Справа № 560/5822/20
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5822/20

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

25 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Боровицького О. А. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління ДПС у Хмельницькій області, адвоката Гавриленка Романа Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

30 вересня 2020 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 26 травня 2020 року, якими визначено суми податкового зобов`язання за платежем "орендна плата з фізичних осіб":

- № -2225 від 26.05.2020 року на суму 203721,53 грн.,

- № -2225 від 26.05.2020 року на суму 63397,90 грн.,

- № -2225 від 26.05.2020 року на суму 6674,16 грн.,

- № -2225 від 26.05.2020 року на суму 31961,29 грн.,

- № -2225 від 26.05.2020 року на суму 47792,79 грн.,

- № -2225 від 26.05.2020 року на суму 67329,30 грн.,

- № -2225 від 26.05.2020 року на суму 17825,05 грн.,

- № -2225 від 26.05.2020 року на суму 27526,39 грн.,

- № -2225 від 26.05.2020 року на суму 5833,99 грн.,

- № -2225 від 26.05.2020 року на суму 33029,09 грн.,

- № -2225 від 26.05.2020 року на суму 111953,93 грн.,

- № -2225 від 26.05.2020 року на суму 23846,76 грн.,

- № -2225 від 26.05.2020 року на суму18430,83 грн.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.10.2020 року відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року провадження у справі № 560/5822/20 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, закрито з підстав, визначених п.5 ч.1 ст.238 КАС України, у зв`язку із смертю позивача ОСОБА_2 , оскільки правовідносини не допускають правонаступництва.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржили відповідач та адвокат Гавриленко Р.В., в інтересах спадкоємиці померлого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Скаржники вважають, що судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, і суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення питання. Просять ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційних скарг, з наступних підстав.

Правові підстави закриття провадження у справі визначені статтею 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 238 цього ж Кодексу, суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Колегія суддів звертає увагу на те, що процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним правонаступництвом і передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. Незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після заміни сторони в матеріальних правовідносинах.

Згідно з підпунктом 14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п.14.1.156 п.14.1. ст.14 Кодексу).

Підпунктом 37.3.2 п.37.3 ст.37 Кодексу визначено, що підставами для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є, зокрема, смерть фізичної особи.

У разі смерті платника податку або оголошення його судом померлим чи визнання безвісно відсутнім податок за останній податковий період справляється з нарахованих на його користь доходів. Відповідно до цього останнім податковим періодом вважається період, який закінчується днем, на який відповідно припадає смерть такого платника податку, винесення такого судового рішення. У разі відсутності нарахованих доходів податок сплаті не підлягає (п.162.3 ст.162 Кодексу).

Статтею 1216 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV (далі Цивільний кодекс) визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1218, 1219 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно з п.99.1 ст.99 Кодексу виконання грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу фізичної особи у разі її смерті або оголошення судом померлою здійснюється її спадкоємцями, які прийняли спадщину (крім держави), в межах вартості майна, що успадковується, та пропорційно частці у спадщині на дату її відкриття.

Претензії спадкоємцям пред`являються контролюючими органами в порядку, встановленому цивільним законодавством України для пред`явлення претензій кредиторами спадкодавця.

Після закінчення строку прийняття спадщини грошові зобов`язання та/або податковий борг спадкодавця стають грошовими зобов`язаннями та/або податковим боргом спадкоємців.

При цьому, у разі переходу спадщини до держави грошові зобов`язання померлої фізичної особи припиняються.

Особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу стосовно особи, яка померла або визнана судом безвісно відсутньою або оголошена померлою чи визнана недієздатною, є особа, яка вступає у спадкові права або уповноважені здійснювати розпорядження майном такої особи (п.97.4 ст.97 Кодексу).

В даному випадку позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, якими ГУ ДПС у Хмельницькій області визначило йому, як орендарю земель них ділянок, суми податкового зобов`язання за платежем "орендна плата з фізичних осіб".

Обґрунтовуючи вимоги, ОСОБА_2 зазначив, що у травні 2011 року ним за укладеними з Хмельницькою райдержадміністрацією договорами отримано в оренду земельні ділянки для створення фермерського господарства. 30 травня 2011 року створено фермерське господарство "Нові аграрні технології", керівником та засновником якого був позивач. Отримані в оренду земельні ділянки передані фермерському господарству для господарювання згідно Статуту. Частина земельних ділянок здані в суборенду.

Оскільки суборендарі виконали обов`язок по сплаті орендної плати за землю, то позивач вказував на протиправність прийнятих податковим органом податкових повідомлень-рішень.

В процесі розгляду справи судом, до ухвалення рішення у справі, ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть.

Отже, 24 жовтня 2020 року, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все належне йому майно, яке законом належить включати до спадкової маси.

Так, успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до (ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про фермерське господарство»). Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, нерозподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання.

Успадкування фермерського господарства, як цілісного майнового комплексу, або його частини, полягає не в спадкуванні права на участь, а в спадкуванні права на частку в статутному (складеному) капіталі, оскільки право на участь нерозривно пов`язане з особою спадкодавця і належить до прав та обов`язків, які не входять до складу спадщини, залежить від кола учасників фермерського господарства.

У разі успадкування майна фермерського господарства одним спадкоємцем, він стає правонаступником успадкованого майна фермерського господарства з перспективою подальшого ведення фермерського господарства і включення відповідно до вимог статуту до його складу замість померлого учасника фермерського господарства, якщо він цього бажає.

Якщо у спадкоємця немає такого бажання, він є правонаступником майна товариства з перспективою припинення діяльності фермерського господарства;

У разі спадкування кількома спадкоємцями, вони вважатимуться правонаступниками майна фермерського господарства в отриманих долях, з перспективою подальшого ведення фермерського господарства на колективних засадах чи припинення його діяльності в разі, якщо жоден з них не виявить бажання займатися фермерською діяльністю.

Якщо частина спадкоємців виявлять бажання займатися фермерською діяльністю, а частина - ні, то спадкоємці, які не бажатимуть займатися фермерською діяльністю, вправі вимагати від фермерського господарства компенсації їм вартості частини успадкованого майна від фермерського господарства в складі інших спадкоємців. Якщо фермерське господарство успадковується двома або більше спадкоємцями, то земельна ділянка поділу не підлягає, якщо в результаті її поділу утвориться хоча б одна земельна ділянка менше мінімального розміру, встановленого для даного регіону.

Отже, закриваючи провадження у справі у зв`язку із смертю позивача, суд неправильно застосував норму матеріального права і тому дійшов помилкового висновку, що у даній справі всі податкові зобов`язання боржника припиняються з його смертю. Такий висновок є передчасним.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційні скарги підлягають до задоволення, а оскаржувана ухвала, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі скасуванню, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Головного управління ДПС у Хмельницькій області, адвоката Гавриленка Романа Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року скасувати.

Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 березня 2021 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Боровицький О. А. Совгира Д. І.