будівництва";ж) вимоги щодо благоустрою з урахуванням положень Закону України "Про благоустрій населених пунктів";з) забезпечення умов транспортно-пішохідного зв`язку;и) вимоги щодо наявності місць для постійного зберігання автотранспорту;і) вимоги щодо охорони культурної спадщини з урахуванням положень Закону України Про охорону культурної спадщини;ї) вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень.

Відповідно до ст. 29 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (в редакції Закону України № 1817-VIII від 17.01.2017 року, який набрав чинності з 10.06.2017р.), чинного на час звернення Державіаслужби з цим позовом до суду:

1. Основними складовими вихідних даних є:1) містобудівні умови та обмеження; 2)технічні умови; 3) завдання на проектування.

2. Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

3. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються:1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).

Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

4. Підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

5. Містобудівні умови та обмеження містять:1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта;2) інформацію про замовника;3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні;4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах;5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки;6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону);7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд;8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони);9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Перелік зазначених умов є вичерпним.

6. Надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

7. Відомості про надані містобудівні умови та обмеження підлягають внесенню до реєстру містобудівних умов та обмежень, який веде відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури.

Порядок ведення реєстру містобудівних умов та обмежень визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Доступ користувачів до даних реєстру містобудівних умов та обмежень здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт уповноваженого органу містобудування та архітектури.

8. Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника, на виконання приписів головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або за рішенням суду.

Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється:1) за заявою замовника;

2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам;3) за рішенням суду.

У разі скасування в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду або за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом.

9. Завдання на проектування об`єктів будівництва складається і затверджується замовником за погодженням із проектувальником.

10. Завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об`єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.

Аналіз зазначених норм права, дає можливість дійти висновку, що визначення умов забудови, використання землі здійснюється органом місцевого самоврядування шляхом затвердження генерального плану тобто містобудівної документації, яка визначає принципові вирішення розвиту, планування забудови та іншого використання території населеного пункту, в той час як містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки це документ, який містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування та будівництва.

Тобто, при затвердженні генерального плану населеного пункту орган місцевого самоврядування визначає, окрім іншого, умови забудови і повинен визначати такі умови за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації у разі, якщо населений пункт або його частина входить до приаеродромної території, проте як при виданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, орган місцевого самоврядування визначає лише комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування та будівництва, але з урахуванням генерального плану населеного пункту, планом зонування та детальним планом території.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин дати видачі містобудівних умов та обмежень 24.02.2017р., при видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, орган місцевого самоврядування не зобов`язаний отримувати погодження Державіаслужби.

Таким чином, нормативно-правові акти, які регулюють правовідносини у сфері будівництва не встановлюють обов`язок органу місцевого самоврядування при вирішенні питання щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки отримувати від Державіаслужби погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, або перевірити отримання такого погодження особами, які виявили бажання здійснювати будівництво, та звернулись до органу місцевого самоврядування із заявою про отримання містобудівних умов та обмежень.

У зв`язку з викладеним, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради в частині непогодження об`єкта будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Михайлівська, 8 з Державіаслужбою та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог позивача про визання протиправними дій Управління ДАБК Одеської міської ради щодо видачі декларацій про початок будівельних робіт №ОД 22 зі змінами даних у декларації № ОД 77, № ОД 79 зі змінами даних у декларації№ ОД 67, № ІУ 48, № ОД 96 зі змінами даних у декларації № 59, № ОД 47 зі змінами даних у декларації № ОД 01, № ОД 76 зі змінами даних у декларації № ОД 47, № ОД 06 зі змінами даних у декларації № ОД 15, № ОД 92, № ОД 1384 зі змінами даних у декларації № ОД 27, сертифікатів від 19.02.2018 №№ ОД 84, ОД 95 та їх скасування; та визнання протиправними дії Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради щодо видачі містобудівних умов і обмежень №01-06/36 (№21) забудови земельної ділянки по об`єкту будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Михайлівська, 8 та їх скасування, суд зазначає наступне.

Зазначені декларації про початок будівельних робіт та вказані містобудівні умови вичерпали свою дію внаслідок закінчення будівництва.

При цьому, на час звернення Державіаслужби з позовом до суду частиною 8 ст. 29 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності було встановлено, що містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення об`єкта будівництва незалежно від зміни замовника. Було встановлено також три випадки скасування містобудівних умов та обмежень, а саме: за заявою замовника; в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду; за рішенням суду.

За приписами статті 37 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності дозвіл на виконання будівельних робіт міг бути анульований органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

- подання замовником відповідної заяви;

- наявності відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;

- встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідність об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю;

- скасування містобудівних умов та обмежень;

- систематичного (дві і більше разів підряд) перешкоджання проведення перевірки посадовими ми особами державного архітектурно-будівельного контролю.

Суд враховує, що Державіаслужба не є учасником правовідносин у сфері будівництва, які виникли між ТДВ «Верстатнормаль», КП Будова та Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради, ДАБІ України. Проте, Державіаслужба, у разі, якщо вважала будівництво самочинним, та якщо вважала видачу дозвільних документів протиправними, не позбавлена була права звернутись до органів державного архітектурно-будівельного контролю та державного архітектурно-будівельного нагляду із відповідними зверненнями, для проведення відповідних заходів контролю, у встановленому законом порядку.

За таких обставин, оскільки Державіаслужба не зверталась до встановлених законом органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, проте стверджує про самочинне будівництво, невідповідність містобудівної документації вимогам закону, суд не може перебирати на себе повноваження суб`єктів владних повноважень та вчиняти дії щодо перевірки певних обставин, які не були перевірені уповноваженими на те органами в порядку, встановленому законом.

Крім того, звернувшись із позовними вимогами про скасування сертифікатів від 19.02.2018 №№ ОД 84, ОД 95, позивач не навів жодних обгрунтувань наявності підстав для їх скасування.

У зв`язку з викладеним, позовні вимоги позивача про визання протиправними дій Управління ДАБК Одеської міської ради щодо видачі декларацій про початок будівельних робіт № ОД 22 зі змінами даних у декларації № ОД 77, № ОД 79 зі змінами даних у декларації№ ОД 67, № ІУ 48, № ОД 96 зі змінами даних у декларації № 59, № ОД 47 зі змінами даних у декларації № ОД 01, № ОД 76 зі змінами даних у декларації № ОД 47, № ОД 06 зі змінами даних у декларації № ОД 15, № ОД 92, № ОД 1384 зі змінами даних у декларації № ОД 27, сертифікатів від 19.02.2018 №№ ОД 84, ОД 95 та їх скасування; визнання протиправними дії Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради щодо видачі містобудівних умов і обмежень №01-06/36 (№21) забудови земельної ділянки по об`єкту будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Михайлівська, 8 та їх скасування, задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про знесення самочинного будівництва, судом встановлено наступне.

Положеннями ст. 376 ЦК України, ст. 38 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил право відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування звернутися до суду з позовом про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, здійснити відповідну перебудову, а у разі якщо така перебудова є неможливою, або особа відмовляється від її проведення, із вимогою про знесення будівництва.

Щодо об`єкта будівництва за адресою м. Одеса, вул. Михійлівська,8, суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів істотного відхилення від проекту, що суперечить інтересам або порушує права інших осіб, не містять належних та допустимих доказів істотного порушення будівельних норм і правил.

У зв`язку з викладеним, позовні вимоги про зобов`язання ТДВ «ВЕРСТАТОНОРМАЛЬ» та КП «БУДОВА» знести самочинне будівництво за адресою: м.Одеса, вуі. Михайлівська, 8 та привести ділянку в попередній стан є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Державної авіаційної служби України задовольнити частково.

Зобов`язати ТДВ ВЕРСТАТОНОРМАЛЬ (, м.Одеса, вул.Партизанська, 16) виконати рішення Державіаслужби від 16.02.2018р. №112 в частині звернення до Державної авіаційної служби України для погодження будівництва.

Зобов`язати КП БУДОВА (код , м.Одеса, вул. Осипова,25) виконати рішення Державіаслужби від 16.02.2018р. №113 в частині звернення до Державної авіаційної служби України для погодження будівництва.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.