Справа № 640/21309/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 року м. Київ № 640/21309/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Констракшн Груп» про накладення арешту коштів на рахунки платника податків,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у м. Києві (надалі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Констракшн Груп» (надалі - Відповідач) про накладення арешту коштів на рахунки платника податків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2021 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.04.2019 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.02.2021 замінено первинного позивача - Головне управління ДФС у м. Києві його правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києві ().

В обґрунтування позовної заяви Позивачем зазначено, що Відповідачем не допущено посадових осіб Головного управління ДФС у м. Києві до перевірки, що є підставою для застосування адміністративного арешту майна платників податків.

Відповідачем подано відзив на позов, у якому заначено, що у Позивача відсутні підстави для виходу на перевірку ТОВ «Партнер Констракшн Груп». З огляду на зазначене, вважає, що посадові особи заявника правомірно не допущені до перевірки, а тому підстави для застосування адміністративного арешту майна платника податків відсутні. Крім того, Відповідачем вказано про наявність судового рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків (справа №640/20768/18).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Головним управлінням ДФС у м. Києві видано наказ №17629 від 30.11.2018 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України у зв`язку із наданням пояснень та їх документальних підтверджень не в повному обсязі на письмові запити контролюючого органу.

Головним управління ДФС у м. Києві видано направлення на проведення перевірки від 06.12.2018 №1984/26-15-14-04-04 та №1983/26-15-14-04-04.

Посадовими особами Головного управління ДФС у м. Києві 06.12.2018 складено акт №1873/26-15-14-04-04 про недопуск до документальної позапланової перевірки.

У зв`язку із недопуском посадових осіб контролюючого органу до перевірки, Головним управлінням ДФС у м. Києві 07.12.2018 прийнято рішення №119345 про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Партнер Констракшн Груп».

Головним управлінням ДФС у м. Києві подано до Окружного адміністративного суду м. Києва заяву про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.12.2018 №640/20768/18 відмовлено Головному управлінню ДФС у м. Києві у задоволенні заяви про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Дане рішення набрало законної сили 29.01.2019.

Також, судом встановлено, що ТОВ «Партнер Констракшн Груп» оскаржено наказ №17629 від 30.11.2018 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки у судовому порядку. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.09.2019 №640/20822/18 у задоволенні позову ТОВ «Партнер Констракшн Груп» відмовлено. Дане рішення не було оскаржено та набрало законної сили 14.10.2019.

Позивачем подано позов до суду про накладення арешту коштів на рахунки платника податків з підстав недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружним адміністративним судом міста Києва зроблено висновок, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено право органів державної податкової служби проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Як зазначено вище, правомірність наказу №17629 від 30.11.2018 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України у зв`язку із наданням пояснень та їх документальних підтверджень не в повному обсязі на письмові запити контролюючого органу підтверджена судовим рішенням у справі №640/20822/18.

У відповідності до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (об`єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Посадовими особами Позивача 06.12.2018 здійснено вихід за адресою ТОВ «Партнер Контстракшн Груп» з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу №17629 від 30.11.2018.

Відповідачем не допущено посадових осіб контролюючого органу до перевірки, про що складено акт від 06.12.2018 №1873/26-15-14-04-04.

Зі змісту рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.12.2018 №640/20768/18 слідує, що судом встановлено, що копію наказу №17629 від 30.11.2018 на проведення перевірки останньому не вручено.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Отже, з викладеного слідує, що попри правомірність наказу №17629 від 30.11.2018, контролюючим органом не виконано вимоги щодо пред`явлення або надіслання документів для проведення перевірки, визначених положеннями пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

Згідно із положеннями статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у п. 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Суд зазначає, що перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, передбачених статтею 94 Податкового кодексу України.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.12.2018 №640/20768/18 відмовлено у підтвердженні обґрунтованості накладення адміністративного арешту на підставі рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 07.12.2018 №119345.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку відсутність підстав для накладення арешту на рахунки ТОВ «Партнер Контстракшн Груп», зважаючи на встановлену судом необґрунтованість адміністративного арешту майна.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 №813/1069/13-а.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частинами 1, 2, 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані учасниками справи докази, а також усні та письмові доводи учасників справи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 6, 8, 9, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у м. Києві - відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Головне управління ДПС у м. Києві (, адреса: 04655, м. Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19).

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Партнер Констракшн Груп» (, адреса: 65045, Одеська обл., м. Одеса, вул. Базарна, 63).

Суддя Н.М. Клименчук