Справа № 160/4972/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2020 року Справа № 160/4972/20
05.05.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест-95» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби № UA 110000/2020/000177/2 від 21.04.2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення усі документи оформленні відповідно до вимог митного законодавства України, які підтверджують заявлену митну вартість товарів, містять належні та повні відомості про вартість оцінюваних товарів. Незважаючи на надані позивачем відомості, відповідачем було прийняте протиправне рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів № UA 110000/2020/000177/2 від 21.04.2020 року за резервним методом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
23.06.2020 року до суду надійшов відзив Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому відповідач вказує, що контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення позивачем, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог статті 54 Митного кодексу України шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також статей 336, 337, 363 Митного України в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками. Під час митного контролю за митною декларацією від 13.04.2020 року № UA 110150/2020/006028 програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками сформовано форму контролю 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів». Співробітником Дніпровської митниці Держмитслужби було здійснено перевірку достовірності документів, які підтверджують митну вартість, та наявності розбіжностей у документах, наданих декларантом, за результатами чого встановлено, що у наданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, які підтверджують числові значення складових митної вартості та не усунуті декларантом, зокрема, щодо повної оплати за фрахт та щодо зазначення у експортній МД інвойсу з іншим номером ніж той що наданий до митного оформлення. Отже, відсутні дані щодо всіх складових митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31.01.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еверест-95» та компанією MIKRON'S Mikronize Mineral End?strisi Ticaret A.S. (Турецька республіка) був укладений контракт № 3101/19 на постачання мінерального наповнювача, відповідно до умов якого продавець зобов`язаний поставити (продати) товар, а покупець прийняти та оплати його вартість на умовах та за цінами вказаними у специфікаціях.
07.02.2020 року було укладено додаткову угоду № 1 до контракту від 31.01.2019 року № 31 01/19, якою передбачено, що постачання першої партії за цим контрактом відбувається на умовах 100% відстрочення платежу, умови постачання: FOB Iskenderun, строк оплати зазначається у специфікації.
13.04.2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Еверест-95» на підставі контракту від 31.01.2019 року № 31 01/19 на постачання продукції, додаткової угоди від 07.02.2020 року № 1 та специфікації від 21.02.2020 року № 1 за митною декларацією № UA 110150/2020/006028 було заявлено до митного оформлення товар № 1: Порошок та крихта (подрібнене каміння), мармуру природного подрібненого, штучно не забарвленого. Не підданий випалюванню, кальцинуванню, змішуванню з іншими речовинами, без гідрофобних властивостей - TURKCARB: 1, 2, 5, 5КЕ. Вміст карбонату кальцію - 98,1 - 98,6 мас. %. Торгівельна марка: TURKCARB. Виробник: MIKRON'S Mikronize Mineral End?strisi Tic. A.S., вага нетто - 520000 кг; товар № 2: Порошок, мармур природний подрібнений, оброблений монокарбоновою кислотою для надання гідрофобних властивостей - TURKCARB 2С, TURKCARB 1C. Вміст карбонату кальцію -98,1 - 98,6 мас. %. Торгівельна марка: TURKCARB. Виробник: MIKRON'S Mikronize Mineral Endustrisi Tic. A.S., вага нетто - 110000 кг; товар № 3: Природній сульфат барію (барит) мелений незабарвлений та не оброблений для використання у виробництві лакофарбної продукції - ВВ 1ЕХ, ВВ 5ЕХ . Торгівельна марка: BASER BARIT. Виробник: Baser Mining Ind.& Co., Inc., вага нетто - 7200 кг; товар № 4: Тальк природній мелений, незабарвлений та необроблений - для використання у виробництві лакофарбної продукції - MIKRON'S TALK ЗХ. Торгівельна марка: MIKRON'S TALK. Виробник: MIKRON'S Mikronize Mineral Endustrisi Tic. A.S., вага нетто 6000 кг.; товар № 5: Каолінова глина природна мелена незабарвлена та необроблена, марки - MIKRON'SKAOLIN 5D. Торгівельна марка: MIKRON'S KAOLIN. Виробник: MIKRON'S Mikronize Mineral Endustrisi Tic. A.S., вага нетто - 6250 кг.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації відповідачем були встановлені наступні розбіжності.
1. Згідно п. 5.2. контракту на постачання товару від 31.01.2019р., яким передбачено: 20%- передоплата вартості інвойсу; 80 %, покупець здійснює оплату траншами в узгоджені сторонами строки, п.5.4. контракту передбачена можливість здійснення передоплати, що узгоджується сторонами у специфікації, проте надані документи не містять підтвердження зі здійснення 20 % передоплати.
2. Підпис уповноваженої особи контрагента у специфікації №1 від 21.02.2020 року не можливо ідентифікувати із підписом директора у контракті.
5. Документально не підтверджено витрати на страхування вантажу 2621,21 грн. Рахунок-фактура про вартість страхування від 18.03.2020 року №0052/20/Ю від компанії ТОВ Страхова компанія ГАР ДІАН видано згідно договору на страхування від ВН-20-5335-ДН-0502 від 18.03.2020 року. Відповідно до п. 5.1 договору на страхування від ВН-20-5335-ДН-0502 від 18.03.2020 року договір набуває чинності наступного за днем надходження страхового платежу на рахунок страховика.
6. Торгівельна марка товару згідно експортної МД не відповідає заявленій. Зазначені у митній декларації країни відправлення умови поставки CIF не передбачено умовами контракту та товару супровідними документами. У зв`язку з чим, відповідач зазначив про необхідність надання пояснень щодо умови постачання з митної декларації країни відправлення.
7. До митного органу, враховуючи сировинний характер товару не надано довідкову інформацію зовнішніх джерел. Якісні показники товару не відображені у сертифікатах аналізу виробника щодо фракції, CAS, органолептичних показниках товару.
У зв`язку із виявленими розбіжностями Дніпровська митниця Державної митної служби надала електронне повідомлення з вимогою про надання у 10 - денний термін додаткових документів, а саме: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Позивачем до Дніпровської митниці Державної митної служби було надано лист від 16.04.2020 року вих. № 8 із наступними поясненнями щодо виявлених розбіжностей.
2. Калькуляція на частину № 1 від 10.04.2020 року № 6-М, складалася на частину вантажу згідно листа від 13.04.2020 року вих. № 5-М, що заявлений до митного оформлення за ЕМД № UA110150/2020/006028 від 13.04.2020 року, згідно наказу МФУ від 30.05.2012 року № 651 п.7.2, тому вартість фрахту вирахувана пропорційно до ваги, а вартість страхування - до вартості заявленого товару.
3.Страхова сума 6504 273,38 грн. покриває вартість вантажу та фрахту.
4. Умови поставки у митній декларації країни відправлення зазначені у гр. 20 , як 9 FOB Iskenderun.
6. У сертифікатах аналізу наведені основні якісні вимірювані показники (додається): Яскравість (brightnes); Білизна (whiteness); Середній розмір часток (d50).
7. Товар не належить до біржових.
До заяви позивачем були додані: протокол розбіжностей від 19.03.2020 року до договору страхування ВН-20-5335-ДН-0502 від 18.03.2020 року, платіжне доручення 140 від 18.03.2020 року; скановану сторінку договору фрахту; свіфт від 14.04.2020 року на суму 5000 дол. США за оплату фрахту; додаткову угоду №1 від 07.02.2020 року, лист MIKRON'S Mikronize Mineral Endustrisi Tic. A.S. від 15.04.2020; платіжне доручення 141 від 20.03.2020 щодо оплати страхового платежу на суму 5000 грн. та 2707,69 грн.
За результатом розгляду додаткових документів Дніпровська митниця Державної митної служби направила позивачу 16.04.2020 року повідомлення № 2, у якому зазначила про необхідність забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, а також вказала на наступні розбіжності у додатково наданих документах.
1. Додатково декларантом надана Специфікація №1 датована також 21.02.2020 року ідентичного змісту, що надана до митного оформлення згідно графи 44 ЕМД. Відмінність додатково наданої специфікації №1 у додаванні у документі посади та прізвища підписанта продавця: Deputy of general manager Mustafa Senol. Підпис продавця на додатковій специфікації не співпадає із підписом у зовнішньоекономічному контракті та специфікації №1 від 21.02.2020 року, що надано до митного оформлення, зазначені 3 документи містять 3 різні підписи представника продавця.
2. Після зауважень митниці у повідомленні №1 щодо невідповідностей у контракті 31 01/19 та специфікації №1 від 21.02.2020 року умов оплати за товар та реквізитів оплати, декларантом 15.02.2020 року до митного оформлення надано додаткову угоду №1 від 07.02.2020 року про зміну зазначених відомостей контракту, а саме: пункт 5.2 контракту.
3. Згідно листа MIKRON'S Mikronize Mineral Endustrisi Tic. A.S. від 15.04.2020 року, у митній декларації країни відправлення Туреччини торгівельна марка товару - не зазначається. Прошу надати переклад експортної декларації та надати роз`яснення щодо відомостей щодо «markasi: NUMARASI».
5. Пояснення щодо зазначення у митній декларації країни відправлення умов поставки CIF, що не відповідають заявленій - не надано.
7.Відповідно до Пункту 3.2 договору 2020/02/27 податок на фрахт сплачується замовником по місцю реєстрації протягом 4 банківських днів після підписання та відпуску коносаментів на підставі інвойсу. Відповідно до Пункту 2.20 договору 2020/02/27 податки на фрахт оплачує фрахтувальник. Відомості про розмір податку та його сплату відсутній у товаросупровідних документах.
8. Оцінку вартості природного каміння та видачу свідоцтва про його оцінку видає державний гемологічний центр України. Висновок гемологічного центру України не надано на оцінювані товари: порошок з мармуру, барит, тальк природний, каолінова глина.
За результатами розгляду додаткових документів Дніпровською митницею Державної митної служби сформовано електронне повідомлення № 3, у якому зазначено про такі розбіжності.
1. Інвойс на фрахт від 17.03.2020 року №0060/20 є первинним бухгалтерським документом та є підставою для оплати за фрахт. Контрактом на фрахт від 27.02.2020 року №2020/02/27 (п.3.2) передбачена 100% передплата протягом 4 банківських днів - до 20.03.2020 року. Листом ТОВ «Еверест - 95» від 16.04.2020 року №8-М проінформовано, що причиною несплати за фрахт у повному обсязі є форс-мажорні обставини: загальнодержавний карантин, введений з 12.03.2020 року. Однак, відвантаження судна та Інвойс на фрахт виданий - 17.03.2020 року в період вже діючого карантину в Україні та світі, зокрема, Туреччині (відправник). Дати платіжних документів у системі свіфт свідчать що оплата за фрахт здійснювалась в період карантину. Розділом 5 Контракту на фрахт від 27.02.2020 року №2020/02/27 передбачені умови щодо звільнення від відповідальності від повного або часткового виконання зобов`язань. Документальних відомостей про виконання/невиконання зазначених умов не надано.
4. Оцінку вартості природного каміння та видачу свідоцтва про його оцінку видає державний гемологічний центр України. Висновок гемологічного центру України не надано на оцінювані товари: порошок з мармуру, барит, тальк природний, каолінова глина. У листі ТОВ Еверест-95 від 16.04.2020 року №8-М зазначено, що імпортований товар - порошок з мармуру, барит, тальк природний та каолінова глина не належить до біржових товарів. Митницею проведено контроль співставлення, відповідно до положень ст. 337 МК України. В порядку проведення консультації, відповідно до ст. 57 МК України, в якості обміну інформацією повідомлено про наступне. Згідно цінової інформації баз даних Держмитслужби, наявні митні оформлення ідентичного до товарів заявлених за ЕМД від 14.04.2020 №UA110150/2020/006028 в частині виробника та торгівельної марки, країни походження, опису товару, вагових обсягів, умов поставки, способу доставки. При цьому згідно відомостей баз даних, керівник підприємства-імпортера та представники підприємства, уповноважені на роботу з митницею ті ж самі особи, що імпортера у зоні діяльності Дніпровської митниці, що здійснювало митне оформлення ідентичного товару у розумінні понять статті 59 МК України. Вартість ідентичних товарів, зокрема, порошок та крихта(подрібнене каміння), мармуру природного здійснено на рівні митної вартості, що самостійно заявлена декларантом на підставі висновку експерту гемологічного центру. Зазначений рівень ідентичних товарів складає 85 дол/т. Митне оформлення здійснено у найближчий до митного оформлення час - 13.04.2020 року за угодою з виробником MIKRON'S Mikronize Mineral End?strisi Tic. A.S., торгівельна марка TURKCARB.
21.04.2020 року позивачем направлено до відповідача лист від 21.04.2020 року №9-М з поясненнями, до якого додано переклад експортної декларації країни відправлення та лист MIKRON'S Mikronize Mineral End?strisi Tic. A.S. dsl 17/04/020.
За результатами перевірки наданих відомостей щодо митної вартості товару, відповідачем було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів від 21.04.2020 року № 110000/2020/000177/2.
У рішенні про коригування митної вартості 21.04.2020 року № 110000/2020/000177/2 митну вартість визначено за другорядним - резервним методом за товаром № 1 - на рівні 0,085 дол. США/кг, за товаром № 2 - на рівні 0,096 дол. США/кг, на підставі цінової інформації, що міститься в ціновій базі ЄАІС про митне оформлення від виробника MIKRON'S Mikronize Mineral End?strisi Tic. A.S., торгівельна марка TURKCARB, товарів подібного опису, якісних характеристик, що імпортовано на умовах поставки FOB Іскендерун, підтвердженої висновком компетентного органу за ЕМД від 13.04.2020 № UA110150/2020/005972.
Позивача було повідомлено про те, що він має право звернутись до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються у вільний обіг за умови надання гарантій, відповідно до розділу X Митного кодексу України.
Також, повідомлено про те, що він має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості митному органу вищого рівня відповідно до глави 4 Митного кодексу України або до суду.
Позивач скористався наданим правом і товар був випущений у вільний обіг за МД від 22.04.2020 року № UA 110150/2020/006397.
Вважаючи рішення Дніпровської митниці Державної митної служби про коригування митної вартості протиправним позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п. 24 ч.1 ст. 4 МК України).
Відповідно ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті.
Приписами ст. 337 Митного кодексу України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато - логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.4 ст.54 Митного кодексу України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно ч.1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст.55 Митного кодексу України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Передбачене частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 Митного кодексу України.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваним рішенням, митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, як надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до ст. 337 Митного кодексу України.
Як вбачається з рішення про коригування митної вартості № UA110000/2020/000177/2 від 21.04.2020 року, підставою для його прийняття є результат опрацювання всіх поданих декларантом документів, в ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності.
В даному випадку, митний орган прийшов до висновку про те, що до митного оформлення та контролю не надано підтвердження зі сплати 20 % передоплати, що передбачено п. 5.2. контракту на постачання товару від 31.01.2019р.
При цьому, позивачем надано додаткову угоду №1 від 07.02.2020 р., якою передбачено, що постачання першої партії товару за цим контрактом відбувається на умовах-100% відстрочення платежу.
Отже, сторонами за контрактом № 31 01/19 від 31.01.2019 не було порушено умови контракту в частині оплати та будь-яких претензій у сторін щодо строків оплати та поставки товару не виникло.
Таким чином, зазначений висновок митного органу не є розбіжністю та не впливає на числові значення митної вартості і стосується умов оплати за товар.
Щодо неможливості ідентифікації підписанта контрагента у специфікації № 1 від 21.02.2020 року з підписом директора у контракті, постачальником товару на запит позивача надано письмові пояснення з колом осіб контрагента, які мають право підписувати документи, зокрема зі зовнішньоекономічної діяльності та в цей перелік осіб входить також підписант згаданої специфікації яка не містить ідентифікацію підписанта - Мурат Шекер . Недоліки саме в графі «підписант» з ідентифікацією особи підписанта усунені заступником генерального директора контрагента.
Таким чином, зазначена обставина була зясована позивачем, на підтвердження особи підписанта надані відповідні пояснення та докази. При цьому, варто звернути увагу, що зазначена обставина, вказана відповідачем як неточність та розбіжність, сама по собі не впливає на числові значення митної вартості за товар.
Щодо калькуляції на частину № 1 від 10.04.2020 № 6-М та недоплати з боку позивача витрат на транспортування за договором фрахту 2020/02/07 від 27.02.2020 року, інвойс та фрахт від 17.03.2020 № 0060/20 фрахтівнику, позивачем зазначено, що калькуляція на частину № 1 від 10/04/2020№ 6-М, складалася на частину вантажу згідно листа від 13.04.2020 вих.5-М, що заявлений до митного оформлення за ЕМД № UA 110150/2020/006028 від 13/04/2020, згідно наказу МФУ від 30.05.2012 № 651 п.7.2, тому вартість фрахту вирахування пропорційно до ваги.
Щодо підтвердження оплати послуг з фрахту, надані платіжні доручення про підтвердження часткової оплати, а саме 40 000,00 доларів США, слід зазначити те, що позивачем надані пояснення та письмові підтвердження з часткової оплати, саме гарантійний лист директора TOB «Еверест-95», з якого вбачається, що позивач у зв`язку з форс мажорними обставинами позбавлений можливості зі здійснення своєчасної оплати послуг з фрахту. Як вбачається з цього листа, позивач жодним чином не відмовляється та не позбавлений від виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором перевезення.
Таким чином, зазначений висновок митного органу щодо митної вартості не є розбіжністю та не впливає на числові значення митної вартості і стосується умов оплати за фрахт.
Щодо документального не підтвердження витрат на страхування вантажу. Рахунок-фактура про вартість страхування від 18.03.2020 № 0052/20/Ю від компанії ТОВ «Страхова компанія» ГАРДІАН видано згідно договору на страхування від ВН-20-5335-ДН-0502 від 18.03.2020 на всю партію товару, позивачем надані пояснення з посиланням на калькуляцію на частину № 1 від 10/04.2020№ 6-М, яка складалася саме на частину вантажу згідно листа від 13.04.2020 вих. № 5-М, що заявлений до митного оформлення за ЕМД № UA 110150/2020/006028 від 13.04.2020 року та згідно наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 п.7.2 вартість страхування відповідає вартості заявленого до митного оформлення товару. Також надані документи з оплати послуг зі страхування вантажу, що підтверджує, що страхова сума 6 504 273, 38 грн. покриває вартість вантажу та фрахту.
Таким чином, зазначений висновок митного органу щодо митної вартості не є розбіжністю та не впливає на числові значення митної вартості товару.
Так, з урахуванням того, що відповідно до митного законодавства Республіки Туреччина, внесення змін до вартісних та вагових граф митної декларації в режимі експорт здійснюється лише шляхом оформлення нової митної МД, декларантом по факту надходження від контрагента документів були передані відповідачу. Як вище було наголошено, надані експортні декларації із різними даними щодо вартості, ваги товару та номеру рахунку, при цьому номер митної декларації співпадає, що підтверджується поясненнями відповідача.
Таким чином, зазначений висновок митного органу щодо митної вартості не є розбіжністю та не впливає на числові значення митної вартості товару.
Щодо відсутності відомостей про розмір податку на фрахт та його сплати у товаросупровідних документах, що передбачено умовами договору 2020/02/27, позивачем надана інформація з підтверджуючим документом, що податок на фрахт позивачем не сплачувався, оскільки контрагентом (перевізник) - HACIBEY DENIZCILIK SAN.VE TIC. LTD STI , відповідно до п. 3.1 договору від 27.02.2020 № 2020/02/27 - надано документ виданий уповноваженим турецьким органом, який підтверджує, що компанія бенефіціар зареєстрована в Туреччині і сплачує податки за місцем своєї реєстрації, виданий 02.03.2020 Міністерством казначейства та фінансів Туреччини, що в свою чергу згідно закону про уникнення подвійного оподаткування між Україною та Туреччиною, звільняє ТОВ Еверест-95 від сплати цього податку.
Таким чином, зазначений висновок митного органу щодо митної вартості не є розбіжністю та не впливає на числові значення митної вартості товару.
Щодо посилання митного органу на те, що згідно цінової інформації баз даних Держмитслужби, наявні митні оформлення ідентичного до товарів заявлених за ЕМД від 14.04.2020 №UA110150/2020/006028 в частині виробника та торгівельної марки, країни походження, опису товару, вагових обсягів, умов поставки, способу доставки. При цьому згідно відомостей баз даних, керівник підприємства-імпортера та представники підприємства, уповноважені на роботу з митницею ті ж самі особи, що імпортера у зоні діяльності Дніпровської митниці, що здійснювало митне оформлення ідентичного товару. Вартість ідентичних товарів, зокрема, порошок та крихта (подрібнене каміння), мармуру природного здійснено на рівні митної вартості, що самостійно заявлена декларантом на підставі висновку експерта гомологічного центру. Зазначений рівень ідентичних товарів складає 85 дол/т. Митне оформлення здійснено у найближчий до митного оформлення час - 13.04.2020 за угодою з виробником MIKRON'S Mikronize Mineral End?strisi Tic. A.S., торгівельна марка TURKCARB.
Суд зазначає, що доказів, що посадова особа позивача, директор ТОВ «Еверест-95» Парханов Роман Леонідович , раніше очолював підприємства, які займаються імпортом аналогічного товару відповідачем не надано.
Представниками підприємства, в тому числі уповноваженими на здійснення митних операцій, є особи, яким на законодавчому рівні не заборонено здійснювати аналогічні послуги і в інших підприємствах.
Отже, з наведеного вбачається, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Відмовляючи в митному оформленні товару за першим методом, відповідач безпідставно послався на неподання позивачем усіх додатково витребуваних документів, що не відповідає обставинам справи, оскільки позивачем відповідно до вищенаведених приписів Митного кодексу України надавались відповідні документи, що підтверджують митну вартість.
Верховним Судом, при прийнятті рішень по справам про коригування митної вартості неодноразово висловлювались наступні правові висновки щодо умов оплати за товар: у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 804/4680/16.
Згідно з частин першої, другої статті 256 Митного кодексу України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Відповідно до частини сьомої статті 54 Митного кодексу України, у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
З тлумачення даних норм у їх системному зв`язку між собою та з положеннями пункту 2 частини шостої статті 54, частини третьої статті 53 Митного кодексу України, вбачається що відмова у митному оформленні має бути аргументованою невиконанням вимог, що пов`язані саме з тими недоліками, у зв`язку з якими органом доходів і зборів витребувані додаткові документи.
Аналогічний правовий висновок здійснений Верховним Судом у постанові від 06 березня 2018 року по справі №815/3142/17.
Надані позивачем документи, на думку суду, у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, відомості про визначення митної вартості в цих документах базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що спростовує висновки митного органу щодо відсутності таких підтверджень.
За таких обставин, усі доводи митного органу, які покладені в основу оскаржуваного рішення та наведені у відзиві на позовну заяву, не знайшли свого правового підтвердження під час судового розгляду справи та спростовані наданим позивачем доказами.
Згідно з ч. 3 ст. 335 Митного кодексу України, разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про:1) документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію;2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами;3) транспортні (перевізні) документи;4) комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію;5) у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності;6) документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень);7) у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару;8) у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів;9) у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму;10) у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів;11) у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.
Судом встановлено, що у спірній митній декларації зазначені всі відомості, передбачені вказаною вище нормою.
При цьому, порушень митного законодавства судом не встановлено.
Отже, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що за подання вказаного адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., що підтверджується квитанцією від 05.05.2020 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений судовий збір в сумі 2 102,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби № UA 110000/2020/000177/2 від 21.04.2020 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя С.І. Озерянська