Справа № 950/7/21
Суддя: Косолап В. М.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 950/7/21
Провадження № 2-а/950/4/21
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Косолапа В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ткаченко Я.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Лебедин в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови головного державного інспектора управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області по справі про адміністративне правопорушення від 27.11.2018 № 142.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. При цьому адміністративне стягнення до позивача застосовано за невиконання припису від 31.05.2018 № 177. Позивач вважає таку постанову протиправною, оскільки позивач уже притягувався до адміністративної відповідальності постановою від 14.06.2018 № 73, однак така постанова була скасована в судовому порядку.

Також позивач зазначив, що про існування спірної постанови від 27.11.2018 № 142 йому стало відомо в листопаді 2020 року, коли його картковий рахунок було заблоковано органом державної виконавчої служби у якому на примусовому виконанні перебуває зазначена постанова.

Ухвалою від 21.01.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 11.02.2021 до участі у розгляді даної справи в якості другого відповідача залучено Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

28.01.2021 управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області подало до суду відзив у якому просило відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Також відповідач зазначив про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогами про оскарження спірної постанови.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України подала до суду відзив, аналогічний змісту відзиву першого відповідача. Крім того, також зазначила, що з вимогами про знесення ОСОБА_1 самочинного будівництва інспекція зверталась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом (справа № 480/5315/19), у якому було вказано на обставини існування спірної постанови № 142. 26.02.2020 ОСОБА_1 направлено відзив на позовну заяву по справі № 480/5315/19, що доводить факт обізнаності позивача з існуванням постанови від 27.11.2018 № 142.

У судовому засіданні позивач зазначив, що про існування спірної постанови він дізнався в кінці 2020 року після блокування його рахунку.

Однак, суд не може погодитись із твердженнями позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Вказаний строк (десять днів з моменту винесення) встановлює також спеціальна норма ст. 289 КУпАП.

За загальним правилом, встановленим ч. 2 ст. 122 КАС України, строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 вказав на те, що про існування постанови від 27.11.2018 № 142 йому стало відомо в листопаді 2020 року, а тому строк оскарження такої постанови ним пропущено з поважних причин.

Натомість, як вбачається із матеріалі справи, Сумським окружним адміністративним судом розглядалась справа № 480/5315/19 за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про зобов`язання знести самочинне будівництво, а саме прибудову до житлового будинку та прибудову до сараю по АДРЕСА_1 .

Так, 26.02.2020 позивачем було складено та підписано відзив на позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України (отриманий управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області 27.02.2020) (а.с. 81-82).

У вказаному відзиві ОСОБА_1 зазначає про незаконність дій посадових осіб управління Державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області, що в тому числі виразились у прийнятті постанови від 27.11.2018 № 142 (а.с. 82 третій абзац знизу).

Крім того, в рішенні Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 по справі № 480/5315/19 зазначено:

«За результатами позапланової перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 24.09.2019 № 305, протокол про адміністративне правопорушення № 305 та видано повторно припис про усунення порушення вимог законодавства № 305 (а.с.41-48, 52-53).

За результатами розгляду адміністративної справи винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 142 та гр. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та накладено штраф у сумі 5100 грн. (а.с.57)».

Таким чином, про існування постанови від 27.11.2020 № 142 позивачу було відомо як на момент складання відзиву в лютому 2020 року так і при вирішенні справи № 480/5315/19, оскільки як свідчить копія рішення від 08.09.2020 ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні в ході розгляду адміністративної справи.

При цьому копію рішення по справі № 480/5315/19 ОСОБА_1 отримав.

Суд зазначає, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Поняття "особа повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Як свідчать матеріали справи, як при підготовці відзиву, так і при розгляді адміністративної справи № 480/5315/19 ОСОБА_1 був обізнаний про існування постанови від 27.11.2018 № 142.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

У справі Європейського суду з прав людини «Стаббігс та інші проти Великобританії» визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25.01.2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду із цими позовними вимогами та належних обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивачем не доведено, суд вказує на відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до вимог статті 123 КАС України.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 248, 256, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 27.11.2018 № 142 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Лебединський районний суд Сумської області.

Повний текст ухвали складено 26.02.2021.

Суддя В.М.Косолап