Справа № 640/9162/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9162/19 Суддя першої інстанції: Шевченко Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Мельничука В.П. та Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2020 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» (далі - Уповноважена особа) щодо не включення до Переліку рахунків вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування коштів за їх вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 за вкладом на її банківському рахунку, відкритому на підставі договору від 17 вересня 2014 року № 1430;

- зобов`язати Уповноважену особу подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про включення ОСОБА_1 до Переліку рахунків вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо вкладу на її банківському рахунку за договором від 17 вересня 2014 року № НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб прийняти рішення про включення ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників, яка мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «БАНК КАМБІО» за договором банківського рахунку від 17 вересня 2014 року № НОМЕР_1 у сумі 150000 грн 00 коп., укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «БАНК КАМБІО», на підставі переліку вкладників в ПАТ «БАНК КАМБІО», наданого Уповноваженою особою.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2020 року вказаний адміністративний позов було задоволено частково:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи щодо не включення до Переліку рахунків вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за їх вкладами за рахунок Фонду гарантування фізичних осіб, ОСОБА_1 за вкладом на її банківському рахунку, відкритому на підставі договору від 17 вересня 2014 року № 1430;

- зобов`язати Уповноважену особу подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про включення ОСОБА_1 до Переліку рахунків вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо вкладу на її банківському рахунку за договором від 17 вересня 2014 року № 1430.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, а також неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що Уповноважена особа зобов`язана провести перевірку правочинів, укладених за участю ПАТ «БАНК КАМБІО», на предмет їх нікчемності. За результатами такої перевірки було встановлено, що позивач отримала кошти на власний рахунок від вкладника банку - юридичної особи, що свідчить про наявність ознак нікчемності правочину, передбачених п. 7 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відзив на апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від інших учасників справи не надходив.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року справу було призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України та зобов`язано Уповноважену особу надати витяг з Переліку рахунків вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування коштів за їх вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який би підтверджував включення до нього інформації про рахунок ОСОБА_1 , зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надати витяг із Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «БАНК КАМБІО», який би підтверджував включення до нього інформації про ОСОБА_1 та засвідчену копію рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04 лютого 2019 року № 241, а також запропоновано ОСОБА_1 надати додаткові пояснення стосовно того, які саме дії та рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи, на її думку, призводять до порушення права на отримання відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надав до суду засвідчені копії листа від 28 січня 2019 року № 01/82 та рішення від 04 лютого 2019 року № 241, а також повідомив, що повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК КАМБІО», делеговані Уповноваженій особі Савельєвій А.М., були відкликані з 21 лютого 2020 року і на цей час здійснюються безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач вимоги ухвали суду від 02 лютого 2021 року щодо надання додаткових пояснень не виконала.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи - 18 лютого 2021 року, проте у судове засідання не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та додаткові письмові пояснення скаржника, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2020 року - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що 17 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та АТ «БАНК КАМБІО» був укладений договір № 1430 на відкриття та обслуговування поточного рахунка у національній валюті (далі - договір № 1430 від 17 вересня 2014 року). Згідно з умовами вказаного договору банк відкриває позивачу поточний рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

Між ОСОБА_1 та ПАТ «СК «ОРАНТА-СІЧ» також укладено договір № 14 від 18 вересня 2014 року про надання безпроцентної позики працівнику, предметом якого є передання позивачу позики у розмірі 150000 грн 00 коп. на поворотній основі.

Відповідно до виписки по рахунку, що сформована АТ «БАНК КАМБІО», за 18 вересня 2014 року, на рахунок ОСОБА_1 надійшли кошти у розмірі 150000 грн 00 коп. від ПАТ «СК «ОРАНТА-СІЧ» з призначенням платежу - позичка згідно з договором № 41 від 09 вересня 2013 року, без ПДВ.

Разом з тим, постановою Правління Національного банку України від 25 вересня 2014 року № 603/БТ АТ «БАНК КАМБІО» було віднесено до категорії проблемних банків.

У подальшому постановою Правління Національного банку України від 04 грудня 2014 року № 782 зазначений банк було віднесено до категорії неплатоспроможних та розпочату процедуру виведення АТ «БАНК КАМБІО» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04 грудня 2014 року № 140 в АТ «БАНК КАМБІО» запроваджено тимчасову адміністрацію з 05 грудня 2014 року по 04 березня 2015 року.

Постановою Правління Національного банку України від 27 лютого 2015 року № 144 було відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати АТ «БАНК КАМБІО».

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року № 46 розпочато процедуру ліквідації АТ «БАНК КАМБІО» та призначено Додусенка В.І. Уповноваженою особою з делегування йому повноважень ліквідатора банку.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22 лютого 2016 року № 212 було продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ АТ «БАНК КАМБІО» на два роки по 01 березня 2018 року та продовжено повноваження ліквідатора Додусенка В.І., а рішенням від 29 березня 2018 року - змінено Уповноважену особу та делеговано повноваження ліквідатора АТ «БАНК КАМБІО» Северину Ю.П. на строк з 30 березня 2018 року до 01 березня 2019 року.

На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції повноваження ліквідатора АТ «БАНК КАМБІО» здійснюються безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 лютого 2020 року № 387.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Положеннями ч. 4 ст. 26 зазначеного Закону передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення); розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - один рік до дня прийняття такого рішення); розміщені на вклад власником істотної участі банку; за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; за вкладами у філіях іноземних банків; за вкладами у банківських металах; розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, що була чинною на час відкликання банківської ліцензії АТ «БАНК КАМБІО», Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Сторони підтверджують, що ОСОБА_1 була включена як до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, так і до реєстру вкладників для здійснення виплат.

У подальшому наказом Уповноваженої особи від 27 лютого 2015 року було тимчасово обмежено здійснення виплат коштів вкладникам на час тимчасової адміністрації.

Уповноважена особа провела перевірку правочинів, укладених АТ «БАНК КАМБІО» та встановила, що кошти на ім`я ОСОБА_1 надійшли внаслідок так званого «дроблення коштів іншого клієнта».

Згідно з актом комісії з додаткової перевірки правочинів вкладників АТ «БАНК КАМБІО» від 06 червня 2018 року з огляду на незадовільний стан платіжної дисципліни банку для юридичних осіб існували цілком обґрунтовані ризики щодо незадоволення їхніх кредиторських вимог в результаті ліквідації АТ «БАНК КАМБІО». У зв`язку з цим юридичні особи здійснили перерахування коштів на рахунки фізичних осіб в межах гарантованої до відшкодування суми та отримали переваги, прямо не встановлені для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Операції з перерахування коштів із рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб були визнані нікчемними правочинами згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». До нікчемних операцій було віднесено також транзакцію з перерахування коштів ПАТ «СК «ОРАНТА-СІЧ» на рахунок ОСОБА_1 .

Листом від 28 січня 2019 року № 01/82 Уповноважена особа направила до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни до Переліку вкладників АТ «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04 лютого 2019 року № 241 було затверджено зміни та доповнення до загального реєстру вкладників АТ «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Такі зміни передбачають, зокрема, виключення інформації про ОСОБА_1 як таку, що має право на відшкодування коштів у розмірі 150013 грн 69 коп.

Листами від 26 квітня 2019 року № 04/478 та від 02 травня 2019 року № 27-7642/19 позивача було повідомлено про виключення із загального реєстру вкладників АТ «БАНК КАМБІО» для здійснення виплат.

Отже, з пояснень учасників справи та документів, додатково наданих скаржником на виконання вимог ухвали суду від 02 лютого 2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку була включена до переліку рахунків вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування коштів за їх вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «БАНК КАМБІО». Проте у подальшому рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04 лютого 2019 року № 241 позивач була виключена із Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «БАНК КАМБІО».

Зазначені обставини вказують на те, що порушення своїх прав ОСОБА_1 вбачає саме у виключенні інформації про неї із Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «БАНК КАМБІО».

За правилами ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, незважаючи на зміст заявлених позивачем та задоволених судом першої інстанції позовних вимог, колегія суддів в межах цієї справи перевіряє саме законність рішення про виключення ОСОБА_1 із загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «БАНК КАМБІО». Такі дії є необхідними для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від можливих порушень з боку суб`єктів владних повноважень, які забезпечують виведення банку з ринку, на відновлення яких був фактично і був спрямований адміністративний позов ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таким чином, передумовою для включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами є наявність чинного договору, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та залишку коштів на рахунку станом на день отримання Уповноваженою особою рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Виключивши ОСОБА_1 із загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб фактично застосувала наслідки нікчемності правочину.

Колегія суддів вважає, що Уповноважена особа, встановивши обставини, передбачені ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», має право не включити фізичну особу до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами посилаючись на нікчемність договору (правочину). З цим же підстав Уповноважена особа може порушувати перед Фондом гарантування вкладів питання про виключення особи із загального реєстру вкладників. Натомість, вкладник, договір із яким Уповноважена особа вважає нікчемним, може захистити свої права, які випливають із договору банківського вкладу або із договору рахунка, шляхом пред`явлення позову про визнання протиправними дій або бездіяльності Уповноваженої особи, а також рішень Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вчинених (прийнятих) у зв`язку з визнанням відповідного правочину нікчемним.

За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 826/12624/16, у випадку, якщо Фонд чи його уповноважена особа доведуть правомірність віднесення правочину до числа нікчемних, особи, на користь яких перераховано грошові кошти, не можуть вважатися вкладниками банку і відповідно на них не поширюються передбачені ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» гарантії відшкодування коштів за вкладами (за умови, що на їх рахунках відсутні інші грошові кошти).

Як раніше зазначалося, Уповноважена особа визнала нікчемною операцію з перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 у розмірі 150000 грн 00 коп.

Перевіряючи правомірність дій Уповноваженої особи щодо проведення перевірки на наявність ознак, передбачених ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», саме транзакції (операції) з перерахування коштів на поточний рахунок позивача, а також обґрунтованість висновку про нікчемність такої операції, колегія суддів виходить із наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Зазначена норма права визначає коло правочинів, які Уповноважена особа зобов`язана перевірити на предмет наявності ознак нікчемності. Обов`язковою умовою перевірки правочину (договору) на відповідність ознакам, визначеним у ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є їх укладення або вчинення саме банком.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Під час вирішення справи № 826/1476/15 Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку про те, що здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені Цивільним кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, та договорами з відповідними клієнтами банку.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що операція по зарахуванню коштів на рахунок позивача від 18 вересня 2014 року в сумі 150000 грн 00 коп. не належить до правочинів та не підлягає перевірці на предмет нікчемності відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів також враховує, що відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підставою для віднесення правочину (договору) до числа нікчемних є те, що банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Разом з тим, зобов`язання АТ «БАНК КАМБІО» перед позивачем були визначені у договорі № 1430 від 17 вересня 2014 року та включають у себе відкриття і обслуговування поточного рахунка.

Зазначений договір не передбачає обов`язку банку здійснити платіж чи передати інше майно з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 жовтня 2018 року у справі № 804/6992/15, зі змісту п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вбачається, що він поширює свою дію на випадки, коли саме банк уклав з одним із кредиторів договір; на підставі такого договору у останнього виникають переваги (пільги) стосовно інших кредиторів банку; умови цього договору передбачають перерахування банком коштів або передачу майна банком такому кредитору. Однак, при укладенні договору позивачем не отримано жодних переваг від банку, банк не здійснив жодного платежу на користь позивача, а лише отримав кошти як вклад у банку.

Метою вказаної норми є недопущення зменшення активів банку або якості (ліквідності) таких активів на шкоду інших кредиторів, а також захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Також Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що підстава нікчемності правочинів, визначена п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», може бути застосована лише до тих договорів банківського вкладу, відповідно до умов яких встановлені певні переваги перед іншими вкладниками, зокрема, щодо строку, розміру відсотків та інших умов, які відрізняються від умов інших договорів вкладу та ставлять особу - вкладника у більш вигідне становище у порівнянні з іншими вкладниками.

Посилання на такі обставини у відзиві на адміністративний позов та в апеляційній скарзі - відсутні.

Обґрунтовуючи свій висновок про наявність підстав, передбачених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для визнання транзакції нікчемною, відповідач посилалася на те, що кошти на рахунок ОСОБА_1 надійшли з рахунку іншого клієнта банку - юридичної особи, на яку не поширюються гарантії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відшкодування коштів за вкладом.

Уповноважена особа вказує на те, що договір про надання фінансової допомоги був укладений виключно з метою незаконного отримання надавачем допомоги - ПАТ «СК «ОРАНТА-СІЧ» грошових коштів від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за посередництвом позивача. Разом з тим висновок Уповноваженої особи щодо мети укладення договору про надання поворотної допомоги та перерахування коштів на рахунок позивача є припущенням, яке не підтверджене доказами.

Зі змісту доводів відповідача вбачається, що віднесення операції з перерахування коштів до категорії нікчемних Уповноважена особа пов`язує саме із необхідністю захистити інтереси Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Разом з тим, за висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Колегія суддів наголошує на тому, що скаржник не заперечує фактичну наявність коштів, отриманих позивачем як фінансова допомога від ПАТ «СК «ОРАНТА-СІЧ» на рахунку № НОМЕР_1 на день відкликання банківської ліцензії та ліквідації АТ «БАНК КАМБІО».

Також колегія суддів звертає увагу на те, що Уповноважена особа не здійснювала перевірку договору № 1430 від 17 вересня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не встановлювала його нікчемність. У матеріалах справи відсутні докази визнання зазначеного договору недійсним у встановленому законом порядку чи застосування наслідків нікчемності такого договору в судовому порядку.

Посилання на ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» як підставу для невиплати позивачу коштів, які перебувають на поточному рахунку в АТ «БАНК КАМБІО», за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - відсутні.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що підстави, з яких Уповноважена особа звернулася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із листом від 28 січня 2019 року № 01/82 щодо виключення інформації про ОСОБА_1 та з яких Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 04 лютого 2019 року № 241 про виключення позивача із загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - є необґрунтованими.

За таких обставин колегія суддів вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 з урахуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправним і скасування рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про затвердження змін та доповнень до загального Реєстру вкладників АТ «БАНК КАМБІО» від 04 лютого 2019 року № 241 в частині ОСОБА_1 та зобов`язання Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затвердити доповнення до загального реєстру вкладників АТ «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до нього інформацію про ОСОБА_1 , яка має право на відшкодування коштів за вкладом згідно з договором банківського рахунку від 17 вересня 2014 року № 1430 у сумі 150000 грн 00 коп.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Зважаючи на те, що Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є органом управління Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який у своє чергу є відповідачем у справі, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення від 04 лютого 2019 року № 241 може бути переглянуте судом в межах цього спору.

Додатково колегія суддів приймає до уваги, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив підстави прийняття Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 04 лютого 2019 року № 241, а також надав свої доводи і пояснення щодо його законності.

Обраний судом спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 на отримання відшкодування коштів за вкладом у АТ «БАНК КАМБІО» узгоджується з абз. 3 п. 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14.

Згідно з вказаною нормою права Фонд складає зміни та/або доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та/або доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

В даному випадку підставою для затвердження Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнень до Загального реєстру вкладників АТ «БАНК КАМБІО» буде судове рішення, що набрало законної сили.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, що призвело до неправильно визначення кола рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які забезпечували виведення АТ «БАНК КАМБІО» з ринку, а також до ухвалення судове рішення без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2020 року - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2020 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про затвердження змін та доповнень до загального Реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» від 04 лютого 2019 року № 241 в частині виключення ОСОБА_1 із загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язати Виконавчу дирекцію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затвердити доповнення до загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до нього інформацію про ОСОБА_1 , яка має право на відшкодування коштів за вкладом згідно з договором банківського рахунку від 17 вересня 2014 року № 1430 у сумі 150000 грн 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053; ідентифікаційний код: 21708016) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) судові витрати на сплату судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.П. Мельничук

В.В. Файдюк