Справа № 205/10115/20
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/205/30/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області молодшого лейтенанта Тарасова Тараса Валерійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача УПП в Дніпропетровської області, третя особа інспектор роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області молодший лейтенант Тарасов Т.В. про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року позовну заяву було залишено без руху і запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог п. 11 ч. 5 ст. 160, ч. 1 ст. 161 КАС України, з метою усунення яких позивачем 05 січня 2021 року було подано виправлений позов.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2021 року адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2021 року у задоволенні клопотання УПП у Дніпропетровській області про залишення позову без розгляду було відмовлено.

Позивач у своєму уточненому позові посилався на те, що 10 грудня 2020 року постановою в справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 31.4. ПДР - керування транспортним засобом, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правилам дорожнього руху і технічній експлуатації, за що накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Вважає вказану постанову винесеною незаконно, не обґрунтовано та безпідставно з порушенням вимог чинного законодавства України. Позивач вважає, що порушень ПДР з його боку не було, оскільки п. 31.4 ПДР визначено вичерпний перелік несправностей, за наявності яких забороняється керування транспортним засобом. При цьому тріщина на лобовому склі відсутня в зазначеному переліку. При винесенні постанови поліцейськими не було здійснено заміри та визначено площу роботи склоочисників. Також зазначив, що ч. 1 ст. 121 КУпАП не передбачена відповідальність за керування транспортним засобом з тріщиною на лобовому склі. Позивач у своєму позові просив суд скасувати постанову серії ЕАН № 3537348 від 10 грудня 2020 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідач у своєму відзиві проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши, що 10 грудня 2020 року поліцейським УПП було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, в якій зазначено, що останній керував транспортним засобом Mercedes-Benz 5070, держномер НОМЕР_1 , з тріщинами на лобовому склі в зоні дії склоочисників. Постанова повністю відповідає закону. В основу прийнятого відповідачем рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та складення відносно нього оскаржуваної постанови, були покладені фактичні дані. Посилався, що на відео з боді-камери поліцейського зафіксовано правопорушення. Зазначив, що обставини, викладені позивачем, жодними належними та допустимими доказами не підтверджено. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа у своїх письмових поясненнях вказала, що постанова інспектора роти № 4 батальйону № 3 УПП у Дніпропетровської області молодшого лейтенанта Тарасова Т.В. законна та обґрунтована, тому що позивач 10 грудня 2020 року керував транспортним засобом з тріщиною на лобовому склі, що є порушенням ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух» та п. 6.8.5 вимог ДСТУ 3649:2010, за що його й було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, і накладено штраф у розмірі 340 гривень. Позивач не довів своїх позовним вимог, належних доказів обставин, якими він обґрунтував свої позовні вимоги, судові не надав. Просив справу розглядати у відсутність представника УПП у Дніпропетровській області, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 грудня 2020 року інспектором роти № 4 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровської області молодшим лейтенантом поліції Тарасовим Т.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення серії ЕАК № 3537348, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП (а.с. 10).

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 10 грудня 2020 року о 00 годин 17 хвилин керував транспортним засобом Mercedes-Benz 5070, держномер НОМЕР_1 , з тріщинами на лобовому склі в дії склоочисників, чим порушив вимоги п. 6.8.5 ДСТУ 2649:2010, ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух» та п. 31.4 ПДР (а.с. 10).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у відповідача існувало переконання про порушення позивачем ПДР України.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач у своєму позові заперечував порушенням ним Правил дорожнього руху, зокрема п. 31.4 ПДР, а відповідач всупереч положень ч. 2 ст. 77 КАС України будь-які докази, які б свідчили про правомірність прийнятого ним рішення, суду не надав, а у самій постанові відсутні посилання, що відповідачем було здійснено заміри тріщині у вітровому склі.

При цьому, відповідачем як доказ надано відеофіксацію правопорушення.

Твердження відповідача про те, що позивач керував транспортним засобом, технічний стан якого не відповідає вимогам ДСТУ, чи інших нормативно-правових актів, зокрема ПДР, не підтверджено доказами, на які відповідач посилається, як на підставу своїх заперечень. Так із відеозапису з нагрудної камери відповідача, не вбачається, чи наявна тріщина на лобовому склі, чи заважає вона роботі склоочисників, тобто, саме правопорушення, яке стало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення штрафу, з відеозапису встановити неможливо.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, в оскаржуваній постанові відповідачем не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, з якої неможливо однозначно встановити чи керував позивач транспортним засобом, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього ружу і технічної експлуатації, оскільки позивач стверджує, що зазначена тріщина є незначною, на роботу склоочисників не впливає, а з відеофіксації встановити наявність порушення неможливо.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанову серії ЕАН № 3537348 від 10 жовтня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 1 ст. 121 КУпАП слід вважати винесеною бездоказово, в порушення прав позивача, такою, що ґрунтується на припущеннях, тому вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Позивачем при поданні адміністративного позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 420 гривень 40 коп. (а.с. 1). Враховуючи, що відповідач по справі є посадовою особою Департаменту патрульної поліції, яка є бюджетною організацією та відшкодування позивачеві витрат зі сплати судового збору її бюджетом не передбачено, тому суд вважає понесені позивачем судові витрати у справі віднести за його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3537348 від 10 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити.

Судовий збір у розмірі 420 гривень 40 коп. віднести за рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: О.С. Приходченко