Справа № 712/1544/21
Суддя: Пироженко (С.А.) С. А.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/712/54/21
Справа № 712/1544/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі - ГАПОНЕНКО О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ЧУПИС Тетяни Петрівни (адреса: м. Черкаси, вул. Смілянська 118, офіс 308) про визнання дій приватного виконавця неправомірними та скасування постанови про арешт майна боржника,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання дій приватного виконавця неправомірними та скасування постанови про арешт майна боржника, посилаючись на те, що 03 лютого 2021 року стало відомо, що на транспортний засіб, який належить їй на праві власності, автомобіль марки MERCEDES - BENZ G 500 V8, номер шасі НОМЕР_1 , 1998 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладено арешт і його відчуження заборонено. Вказаний транспортний засіб належить їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 21.06.2014 року.

Отримавши 05 лютого 2021 року дані з Держаного реєстру обтяжень рухомого майна, з`ясовано, що 29 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни накладено арешт на транспортний засіб: автомобіль легковий, MERCEDES - BENZ G 500 V8, номер шасі НОМЕР_1 , номер держаної реєстрації НОМЕР_4 , 1998 року випуску, чорного кольору, боржником зазначений ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , України, АДРЕСА_2 ). Арешт на автомобіль накладено постановою про арешт майна боржника від 29 січня 2020 року, яку винесено приватним виконавцем Чупис Т.П. в рамках виконавчого провадження № 60990123, яке було відкрите 16 січня 2020 року.

Зазначає, що автомобіль було правомірно та законно придбано у ОСОБА_2 в червні 2014 року та в установленому порядку поставлено на державну реєстрацію в Центрі ДАІ 8006 Святошинського району м. Києва та видано новий реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Таким чином, станом на 29 січня 2020 року транспортний засіб на праві власності належав ОСОБА_3 та не належав боржнику за виконавчим провадженням № 60990123 ОСОБА_2 .

У зв`язку з цим просить визнати неправомірною та скасувати постанову винесену 29 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.М. в частині накладення арешту на транспортний засіб «автомобіль легковий, MERCEDES-BENZ G 500 V8, номер шасі НОМЕР_1 ,1998 року випуску, чорного кольору». Зобов`язати приватного виконавця виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 29 січня 2020 року № 27430594 про арешт автомобіля марки MERCEDES-BENZ G 500 V8, номер шасі НОМЕР_1 ,1998 року випуску, чорного кольору.

Ухвалою суду від 16 лютого 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а також подала відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що постанова про накладення арешту винесена нею правомірно та на підставі наданої інформації з ТСЦ МВС 7141 від 28 січня 2020 року, в якій збуло зазначено, що автомобіль MERCEDES-BENZ G 500 V8, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_1 , 1998 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 від 12 лютого 2008 року, зареєстрований за боржником по виконавчому провадженню - ОСОБА_2 . Після надходження на адресу виконавця заяви позивача щодо накладення арешту на спірний автомобіль, приватним виконавцем того ж дня направлено запит до ТСЦ МВС № 7141 з вимогою надати інформацію за ким на праві власності зареєстровано транспортний засіб. Згідно наданої відповіді від 25 вересня 2020 року встановлено, що даний транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_3 та станом на 24.09.2020 року на вказаному автомобілі відсутні обмеження на проведення реєстраційних дій. Вважає, що приватний виконавець діяв в межах та спосіб передбачений чинним законодавством, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.М. перебуває виконавче провадження № 60990123 від 16 січня 2020 року з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного м. Черкаси № 712/1862/18 від 17 серпня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбнк» коштів в сумі 83 393,34 грн.

В межах виконавчого провадження приватним виконавцем 29 січня 2020 року винесено постанову про накладення арешту на майно боржника, зокрема, на автомобіль легковий, MERCEDES - BENZ G 500 V8, номер шасі НОМЕР_1 , номер держаної реєстрації НОМЕР_4 , 1998 року випуску, чорного кольору. А також внесено відповідні відомості про обтяження до ДРОРМ за реєстраційним номером № 27430594 від 29 січня 2020 року.

Вказаний арешт було накладено приватним виконавцем на підставі відповіді на запит Територіального сервісного центру № 7141 РСЦ МВС в Черкаській області від 28 січня 2020 року, де зокрема, було зазначено, що станом на 25 січня 2020 року за ОСОБА_2 , зокрема зареєстрований автомобіль MERCEDES-BENZ G50 V8, номер шасі НОМЕР_1 , номер держаної реєстрації НОМЕР_4 , 1998 року випуску, чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 від 12.06.2008.

Позивач вказує, що вищевказаний транспортний засіб було придбано у ОСОБА_2 ще в червні 2014 року, що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 21 червня 2014 року, реєстраційний номер транспортного засобу - НОМЕР_2 .

Після звернення позивача до приватного виконавця щодо зняття вказаного арешту, приватним виконавцем повторно здійснено запит до Територіального сервісного центру № 7141 РСЦ МВС в Черкаській області. У наданій приватному виконавцю відповіді від 28 вересня 2020 року вказано, що станом на 24 вересня 2020 року на вказаному транспортному засобі відсутні обмеження на проведення реєстраційних дій. Додатково зазначено, що даний транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_3 .

При цьому, на запит адвоката позивача, Територіальним сервісним центром № 7141 РСЦ МВС в Черкаській області надано відповідь від 28 лютого 2021 року, в якій повідомлено про те, що відповідно до НАІС ГСЦ транспортний засіб марки MERCEDES - BENZ G 500 V8, 1998 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 з 21 червня 2014 року та по теперішній час зареєстровано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також вказано, що у відповіді приватному виконавцю на вимогу № 6010 від 21 вересня 2020 року допущена друкарська описка (помилка), а саме вказано, що вищевказаний транспортний засіб зареєстровано за ОСОБА_3 , хоча правильно має бути ОСОБА_3 .

Таким чином, з наданих по справі доказів, судом достовірно встановлено, що автомобіль марки MERCEDES - BENZ G 500 V8, 1998 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 з 21 червня 2014 року на праві власності належить позивачу ОСОБА_3 .

Приписами ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

У частині 4 статті 59 України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року наведений перелік підстав для зняття державним виконавцем арешту з майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні. Такими підставами є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, як це передбачено частиною 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року.

Виходячи з приписів частин 3-5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» в разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, в усіх інших випадках - рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту.

За таких обставин, суд вважає, що вказаний арешт перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати своє право щодо розпорядження належним йому майном, а тому позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-74, 122, 242-244, 250, 262 КАС України, ст.ст. 1, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

В И Р І Ш И В:

Постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.М. про арешт майна боржника від 29 січня 2020 року в частині накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль легковий, MERCEDES - BENZ G 500 V8, номер шасі НОМЕР_1 , номер держаної реєстрації НОМЕР_4 , 1998 року випуску, чорного кольору - скасувати, в решті постанову залишити без змін.

Обтяження на автомобіль легковий, MERCEDES - BENZ G 500 V8, номер шасі НОМЕР_1 , номер держаної реєстрації НОМЕР_4 , 1998 року випуску, чорного кольору, зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 27430594 - скасувати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 297 КАС України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: