Справа № 560/5184/20
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5184/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

23 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника відповідача: Мушинської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року (м. Хмельницький, 05 листопада 2020 року) у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Вітамін-Трейд" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області №1802367/40521271, №1802368/40521271 від 05.08.2020 про відмову у реєстрації податкових накладних №24 від 20.12.2019, №31 від 28.12.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Приватного підприємства "Вітамін-Трейд" № 24 від 20.12.2019 та №31 від 28.12.2019.

Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні просила задовольнити апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач зареєстрований 31.05.2016, за номером запису: 0015404, , видами діяльності за КВЕД є: 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами.

11.07.2016 між позивачем (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Аргон» (Покупець) укладено договір поставки №1/ТО-892.

Предметом зазначеного договору є постачання позивачем для ТОВ НВП «Аргон» товарів згідно із замовленням «Покупця» у асортименті та кількості відповідно до видаткових накладних.

Пункт 7.1 Договору передбачає, що Договір поставки №1/ТО-892 від 11.07.2016 набуває чинності після його підписання обома сторонами, діє до 31.12.2016. У випадку, якщо за 30 календарних днів до завершення дії даного Договору, жодна із сторін не заявить про його припинення, його дія щоразу автоматично продовжується на наступний календарний рік.

На виконання умов вказаного договору позивач поставив ТОВ НВП «Аргон» фрукти та овочі в асортименті, за видатковими накладними №402 від 16.12.2019 на суму 74631,65 грн., №405 від 17.12.2019 на суму 136529,22 грн., №406 від 18.12.2019 на суму 87508,63 грн., №408 від 19.12.2019 на суму 98605,37 грн., №409 від 20.12.2019 на суму 114141,41 грн., №414 від 20.12.2019 на суму 131049,08 грн., загальна сума поставки - 642465,36 грн., а також - за видатковими накладними №415 від 23.12.2019 на суму 269559,50 грн., №417 від 24.12.2019 на суму 96891,34 грн., №418 від 24.12.2019 на суму 66321,56 грн., №420 від 26.12.2019 на суму 210637,85 грн., №421 від 27.12.2019 на суму 318436,60 грн., №424 від 28.12.2019 на суму 410585,06 грн., №425 від 28.12.2019 на суму 32341,25 грн., загальна сума поставки - 1404773,16 грн..

Під час здійснення господарських операцій з ТОВ НВП «Аргон» позивачем, на виконання вимог статей 187, 201 ПК України, були виписані податкові накладні № 24 від 20.12.2019 на суму ПДВ 107077,56 грн. та № 31 від 28.12.2019 на суму ПДВ 234128,86 грн.

Вказані вище податкові накладні направлені позивачем для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних через "Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів".

Позивач у встановленому порядку здійснив реєстрацію податкових накладних № 24 від 20.12.2019 та № 31 від 28.12.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте отримало квитанції від 14.01.2020 № та № про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, якою "Документ прийнято. Реєстрація зупинена".

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація ПН/РК від 28.12.2019 № 31 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 0701, 0703, 0704, 0706, 0910 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1. п.2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій".

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація ПН/РК від 20.12.2019 № 24 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 0701, 0703, 0704, 0706, 0708, 0910 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1. п.2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій".

Також відповідачем запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання пропозиції про надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації в поданій податковій накладній, позивач подав податковому органу повідомлення про надання пояснень та додав копії документів, що обґрунтовують такі пояснення.

Пояснення з додатками були прийняті податковим органом за відповідною квитанцією.

За результатами розгляду пояснень Головним управлінням Держаної податкової служби у Хмельницькій області було прийнято рішення №1802367/40521271 про відмову у реєстрації податкової накладної №24 від 20.12.2019 та рішення №1802367/40521271 про відмову у реєстрації податкової накладної №31 від 28.12.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно з підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Водночас, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно положень пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

В силу пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 74.3 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики

За визначенням пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі по тексту - Порядок №1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 2001.3 і 2001.9 статті 2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

У відповідності до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні норми містяться у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яким реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За змістом пункту 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (далі по тексту - Порядок №117), податкова накладна/ розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до змісту пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

З матеріалів справи встановлено, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних позивача вимогам «пп.2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості платника податку». Водночас, фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, «достатні для прийняття рішень про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Проте, у згаданих квитанціях не зазначено конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкових накладних товариства, а зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критерію ризиковості платника податку.

Натомість, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень і положення пункту 13 Порядку №117 вимагають від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 КАС України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем 2 не надано пояснень з приводу обставин, на підставі яких дійшов висновку про відповідність зазначених податкових накладних критеріям ризиковості платника податку і не доведено правомірність зупинення реєстрації спірних податкових накладних.

Разом з тим, позивач на підтвердження правомірності виписування податкових накладних № 24 від 20.12.2019 на суму ПДВ 107077,56 грн. та № 31 від 28.12.2019 на суму ПДВ 234128,86 грн. надав наступні копії документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій: видаткові накладні №415 від 23.12.2019 на суму 269559,50 грн., №417 від 24.12.2019 на суму 96891,34 грн., №418 від 24.12.2019 на суму 66321,56 грн., №420 від 26.12.2019 на суму 210637,85 грн., №421 від 27.12.2019 на суму 318436,60 грн., №424 від 28.12.2019 на суму 410585,06 грн., №425 від 28.12.2019 на суму 32341,25 грн.; акт прийому-передачі приміщень № 2 від 01.06.2019 до договору оренди нежитлових приміщень № 2 від 01.06.2019; виписки; Договір оренди від 02.01.2019; Договір №ЗІК-0104 від 01.04.2019; Договір поставки №1/ТО-892 від 11.07.2016; Договір поставки сільськогосподарської продукції № 25 від 03.04.2018, додаткова угода до Договору поставки сільськогосподарської продукції № 25 від 03.04.2018; додаткова угода до Договору поставки №1/ТО-892 від 11.07.2016; Договір поставки № 04/06-19 від 11.06.2019; Договір № 25/10/19 від 25.10.2019; Договір № 03/04/17 від 03.04.2017; Договір № 2 оренди нежитлового приміщення від 01.06.2019; Договір №ТАС-0104 від 01.11.2019.

Фіскальний орган зобов`язаний у квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений підпунктом 2.1 пункту 2 Критеріїв, а й на відповідне рішення, відповідно до якого товариство внесено до переліку ризикових платників.

Пунктами 6 та 7 Порядку №117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність: 1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

У свою чергу, як зазначено у квитанції, реєстрація спірних податкових накладних зупинена, через те, що ПН/РК відповідає певним вимогам «Критеріїв ризиковості платника податку», тобто, застосовано критерії ризиковості платника податку до податкових накладних, а не до платника податку, що суперечить вимогам Порядку №117.

Згідно з пунктами 14, 15 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

В силу пунктів 18-21 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена додатком №2 до Порядку №117.

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Так встановлено, що позивачем було надано контролюючому органу всі документи, які підтверджують інформацію, зазначену у податкових накладних № 24 від 20.12.2019 та № 31 від 28.12.2019, як і відповідні письмові пояснення.

Відтак, надані позивачем документи були цілком достатніми для прийняття Комісією ГУ ДПС в Хмельницькій області рішення про реєстрацію податкових накладних № 24 від 20.12.2019 та № 31 від 28.12.2019.

При цьому, представником відповідача Головного управління ДПС у Хмельницькій області зазначено, що позивачем в порушення вимог п.14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не надано повний пакет документів, за допомогою якого можливо дослідити господарську операцію, а саме: відсутня довіреність покупця, відсутній договір, укладений з перевізником ФОП ОСОБА_1 (ПН ), акти виконаних робіт, розрахункові документи за перевезення. Платником надано договір оренди нежитлового приміщення №2 від 01.06.2019, укладений з орендодавцем ФОП ОСОБА_2 (ПН ) (предмет договору - тимчасове користування нежитловим приміщенням, адреса: АДРЕСА_1 , заг. площею 1122,3 кв.м.). В письмовому поясненні платник зазначає, що орендоване нежитлове приміщення обладнане холодильними установками, холодильними камерами, що дозволяє підтримати необхідні температурні режими для довготривалого зберігання овочів та фруктів. Однак, в договорі оренди нежитлового приміщення №2 від 01.06.2019, не зазначено про холодильні установки та холодильні камери. Згідно даних акту прийому-передачі від 01.06.2019 - орендодавець передає, а орендар приймає на умовах оренди нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , заг. площею 1122,3 кв.м.. Акти приймання виконаних робіт по оренді приміщення та холодильного обладнання у ФОП ОСОБА_2 не надано.

Однак, представником позивача на підтвердження здійснення господарських операцій по поставці товару надано до суду акт прийому-передачі приміщень до договору оренди нежитлових приміщень № 2 від 01.06.2019, а саме нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та довідку №1 від 04.07.2017 про обладнання складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Що стосується твердження представника відповідача щодо того, що позивачем під час реєстрації податкових накладних не надано до податкового органу доказів на перевезення товару, слід зазначити, що транспортна документація підтверджує операцію з надання транспортних послуг, а не факт купівлі - продажу товарів, внаслідок чого не може бути достатньою підставою для позбавлення позивача права на реєстрацію податкових накладних.

Таким чином, зважаючи на наявність у позивача, передбачених чинним законодавством України, документів, які свідчать про реальність проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а також на ту обставину, що такі документи були надані позивачем контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних № 24 від 20.12.2019 та № 31 від 28.12.2019.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18.

З урахуванням наведеного, рішення відповідача №1802367/40521271, №1802368/40521271 від 05.08.2020 про відмову у реєстрації податкових накладних №24 від 20.12.2019, №31 від 28.12.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних, є незаконними, необґрунтованими та безпідставними. Оскаржувані рішення порушують права та охоронювані законом інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання таких рішень протиправними та їх скасуванням в судовому порядку.

Щодо позовної вимоги в якій позивач просить зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 24 від 20.12.2019 на суму ПДВ 107077,56 грн. та № 31 від 28.12.2019 на суму ПДВ 234128,86 грн., подані на реєстрацію Приватним підприємством "Вітамін-Трейд", слід зазначити наступне.

Приписами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246 (далі - Порядок № 1246), передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, нормами ПК України та Порядку № 1246 чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідних податкових накладних та зазначення дат їх реєстрації.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 лютого 2021 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.