Справа № 540/1028/20
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1028/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління

Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі-відповідач, Пенсійний фонд) № 47 від 20.03.2020, зареєстрованого за №2100-0326-8/10736 26.03.2020 про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській

області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, встановленої на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 10.03.2020 №18-120 вих-20, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат, з 13.12.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській

області подати звіт про виконання судового рішення.

В позовній заяві позивач зазначає, що має право за своєю заявою від 13.03.2020 на перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років, що була йому призначена згідно ст.501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 10.03.2020 №18-120вих-20, рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури». Позивач зазначає про незаконність дій Пенсійного фонду щодо відмови у перерахунку його пенсії, оскільки чинне законодавство та зазначене Рішення Конституційного Суду України передбачають перерахунок пенсії працівникам прокуратури з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою, без обмеження її граничного розміру, зазначає про те, що дане рішення суду є обов`язковим до виконання Пенсійним фондом, дії останнього порушують права позивача, визначені ч. 2, 3 ст. 22, ст. 46, ч. 1 ст. 64 Конституції України, ст. 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод у редакції протоколів № 11 та № 14 (04.11.1950), ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Позовні вимоги позивач обґрунтовує також рішеннями Конституційного Суду України від 06.07.1999 по справі №8-рп/99, від 22.05.2018 № 5-р/2018 щодо змісту та обсягу досягнутих соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, які не можуть бути звужені шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їх пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії, держава не може вдаватись до обмежень, що порушують сутність конституційних прав осіб; практикою Європейського суду з прав людини у справах «Суханов та Ільченко проти України» від 26.06.2014 (заяви № 68385/10 та № 71378/10), «Федоренко проти України» (№ 25921/02), «Будченко проти України» від 24.04.2015 (заява №38667/06); висновками постанови Верховного суду України від 24.04.2019 по справі № 826/8546/18, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України просить зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, мотивуючи ухилянням Пенсійним фондом від виконання свого безпосереднього обов`язку щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу протягом тривалого часу.

24.04.2020 ухвалою суду залишено без руху позовну заяву та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

05.05.2020 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

01.06.2020 до суду надійшов відзив від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, який просить суд відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю та вважає законним рішення № 47 від 20.03.2020, зареєстрованого за №2100-0326-8/10736 26.03.2020 про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років. Враховуючи постанову Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» №1155 від 11.12.2019, листа Генерального прокурора України та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 відповідач зазначає про відсутність законодавчих підстав для здійснення позивачу ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 10.03.2020 №18-120вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), складові якої визначені згідно із постановою Уряду від 30.08.2017 № 657 за нормами чинними на 06.09.2017, зауважує, що право на перерахунок пенсії виникає після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 та відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697- VІІ від 14.10.2014 такий перерахунок проводиться у разі зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13.12.2019. Також, відповідач вказує на наявність постанови Верховного Суду України від 20.02.2018 № 711/6019/16-а, відповідно до якої право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, та днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію заяви з усіма необхідними документами, що визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005. Відповідно до ст. 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії не має перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, у зв`язку з чим вимога позивача щодо перерахунку пенсії без обмеження її граничного розміру є неправомірною, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

16.06.2020 ухвалою суду зупинено провадження у справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 560/2120/20, провадження №Пз/9901/9/20.

15.02.2021 ухвалою суду поновлено провадження у справі у зв`язку із ухваленням 15.02.2021 Великою Палатою Верховного Суду рішення у зразковій справі № 560/2120/20.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом зазначає наступне.

Суд вважає необхідним зазначити, що згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Положеннями ст. 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що предметом розгляду у даній справі є рішення Пенсійного фонду № 47 від 20.03.2020, зареєстрованого за №2100-0326-8/10736 26.03.2020 про відмову у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 10.03.2020 №18-120вих-20, з розрахунку 90 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження її граничного розміру з 13.12.2019.

З обставин справи та дослідженої судом копії пенсійної справи № 143431 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.05.2008 перебуває на обліку в Пенсійному фонді, та отримує пенсію за вислугою років згідно із ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, що сторонами не заперечувалось.

Із записів копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вбачається, що останній, перед виходом на пенсію, з 18.05.2005 перебував на посаді старшого помічника прокурора Каланчацького району Херсонської області згідно наказу прокурора області № 106-о від 18.05.2005 (запис № 17) та з 02.07.2009 був звільнений із займаної посади та з органів прокуратури Херсонської області за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію за вислугою років (ст. 501 Закону України «Про прокуратуру», ст. 38 КЗпП України) згідно наказу прокурора області № 54-о від 30.06.2009 (запис №18).

Загальний стаж ОСОБА_1 склав 29 років 0 місяців та 8 днів, прокурорський стаж становить - 20 років 3 місяці 12 днів, що підтверджується протоколом Пенсійного фонду з розрахунку стажу, наявним в матеріалах пенсійної справи та відповідно до довідок прокуратури Херсонської області від 22.05.2008 № 18/251 вих-08 про рух по службі та додатками №1, №2, довідки про рух по службі від 22.05.2008 № 11/304 вих-08, довідки від 18.02.2008 №8/321 Управління МВС України на залізничному транспорті Лінійне управління на Одеській області щодо витягу з послужного списку особової справи, довідки прокуратури Херсонської області від 22.05.2008 № 11/304 вих-08, довідки про заробітну плату для обчислення пенсії прокуратури Херсонської області від 22.05.2008 №18/250 вих-08, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ у розмірі 2242,19 грн. (з 22.05.2008) з розрахунку 86 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. Перерахування пенсії ОСОБА_1 відбувалось починаючи з липня 2009 року, на підставі довідок прокуратури Херсонської області та норм діючого законодавства. Дані обставини не оспорюються сторонами.

В матеріалах пенсійної справи також наявні обставини відмови Пенсійним фондом у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 05.08.2016 №18/345 вих-16, що викладено у рішенні від 15.08.2016 № 1416. Дані обставини не є предметом розгляду у даній справі. З розпорядження 143431 від 15.08.2016 вбачається нарахування Пенсійним фондом пенсії позивачу з розрахунку 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати станом на 01.05.2016, відповідно розмір пенсії склав 3594,37 грн.

Судом встановлено, що позивач 13.03.2020 звернувся до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії за вислугою років на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 10.03.2020 № 18-120вих-20 та на підставі чинного рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019.

Згідно даної довідки від 10.03.2020 № 18-120вих-20 (Додаток1) про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 вбачається, що вона сформована та видана відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури». Розмір заробітної плати (грошового забезпечення) визначено відповідно за нормами чинними на 06.09.2017 за відповідною (прирівняною) посадою прокурора прокуратури місцевої прокуратури (старший помічник прокурора, посада прирівняна відповідно до Додатку 2 листа Офісу Генерального прокурора від 18.02.2020 № 21-698вих-20 та листа Міністерства соціальної політики України від 21.02.2020 №2690/0/2-20/54), становить 27 259,76 гривень. Та складається із: посадового окладу - 5660,00 грн., надбавки за класний чин - 2000,00 грн.; надбавки за вислугу років 30 % - 1698,00 грн.; інших щомісячних надбавок, доплат (надбавки за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи) 58,53% - 5477,24 грн.; премії 57,5 % - 8530,26 грн.; матеріальної допомоги на оздоровлення 1/12 - 1947,13грн.; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань 1/12 - 1947,13 грн.

Пенсійний фонд, у своєму рішенні № 47 від 20.03.2020, зареєстрованого за №2100-0326-8/10736 26.03.2020 відмовив ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 10.03.2020 № 18-120вих-20, зазначивши підставу для такої відмови положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14.04.2014 (первинна редакція) та згідно рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)2019 «призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установи прокуратури на момент виникнення права на перерахунок….

В пункті 1 розділу І Листа зазначено, що перерахунок пенсії проводиться у разі прийняття нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.

11 грудня 2019 року за № 1155 прийнята постанова Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» (набрала чинності 16.01.2020), пунктом 7 якої встановлено, що зміна посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України «Про прокуратуру»…».

Отримавши дане рішення Пенсійного фонду, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Аналогічна позиція викладена у листі Пенсійного фонду від 21.03.2020 №2586/03-16 «Про розгляд пенсійної справи гр. ОСОБА_1 », адресованого начальнику відділу з питань перерахунків пенсій № 7, який міститься матеріалах пенсійної справи. В даному листі також зазначено про те, що з «..урахуванням Листа Офісу Генерального прокурора Прокуратури України, відсутні законодавчі підстави щодо перерахунку пенсії за довідкою від 10.03.2020 № 18-120вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), складові якої визначені згідно із постановою Уряду від 30.08.2017 № 657 (до набрання чинності рішення Другого сенату Конституційного суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)2019).».

Таким чином, позиція позивача ґрунтується на наявності права щодо перерахунку пенсії згідно довідки прокуратури Херсонської області від 10.03.2020 № 18-120вих-20, яка була видана після прийняття рішення Конституційним Судом України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)2019, в свою чергу відповідач наполягає на відсутності законодавчих підстав щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , а саме відсутності відповідного нормативно правового акту Кабінету Міністрів України, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним встановити наявність чи відсутність права позивача на перерахунок пенсії з викладених у позовній заяві підстав та відповідно обов`язку Пенсійного фонду щодо здійснення такого перерахунку, правомірності дій щодо такої відмови згідно рішення № 47 від 20.03.2020, зареєстрованого за №2100-0326-8/10736 26.03.2020.

Суд зазначає, що дані спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі-Закон № 1789-ХІІ ), Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі-Закон № 1697-VII), Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI) та іншими нормативно-правовими актами.

На час призначення пенсії ОСОБА_1 у травні 2008 року за вислугою років діяла норма статті ст. 501 Закону № 1789-ХІІ, відповідно до якої прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорсько-слідчих посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників та у зв`язку з обранням їх на виборні посади органів державної влади чи органів місцевого самоврядування (ч. 7 ст. 501 Закону № 1789-ХІІ).

Пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються органами Пенсійного фонду України і виплачуються в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України (ч. 11 ст. 501 Закону № 1789-ХІІ).

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 12 ст. 501 Закону № 1789-ХІІ).

Пенсія, призначена відповідно до цієї статті, виплачується у повному розмірі незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Прокурори і слідчі прокуратури, яким призначено пенсію за вислугу років і які працюють на прокурорсько-слідчих посадах, мають право одержувати заробітну плату відповідно до законодавства (ч. 14 ст. 501 Закону № 1789-ХІІ).

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч. 17 ст. 501 Закону № 1789-ХІІ).

Відповідно до норми зазначеної ст. 501 Закону № 1789-ХІІ, ОСОБА_1 була призначена пенсія з 22.05.2008 у розмірі 2242,19 грн., з моменту набуття права на пенсію та від дати поданої заяви. Тобто, пенсія позивачу була призначена до набрання чинності 15.07.2015 Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.

Статтею 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі-Закон № 3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011, визначено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до закону України «Про прокуратуру», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» тощо, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону №3668-VI визначено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) та які влаштувалися на роботу до набрання чинності цим Законом.

Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, відповідно до зазначеного вище пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону № 3668-VI вбачається, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом, відповідно, на позивача ОСОБА_1 не розповсюджуються такі обмеження, оскільки він вийшов на пенсію за вислугою років 22.05.2008 відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ та до набрання чинності 01.10.2011 Законом № 3668-VI, у зв`язку з чим, суд вважає спростованою позицію відповідача щодо відсутності підстав для перерахунку пенсії без обмеження її граничного розміру.

Даним Законом № 3668-VI були внесені зміни до ст. 501 Закону № 1789-ХІІ, відповідно пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

15.07.2015 набрав чинності Закон України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII).

Частиною другою статті 86 Закону 1697-VII (в редакції від 02.07.2015), передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону 1697-VII, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Як встановлено судом, відповідач з 23.03.2008 по лютий 2010 року нараховував пенсію позивачу відповідно до Закону № 1789-ХІІ з розрахунку 86 % від суми місячного (чинного) заробітку, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. З 01.10.2011 у зв`язку із набрання чинності Закону № 3668-VI Пенсійний фонд здійснював нарахування пенсії з розрахунку 80% відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, та з 30.11.2012 з розрахунку 90% відповідно до абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону 1697-VII з урахуванням максимального розміру пенсії встановленого Законом. Дані обставини підтверджуються матеріалами пенсійної справи, розпорядженнями та протоколами щодо розрахунку та перерахунку пенсії від 23.05.2008, 28.07.2009, 01.02.2010, 22.02.2010, 30.11.2012, 15.08.2016.

Суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону 1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Виходячи із виникнення спірних питань щодо делегування Кабінету Міністрів України права визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставлено у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади, відповідно таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, Другим сенатом Конституційного Суду України у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII було винесено рішення 13.12.2019 № 7-р(II)/2019 (справа № 3-209/2018(2413/18, 2807/19), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; установлено порядок виконання цього Рішення, а саме: частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки». Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Таким чином, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019 зазначено, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом та визнано неконституційним положення ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII зі змінами та з 13.12.2019 дана ч. 20 ст. 86 №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції, що зазначена вище, зокрема, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Стаття 1511 Конституції України визначає, що рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Частина 1 та ч. 2 ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абзац 6 пункт 4 Рішення Конституційного Суду України у Справі №1-31/2000 від 14.12.2000 року про порядок виконання рішень Конституційного Суду України).

Таким чином, позивач по справі ОСОБА_1 з 13.12.2019 набув право на перерахунок пенсії згідно первинної редакції ч. 20 ст. 86 №1697-VII, яка визначає, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Також суд зазначає, що Законами України від 24.12.2015 №911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та від 06.12.2016 №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», були встановлені в абз. 6 ч. 15 ст.86 Закону №1697-VІІ певні положення щодо тимчасового обмеження на періоди з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року максимального розміру пенсії у розмірі 10740 грн., зокрема, зазначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Однак, відповідно до п. 1 та п. 2 Прикінцевих положень Закону України №911-VIII від 24.12.2015 цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року та дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року, та крім того, п. 1 Прикінцевих Положень Закону України від 06.12.2016 року №1774-VІІІ передбачено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

Виходячи з вищезазначеного вбачається, що певні положення щодо тимчасового обмеження на періоди з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року максимального розміру пенсії у розмірі 10740 грн. стосуються перерахунку раніше призначених пенсій за вислугою років у зв`язку з підвищенням посадових окладів працівникам прокуратури, а не призначення пенсії вперше.

Виходячи з вищезазначеного судом, вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» від 30.08.2017 №657 (далі-постанова КМУ № 657), яка набрала законної сили 06.09.2017, було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам. А отже, вказана постанова, є підставою для проведення перерахунку пенсії за вислугу років позивача.

Таким чином, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі Постанови № 657 та ухваленням Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019, яке набрало чинності 13.12.2019, позивач з даного часу набув право на перерахунок пенсії.

Судом встановлено, що позивач у березні 2020 року звертався до Пенсійного фонду із заявою щодо перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 10.03.2020 №18-120вих-20 щодо розміру заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами чинними на 06.09.2017, відповідно до постанови КМУ № 657, але йому було відмовлено рішенням № 47 від 20.03.2020, зареєстрованого за №2100-0326-8/10736 26.03.2020 мотивуючи положеннями постанови КМУ від 11.12.2019 № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів», яка набрала чинності 16.01.2020, пункт 7 якої передбачав відсутність підстав для перерахунку пенсії у зв`язку із зміною посадових окладів для працівників прокуратури, визначення розміру складових заробітної плати за постановою КМУ № 657 за нормами чинними станом на 06.09.2017 до набранням чинності зазначеного вище рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019.

Відповідно, дана відмова у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 10.03.2020 №18-120вих-20, що розглядається у даній справі, базується на тому, що відповідач вважає підставою для перерахунку пенсії позивача ухвалення відповідного нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівників прокуратури після набрання чинності рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 та оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин та після 13.12.2019 такого нормативно-правового акту прийнято не було, у Пенсійного фонду відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача.

Суд приходить до висновку про необґрунтовану позицію відповідача, оскільки на час звернення ОСОБА_1 13.03.2020 із заявою про перерахунок пенсії вже існувало рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, яким визнано неконституційним положення ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII зі змінами та з 13.12.2019 дана ч. 20 ст. 86 № 1697-VII підлягала застосуванню в первинній редакції, відповідно до якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок, що передбачено чинною постановою КМУ № 657. Відповідно, суд вважає неправомірними дії Пенсійного фонду щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою, без обмеження її граничного розміру, з виплатою різниці в пенсії за минулий час з 01.10.2020, оскільки такі дії є порушенням ст.ст. 46, 64 Конституції України та пункту 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право людини мирно володіти своїм майном, своєю власністю інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, що в даному випадку розуміється як право людини володіти своєю пенсією, гарантованою державою.

Дана позиція суду ґрунтується також на висновках параграфу 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» (Заяви № 68385/10 та № 71378/10) від 26.06.2014, відповідно до яких зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності та пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) в яких зазначено про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності.

Тому, враховуючи, що пенсію позивачу було призначено 22.05.2008 до набрання чинності зазначених обмежень ч. 15 ст. 86 Законом № 1697-VІІ, які мають тимчасовий характер, суд приходить до висновку про необхідність перерахунку пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на лист Офісу Генерального Прокурора Прокуратури України від 18.02.2020 № 21-698 вих-20, погодженого з Міністерством соціальної політики України листом від 21.02.2020 № 2690/0/2-20/54 що передбачає перерахунок пенсії лише у разі прийняття нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівників органів прокуратури, та чинної з 16.01.2020 постанови КМУ від 11.12.2019 №1155 «Про умови оплати праці прокурорів», яка передбачала лише зміну посадових окладів для працівників прокуратури. В обґрунтування саме такої позиції відповідач належного правового обґрунтування до суду не надав.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з огляду на рішення Конституційного Суду України по справі №7-р(II)/2019 від 13.12.2019 та, як зазначено в даному рішенні Конституційного Суду України «Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії», відповідно, право на перерахунок пенсії у ОСОБА_1 виникло з 01.01.2020. Дана позиція суду узгоджується із рішенням Верховного Суду від 14.09.2020 у зразковій справі № 560/2120/20 (№Пз/9901/9/20) про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення КСУ від 13.12.2019 №7-р(II)/2019.

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Частина 1 статті 9 КАС України визначає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідач в свою чергу не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування законності винесеного спірного рішення № 47 від 20.03.2020, зареєстрованого за №2100-0326-8/10736 26.03.2020, необґрунтовано нарахування пенсії з обмеженням максимальної суми пенсії до десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, у зв`язку з чим суд вважає, що спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 3 ст. 242 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача, та вважає необхідним захистити порушені права ОСОБА_1 шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 47 від 20.03.2020, зареєстрованого за №2100-0326-8/10736 26.03.2020 щодо відмови у перерахунку пенсії, відповідно зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за вислугу років згідно з наданою довідкою прокуратури Херсонської області від 10.03.2020 №18-120 вих-20 з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою, без обмеження її граничного розміру, з виплатою різниці в пенсії за минулий час з 01.01.2020.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Пенсійний фонд подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду суд зазначає, що ч. 1 ст. 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Наведені процесуальні приписи не є імперативними, передбачають диспозитивну поведінку суду щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, суд вважає, що зобов`язати надати такий звіт, це право суду, а не обов`язок. В даному спорі суд не вбачає підстав для зобов`язання Пенсійного фонду подати звіт про виконання судового рішення, оскільки позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання даного рішення суду. Суд вважає необґрунтованим посилання в позовній заяві позивача ОСОБА_1 на підставу для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у зв`язку із не здійснення останнім перерахунку пенсії за раніше поданими до відповідача заявами та ставленням до вирішення даної категорії спірних правовідносин, оскільки така позиція має ознаки суб`єктивного відношення позивача щодо його пенсійного забезпечення Пенсійним фондом та не може бути належним та достатнім доказом для задоволення судом зазначеної заяви.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ст.383 КАС України особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України позивачу підлягають частково стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління

Пенсійного фонду України в Херсонській області № 47 від 20.03.2020, зареєстрованого за № 2100-0326-8/10736 від 26.03.2020 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 90 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмеженням її максимального (граничного) розміру на підставі довідки Прокуратури Херсонської області №18-120вих-20 від 10.03.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській

області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (ін НОМЕР_2 ) призначеної пенсії за вислугу років згідно довідки Прокуратури Херсонської області №18-120вих-20 від 10.03.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою, без обмеження її граничного розміру, з виплатою різниці в пенсії за минулий час, з 01.01.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ін НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.І. Войтович

кат. 112010201