Справа № 520/15083/2020
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Сліденко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 р. Справа № 520/15083/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2020, по справі № 520/15083/2020

за позовом ОСОБА_1

до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про арешт майна боржника від 16.05.2017 за виконавчим провадженням № 37072843; зобов`язання Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області зняти арешт з майна боржника за виконавчим провадженням № 37072843, шляхом винесення відповідної постанови та направити її копію органу, установі чи посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника, а у випадках, передбачених законом, вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Не погодившись із зазначеною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду до Полтавського окружного адміністративного суду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що позивачем своєчасно усунуто недоліки апеляційної скарги.

На підставі ч. 2 ст. 312 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, кожна особа має право звернутись до суду з метою захисту своїх порушених прав, свобод та інтересів, шляхом подання адміністративного позову, сформованого з дотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу.

Недотримання вказаної вимоги має наслідком залишення судом адміністративного позову без руху.

У свою чергу, не усунення недоліків адміністративного позову, визначених ухвалою про залишення адміністративного позову без руху, має наслідком прийняття судом ухвали про повернення адміністративного позову.

Судовим розглядом встановлено, що підставою повернення адміністративного позову ОСОБА_1 стали висновки суду першої інстанції щодо неусунення позивачем у встановлений судом строк недоліків адміністративного позову.

Так, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 позивачу запропоновано протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали суду усунути недоліки адміністративного позову, шляхом подання до суду:

1) заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з викладенням поважних причин та підтвердження обставин поважності належними, допустимими, достатніми доказами;

2) правового та документального обґрунтування наявності у спірних правовідносинах в частині вимоги про зняття арешту з майна боржника саме публічно-правового спору;

3) викладення документально підтверджених обставин невідповідності закону Постанови про арешт майна боржника від 16.05.2017 за виконавчим провадженням № 37072843.

На виконання вимог зазначеної ухвали ОСОБА_1 23.11.2020 у встановлений судом строк подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивачем викладено правове та документальне обґрунтування наявності у спірних правовідносинах в частині вимоги про зняття арешту з майна боржника публічно-правового спору.

На виконання вимоги суду першої інстанції стосовно викладення документально підтверджених обставин невідповідності закону постанови про арешт майна боржника від 16.05.2017 за виконавчим провадженням № 37072843 позивачем надано уточнений позов із вимогами щодо скасування постанови про арешт майна боржника від 16.05.2017 за виконавчим провадженням № 37072843; постанови про арешт майна боржника від 17.07.2017 за виконавчим провадженням № 37072843; визнання протиправною бездіяльності Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області та зобов`язання зняти арешти з майна боржника за виконавчим провадженням № 37072843, шляхом винесення відповідних постанов.

Також, до заяви про усунення недоліків адміністративного позову ОСОБА_1 додану заяву про поновлення строку на звернення до суду із даним позовом.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції зазначив про неусунення позивачем у встановлений судом строк недоліків, указаних в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 року про залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів із таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Так, вимоги до позовної заяви встановлені ст. 160 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст.160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною 5 ст. 160 КАС України визначено, що у позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Стосовно висновків суду першої інстанції щодо невиконання позивачем вимог ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 про залишення позовної заяви без руху щодо викладення документально підтверджених обставин невідповідності закону постанови про арешт майна боржника від 16.05.2017 за виконавчим провадженням № 37072843 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 5 КАС України визначені відповідні способи захисту порушених прав при зверненні до суду. Водночас, наведений перелік не є вичерпним, оскільки це прямо випливає з положень частини другої статті 5 КАС України, яка вказує на те, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У той же час, ч. 3 ст. 9 КАС України передбачено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Так, суд першої інстанції оцінюючи адміністративний позов ОСОБА_1 дійшов висновку про відсутність викладення позивачем обставин невідповідності закону оскаржуваної постанови про арешт майна боржника від 16.05.2017 за виконавчим провадженням № 37072843 із відповідним документальним підтвердженням.

Втім, колегія суддів із таким твердження суду першої інстанції не погоджується, та зазначає, що зі змісту ч. 4 ст. 160 КАС України вбачається право позивача викладати обставини, якими обґрунтовуються вимоги, з метою чого позивач в даному питанні користується певною свободою. При цьому, суд має оцінити переконливість викладених доводів на предмет їх достатності для задоволення позову і не може перебирати на себе права позивача у цих питаннях.

Оцінюючи поданий позивачем адміністративний позов, колегія суддів доходить висновку, що викладені у ньому вимоги та обставини є зрозумілими і дають можливість їх розглянути та вирішити справу по суті.

Стосовно вимог суду першої інстанції щодо викладення позивачем правового та документального обґрунтування наявності у спірних правовідносинах в частині вимоги про зняття арешту з майна боржника саме публічно-правового спору колегія суддів зазначає наступне.

В силу положень ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви має з`ясовувати, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Втім, слід враховувати, що обов`язку позивача при зверненні до суду із позовом обґрунтовувати наявність публічно-правового спору у спірних правовідносинах та доводити до юрисдикції якого суду відноситься дана справа, норми КАС України не містять.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху вищенаведених підстав є помилковим, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції щодо не усунення, у тому числі таких недоліків, як підстави повернення позову є необґрунтованими.

Поданій позивачем заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із даним позовом судом першої інстанції оцінку не надано, висновків щодо наявності чи відсутності підстав поновити зазначений строк не сформовано.

Одночасно позивачем у виконання вимог ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 про залишення позовної заяви без руху був наданий уточнений позов.

Так, за висновками суду першої інстанції уточнений позов містить фактично три нові вимоги немайнового характеру, при цьому судовий збір сплачений за одну, вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача є неконкретизованою.

З цього приводу колегія суддів вказує, що встановивши невідповідність позовної заяви, у тому числі уточненого позову, вимогам ст. 161 КАС України, суд не позбавлений можливості згідно зі ст. ст. 169, 171 КАС України залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу час для усунення виявлених недоліків.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, з огляду на що ухвала суду підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У той же час, колегія суддів звертає увагу, що ЄСПЛ неодноразово висловлював у своїх рішеннях позицію щодо необхідності уникнення судами зайвого формалізму.

Зокрема, у рішеннях по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 та по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення про повернення позовної заяви позивачу, порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування такого рішення.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 312, 315, 320, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 по справі № 520/15083/2020 скасувати.

Адміністративну справу № 520/15083/2020 направити до Харківського окружного адміністративного суду - для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов