Справа № 420/12471/20
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2021 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М.
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом Приватного підприємства «Сікомсервіс-Інвестком» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправною картки відмови, рішення про коригування митної вартості.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року адміністративний позов Приватного підприємства «Сікомсервіс-Інвестком» (; вул. Одеська, 4, смт. Овідіополь, Одеська область, 67801) до Поліської митниці Держмитслужби (; вул. Соборна, 104, м. Рівне, 33028) про визнання протиправною картки відмови, рішення про коригування митної вартості задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Поліської митниці Держмитслужби №UA204120/2020/01322 від 09.09.2020 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості №UA204120/2020/000281/2 від 09.09.2020 року.

18.02.2021 року за вх.№ЕП/4535/21 від представника позивача надійшла заява, у якій він просив суд прийняти додаткове рішення у справі щодо відшкодування судових витрат на правничу допомогу адвоката, які були понесені при розгляді цієї адміністративної справи, у розмірі 15000 грн., а також 5137 грн. витрат на перекладача.

26.02.2021 року за вх.№9957/21 від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Представник відповідача вказує, що вартість витрат на правничу допомогу не містить детального опису робіт в розрізі вартості окремих послуг, наданих адвокатом. Витрати на послуги перекладача стягненню не підлягають, оскільки судом не витребовувався відповідний переклад. До суду надано копії перекладу, а оригінали перебувають у підприємства та можуть бути використані у господарській діяльності, з огляду на що відповідач вважає, що здійснення перекладу не пов`язано із судовим захистом порушених прав.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Судом встановлено, що рішення суду від 16.02.2021 року ухвалено у порядку письмового провадження.

Дослідивши у порядку письмового провадження матеріали заяви та справи, суд дійшов наступного.

18.02.2021 року представник позивача адвокат Бєлогуб Марія Вікторівна подала до суду заяву, до якої додала докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а саме:

Договір №40 про надання правової допомоги від 07.10.2020 року (а.с.221-223);

Додаткова угода №1 до Договору про надання правової допомоги №40 від 07.10.2020 року (зворотній бік а.с.223);

Рахунок-фактура №59 від 08.10.2020 року (а.с.224);

Платіжне доручення №2078 від 09.10.2020 року (зворотній бік а.с.224);

Акт прийому-передачі наданих послуг від 17.02.2021 року (зворотній бік а.с.225).

Згідно наданого акту про надання адвокатських послуг адвокатом виконано такі роботи:

Підготовка та подача скарги до Поліської митниці Держмитслужби;

Проведення консультації з замовником, погодження правової позиції;

Підготовка та подача до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви;

Підготовка та подача до Одеського окружного адміністративного суду відповіді на відзив

Підготовка та подача до Одеського окружного адміністративного суду заяви про стягнення судових витрат (зворотній бік а.с.225).

Загальна вартість наданих послуг склала 17900 грн.

При цьому, у сумі, яка підлягає розподілу, представником позивача не враховано 2900 грн., що сплачені за підготовку та подачу скарги до Поліської митниці Держмитслужби.

Отже, представник позивача просить суд стягнути 15 000 грн. судових витрат на правничу допомогу.

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення з цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Судом встановлено, що представником позивача складено та подано позовну заяву, а також складено відповідь на відзив.

Суд також констатує фактичне понесення витрат, на підтвердження чого до суду надано платіжне доручення №2078 від 09.10.2020 року (зворотній бік а.с.224).

Згідно п.1 ч. 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Згідно зазначеного вище Висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, «для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги». З цієї підстави суд не може брати до уваги ті послуги, опис яких не є конкретизованим або щодо яких відсутні чітко встановлені результати проведеної роботи.

Суд у даному контексті наголошує, що згідно Додаткової угоди сума вартості послуг на правничу допомогу є фіксованою, а вартості окремих послуг в розмірі годин, витрачених на їх надання, не надано.

Суд наголошує, що ціна позову складає 36660,19 грн.

Згідно ч.ч.1,7 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З урахуванням того, що позов задоволено повністю, представником позивача надано документальні підтвердження наданих послуг, їх детальний опис, послуги прийняті Замовником, а матеріали справи містять фактичні результати наданих послуг, суд вважає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, слід покласти на відповідача. З урахуванням відсутності детального опису наданих послуг, а також з урахуванням ціни позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн., визначивши цю суму співмірною за надані послуги адвоката виходячи із заяви відповідача та вимог ч.5 ст. 134 КАС України.

Згідно рахунку на оплату №225 від 27.10.2020 року позивачем сплачено на користь ТОВ «Павдтрейд» 4587 грн. (а.с.226), а згідно рахунку №161 від 09.11.2020 року на користь ФОП ОСОБА_1 550 грн. (зворотній бік а.с.227).

Склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має з`ясувати, чи, є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що переклад документів замовлений позивачем вже під час розгляду справи в суді першої інстанції та наданий суду з метою доведення своєї позиції, а понесені позивачем витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи.

Подібного висновку дійшов КАС ВС у Постанові від 31.03.2020 року у справі № 160/7049/19 (К/9901/6449/20).

Відповідно до ч.ч.5-8 ст.137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення за рахунок відповідача 5137 грн. витрат на перекладача, відхиливши заперечення відповідача щодо їх непов`язаності із розглядом справи та врахувавши, що немає обґрунтування їх не співмірності.

Керуючись ст. ст. 137,139, 241-246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з Поліської митниці Держмитслужби () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Сікомсервіс-Інвестком» () 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень витрат на правничу допомогу адвоката та 5137 (п`ять тисяч сто тридцять сім) грн. витрат на перекладача.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку ст.255 КАС України та може бути оскаржене в апеляційному порядку згідно ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян