Справа № 520/10236/2020
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 р. Справа № 520/10236/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020, суддя Супрун Ю.О., 61022, м. Харків, майдан Свободи, 6, повний текст складено 18.09.20 по справі № 520/10236/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (надалі за текстом ГУНП в Харківській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати неправомірним та скасувати в частині, що стосується ОСОБА_1 наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 240 о/с від 08.08.2019 про відстрочення ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.70 Закону України "Про Національну поліцію", ст.17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування, з 08.08.2019;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Харківській області (, вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) моральну шкоду в зв`язку з неправомірним звільненням, в розмірі 100000 (сто тисяч) грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 заяву представника Головного управління Національної поліції в Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі №520/10236/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу - задоволено.

Визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу - залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що про існування наказу ГУНП в Харківській області № 240 о/с від 08.08.2019 про відсторонення ОСОБА_1 , відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону України «Про Національну поліцію», ст.17 Дисциплінарного статуту НПУ від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування, з 08.08.2019, представнику ОСОБА_1 адвокату Гулієву І.М. та самому позивачу стало відомо тільки 01.07.2020.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 16.02.2021 представник позивача, Тимошенко Д.В., та представник відповідача, Маслош С.М., підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу та його представнику було відомо про існування спірного наказу на час формулювання позовних вимог, розгляду справи та отримання повного тексту рішення від 04.02.2020 (повний текст рішення виготовлений 14.02.2020 року) у справі №520/9929/19, проте позивач звернувся до суду з даним позовом лише 04.08.2020 року, тобто поза межами місячного строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк, як правова категорія, означає певний момент, період, проміжок часу, з настанням та закінченням якого пов`язані конкретні юридичні наслідки. Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Процесуальні строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Приписами ч. 3 ст. 122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, у відповідності до приписів ст. 122 КАС України, для вирішення питання про правильність застосування судом першої інстанції строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином, законодавством регламентовано чіткі строки звернення до суду з адміністративним позовом, перебіг яких починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

У випадку пропуску строку на звернення до суду, підставами для визнання поважними причин пропуску строку є лише наявність обставин, які об`єктивно непереборні, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, підтверджені належними доказами.

В той же час, відповідно до частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем оскаржується наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області від 08.08.2019 року № 240 о/с, згідно яким старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків та відповідно до вимог ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах даної категорії встановлюється місячний строк.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що протиправність наказу ГУНП в Харківській області № 240 о/с від 08.08.2019 про відсторонення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування, з 08.08.2019 полягає у тому, що йому неправомірно невиплачена заробітна плата в розмірі 50% у період з 08.08.2019 по 04.09.2019 в зв`язку з відстороненням його від виконання службових обов`язків, хоча службове розслідування закінчилось 14.08.2019. Отже, спірний наказ є таким, що порушує його права та законні інтереси та підлягає скасуванню.

Водночас, інша позовна вимога позивача є похідною від даної позовної вимоги.

Колегією суддів в межах розгляду даної справи (520/10236/2020), встановлено, що позивач звертався до суду з позовом у справі № 520/9929/19, в якій однією з вимог позивача, а саме ОСОБА_1 , було зобов`язання ГУНП в Харківській області на користь ОСОБА_1 нарахувати і виплатити грошове забезпечення в розмірі 50% заробітної плати в період з 08.08.2019 по 04.09.2019, в зв`язку з невиплатою повного грошового забезпечення за цей період, через відсторонення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків.

Під час розгляду Харківським окружним адміністративним судом справи 520/9929/19 було встановлено, що 07.08.2019 дільничного офіцера поліції СППП Слобідського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Порфир`єва В.А. наказом ГУНП в Харківській області від 07.08.2019 № 240 о/с було відсторонено від виконання службових обов`язків.

Так, суд розглядаючи позовні вимоги в цій частині прийшов до висновку, що оскільки доказів оскарження ОСОБА_1 наказу ГУНП в Харківській області від 07.08.2019 № 240 о/с до матеріалів справи та до суду не надано, обставин, які могли б вказувати на його протиправність позивачем не зазначено, а судом під час розгляду справи не встановлено, тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Таким чином, позивачу та його представнику було достеменно відомо про існування спірного наказу на час формулювання позовних вимог, розгляду справи та отримання повного тексту рішення від 04.02.2020 (повний текст рішення виготовлений 14.02.2020 року) у зазначеній справі, проте уповноважений представник позивача, діючи в інтересах позивача, звернувся до суду з даним позовом лише 04.08.2020 року, тобто поза межами місячного строку звернення до суду.

Крім того, колегією суддів встановлено, що Гулієв Іса Муса огли, діючи в інтересах ОСОБА_1 , 27.04.2020 року звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати неправомірним та скасувати в частині, що стосується ОСОБА_1 наказ ГУНП в Харківській області №240 о/с від 07.08.2019 про відсторонення ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону України «Про Національну поліцію», ст.17 Дисциплінарного статуту НПУ, від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування, з 08.08.2019.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 року по справі №520/5423/2020 клопотання представника Головного управління Національної поліції в Харківській області задоволено. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування наказу залишено без розгляду.

Під час розгляду Харківським окружним адміністративним судом в межах справи 520/5423/2020 було встановлено, що як зазначив ОСОБА_1 , про існування наказу № 240 о/с від 07.08.2019 позивачу стало відомо тільки 28.03.2020, після звернення до відповідача з письмовою заявою. Позивач у відповіді на відзив стверджує, що він вважав, що його відсторонено від виконання службових обов`язків не у спосіб передбачений законом. Тобто без видання наказу про відсторонення.

Разом з тим, колегія суддів встановлено, що при розгляді справи 520/9929/19 позивачу було відомо про відсторонення його від виконання службових обов`язків саме наказом ГУНП в Харківській області від 07.08.2019 № 240 о/с.".

На підставі викладеного колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що позивачу та його представнику про оскаржуваний наказ стало відомо лише 01.07.2020, коли на адвокатський запит представника позивача отримано копію наказу ГУНП в Харківській області від 07.08.2019 № 240 о/с.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивачем не надано достатніх доказів, які б свідчили про неможливість звернення до суду протягом строку визначеного ч. 5 ст. 122 КАС України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично є обґрунтуванням позовних вимог та не стосуються питання правомірності оскаржуваної ухвали про залишення без розгляду позовної заяви, а тому не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зіст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 - без змін.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 по справі № 520/10236/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий І.М. Ральченко
Постанова складена в повному обсязі 26.02.21.