Справа № 487/7152/20
Суддя: Боброва І. В.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №487/7152/20
Провадження №2-а/487/23/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2021 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання Пономарьової Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №487/7152/20 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом до Адміністрації Заводського району ММР, в якому просила скасувати постанову адміністративної комісії при адміністрації Заводського району ММР від 20.11.2018 №492 про притягнення її до адміністративної відповідальності; закрити справу про адміністративне правопорушення; вирішити питання стосовно розподілу судових витрат, які складають суму судового збору у розмірі 840,80 грн. та витрат, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 25,00 грн., загальна сума судових витрат розгляду цієї справи складає 865,80 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що при винесені протоколу та оскаржуваної постанови було порушено норми чинного законодавства: невірно зазначена адреса її проживання, була позбавлена можливості подати зауваження та пояснення. Вважає, обставини, викладені у протоколі та оскаржуваній постанові надуманими та такими, що не підтверджуються жодними доказами.

Ухвалою суду від 30.11.2020 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.01.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач до судового засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 05.11.2018 головним спеціалістом відділу благоустрою ММР Бєлай В.М. відносно ОСОБА_1 складено протокол №0141 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП за порушення п.12.2.29 Правил благоустрою м.Миколаєва.

Відповідно до зазначеного вище протоколу 05.11.2018 об 11 год.00 хв. в м.Миколаєві біля будинків №3-А, 5-А, 8/1, 12/1, АДРЕСА_1 встановлено незадовільне утримання прибудинкових територій та несвоєчасне прибирання прилеглої та закріпленої в установленому Законом порядку території, що є порушенням п.12.2.29 Правил благоустрою м.Миколаєва (арк. спр.14).

Постановою адміністративної комісії адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради від 20.11.2018 №492 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. (арк. спр.15).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Пунктом 12.2.29 Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві, затверджених рішенням Миколаївської міської ради від 16.05.2013 № 28/10, закріплено, що відповідно до ст. 42 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» порушенням цих Правил вважається: незадовільне утримання прибудинкових територій, територій підприємств і організацій, несвоєчасне прибирання прилеглої та закріпленої в установленому законом порядку території.

Стаття 152 КУпАП передбачає відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, , що тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення від 05.11.2018 №0141 зареєстрованим місцем проживання особи, що притягається до адміністративної відповідальності зазначено: АДРЕСА_2 , а посадою та місцем роботи останньої старший майстер ТОВ «Ліски», що не відповідає дійсності.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач з 01.02.1991 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідним записом у паспорті ОСОБА_1 (арк. спр.9-10).

Відповідно до довідки ТОВ «Ліски-М» від 23.11.2020 №480 ОСОБА_1 з 01.01.2012 обіймає посаду майстра І гр. в ТОВ «Ліски-М».

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, не долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушила 12.2.29 Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Проте зазначена постанова є предметом оскарження, тому остання не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному прав, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятої ним постанови від 20.11.2018 №492 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності заст. 152 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

За змістом п. 30 рішення ЄСПЛ у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 , рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 рішення ЄСПЛ "RuizTorija v. Spain" від .09.12.1994, статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що постанова від 20.11.2018 №492 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (ч.3 ст.132 КАС України).

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору в розмірі 840,80 грн. та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в розмірі 25,00 грн.

Керуючись ст.ст.5, 241-246, 250, 286 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову від 20.11.2018 № 492 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 865,80 грн. (вісімсот шістдесят п`ять гривень 80 коп.), які складаються з судового збору в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.), витрат, пов`язаних з розглядом справи, в сумі 25,00 грн. (двадцять п`ять гривень 00 коп.)

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського Адміністративного апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Адміністрація Заводського району Миколаївської міської ради, , м.Миколаїв, вул. Погранична, 9.

Головуючий суддя І.В.Боброва