Справа № 200/117/21-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 р. Справа№200/117/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми пенсії,

В С Т А Н О В И В:

05.01.2021 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - Позивач) до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Відповідач) про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми пенсії.

В обґрунтування позову Позивач зазначив, що є пенсіонером, у даний час перебуває на обліку у Відповідача. Відповідач не виплатив пенсію Позивачу без будь-яких повідомлень або документів про зупинення виплати пенсії. Позивач вважає, що Відповідач грубо порушив охоронювані Конституцією та законами України права Позивача на отримання пенсії, тим самим позбавив останнього єдиного джерела для існування. Просить стягнути з Відповідача нараховану, але не виплачену суму пенсії за період з березня 2018 року по липень 2019 року в сумі 30799,10 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних на момент стягнення.

Ухвалою суду від 11 січня 2021 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем 03.02.2021 року до суду надано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що на виконання рішенням у справі № 237/5495/17 поновлено виплату пенсії. З посиланням на положення Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637, відповідач зазначив, що суми пенсій, які не виплачено за період з 01 березня 2018 року по 31 липня 2019 року, будуть виплачені після отримання відповідного фінансового ресурсу.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером по інвалідності та перебуває на обліку в Великоновосілківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області.

Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області у справі № 237/5495/17 від 25 січня 2018 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі, визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області щодо припинення виплати пенсії за інвалідністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області (індекс 85600, місто Мар`їнка, вул. Заводська, 24, ) поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та виплатити заборгованість за період, починаючи з 01 березня 2017 року на рахунок НОМЕР_2 , відкритий позивачем раніше у ОПЧ № 10004/0551 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк».

Вказане рішення набрало законної сили 27 лютого 2018 року.

На письмовий запит позивача відповідач листом № 347/К-08-01-08 від 23 липня 2019 року повідомив, що заборгованість з виплати пенсії у загальній сумі 30799,10 грн. буде виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.

Із встановлених обставин убачається, що між Позивачем та Відповідачем, як фізичною особою та суб`єктом владних повноважень, виник публічно-правовий спір у сфері соціального захисту, з приводу правомірності невиплати такого виду страхової виплати, як пенсія.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходив з наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Статтею 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно із ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

08 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 335 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", а саме, пункт 15 доповнено реченням такого змісту: "Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.".

При цьому, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум пенсій.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Щодо суми заборгованості, суд зазначає наступне.

Відповідачем надано довідку про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії за підписом заступника голови комісії з припинення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, з якої вбачається, що розмір невиплаченої пенсії за період з 01 березня 2018 року по 31 липня 2019 року складає 30799,10 грн.

За таких обставин, враховуючи наявну в матеріалах справи довідку органу ПФУ, сума пенсії за період з 01.03.2018 року по 31.07.2019 року, що підлягає виплаті позивачу, складає 30799,10 грн., у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення вказаної суми підлягають задоволенню.

Доводи відповідача щодо неможливості виплати пенсії за минулий період з огляду на те, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, який на цей час ще не прийнятий, суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року № 637 доповнено абзацом 20 згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 788 від 21 серпня 2019 року, за змістом якого суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Внаслідок прийняття вказаної норми Кабінетом Міністрів України не тільки фактично зупинено виплату громадянам України пенсійних виплат на невизначений період часу, а й змінено строк виплати пенсій, регламентований частиною першою статті 47 Закону № 1058.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

У преамбулі до Закону № 1058 зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Судом встановлено, що жодних змін до Закону № 1058 з приводу особливостей виплати заборгованості пенсіонерам, які є внутрішньо переміщеними особами, Верховною Радою України не приймалось.

Отже, приписи абзацу 20 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року № 637 (з урахуванням змін, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 788 від 21 серпня 2019 року) не можуть бути застосовані до правовідносин у цій справі, оскільки не відповідають частині першій статті 47 Закону № 1058.

Також не можна вважати, що між сторонами вже був вирішений спір про той самий предмет і позови повністю збігаються за своїм складом, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Відтак, з огляду на предмет позову щодо стягнення відповідної суми заборгованості, суд зазначає, що вимоги позивача про стягнення суми пенсії за період з 01.03.2018 року по 31.07.2019 року не були розглянуті судом в межах справи № 237/5495/17, рішення за ними не приймалось.

Стосовно позовних вимог позивача про стягнення з відповідача боргу по пенсії з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, суд зазначає, що згідно положень цивільного законодавства боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону України від 22.11.1996 №543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»). У преамбулі вказаного Закону зазначено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. …».

З наявних у справі матеріалів не вбачається, що між ним та управлінням Пенсійного фонду існували господарські правовідносини як між суб`єктами господарювання.

Трактування позивачем не невиплати різниці у пенсії як невиконаного органом Пенсійного фонду грошового зобов`язання, за яке сплачується інфляційні нарахування та три проценти річних, є помилковим та не ґрунтується на нормах пенсійного законодавства. Натомість питання щодо виплати пенсії за минулий час та, зокрема, виплати компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам врегульовані ст. 46 Закону №1058-IV.

З урахуванням викладеного позовні вимоги у вказаній частині не підлягають задоволенню.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з вимогами статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Нормами статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються рішення, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід 2 групи, підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми пенсії - задовольнити частково.

Стягнути з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85500, Донецька обл., Великоновосілківський р-н, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, б. 103, код в ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) нараховану, але не виплачену пенсію по інвалідності за період з 01.03.2018 року по 31.07.2019 року в сумі 30799,10 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Звернути до негайного виконання рішення суду в межах суми пенсії за один місяць.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системиапеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Череповський