Справа № 380/796/21
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/796/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними та скасування постанов -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - відповідач, Сихівський відділ ДВС у м. Львові), у якій просить:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови від 06.01.2021 у виконавчому провадженні № 64049089 про відкриття виконавчого провадження, де зазначено про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 26424,43 грн;

- визнати протиправною постанову від 06.01.2021 про відкриття виконавчого провадження № 64049089 та скасувати спірну постанову;

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови від 06.01.2021 у виконавчому провадженні № 64050261 про відкриття виконавчого провадження, де зазначено про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 22146,22 грн виконавчого збору;

- визнати протиправною постанову від 06.01.2021 про відкриття виконавчого провадження № 64050261 та скасувати спірну постанову.

В обґрунтування позову зазначив, що винесені державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження № 64049089 та № 64050261 від 06.01.2021 суперечать положенням Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки, на думку позивача, виконавчий збір підлягає стягненню лише від суми, яка фактично стягнута за виконавчим документом. Крім цього, зазначив, що при винесення постанов про повернення виконавчого документа стягувачу № 53492090 та № 59694577 від 05.01.2021 відповідач не зазначив результати виконання. Відтак вважає, що оскаржувані постанови порушують його права, тому він звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою від 25.01.2021 позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків.

Ухвалою від 09.02.2021 продовжено строк залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою від 17.02.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із викликом сторін.

Представниця відповідача подала до суду відзив на позовну заяву (вх. № 12421 від 25.02.2021), у якому проти позовних вимог заперечила. В обґрунтування зазначено, що у Сихівському відділі ДВС у м. Львові перебували: виконавче провадження АСВП № 59694577 з примусового виконання виконавчого листа № 464/3882/17, виданого 23.02.2018 Сихівським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 221466,17 грн; виконавче провадження АСВП № 53492090 з примусового виконання виконавчого листа № 464/1225/15-ц, виданого 14.12.2016 Сихівським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 264244,33 грн; виконавче провадження АСВП № 53031562 з примусового виконання виконавчого листа № 464/9912/14-ц, виданого 10.11.2016 Сихівським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 216903,77 грн, які входили до зведеного виконавчого провадження АСВП № 53654955. У ході виконавчих проваджень державним виконавцем 11.10.2018 описано та арештовано майно боржника, 04.06.2019 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 14 вересня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про передачу майна стягувачу ( ОСОБА_3 ) в рахунок погашення боргу. Відтак 05.01.2021 державним виконавцем на підставі заяв стягувачів про повернення виконавчих документів стягувачу по виконавчих провадженнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , керуючись п. 1 ч. 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. 05 січня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження № 59694577 в розмірі 22146,62 грн, з примусового виконання якої державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64050261 від 06.01.2021. Окрім того, 05.01.2021 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження № 53492090 в розмірі 26424,43 грн, з примусового виконання якої державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64049089 від 06.01.2021, та постанову про стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження 53031562 в розмірі 21690,38 грн, з примусового виконання якої державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64049053 від 06.01.2021. Вважає, що державним виконавцем правомірно винесено оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження, відтак просила відмовити в задоволенні позову.

Позивач у судове засідання 26.02.2021 не прибув, разом із позовною заявою подав суду заяву про розгляд справи без участі позивача.

Представниця відповідача у судовому засіданні 26.02.2021 проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх. № 12421 від 25.02.2021), надала аналогічні усні пояснення. Просила відмовити у задоволенні позову.

На підставі ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Сихівським районним судом м. Львова видано виконавчий лист № 464/1225/15-ц від 14.12.2016 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в сумі 248270 грн та 3% річних в сумі 13358,05 грн, всього 261628,05 грн, а також судового збір в сумі 2616,28 грн.

На підставі виконавчого листа № 464/1225/15-ц від 14.12.2016, виданого Сихівським районним судом м. Львова старшим державним виконавцем Сихівського відділу ДВС м. Львів 28.02.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53492090. Вказаною постановою також визначено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 26424,43 грн та витрати виконавчого провадження (а.с. 89-90).

На підставі виконавчого листа № 464/3882/17 від 23.02.2018, виданого Сихівським районним судом м. Львова старшим державним виконавцем Сихівського відділу ДВС м. Львів 02.08.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59694577. Вказаною постановою визначено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 22146,61 грн (а.с. 80).

Постановою старшого державного виконавця Сихівського відділу ДВС м. Львів № 53492090 від 27.03.2017 об`єднано виконавчі провадження № 53031562, № 53492090 у зведене виконавче провадження № 53654955 (а.с. 98, 99), до якого в подальшому також приєднано виконавче провадження № 59694577 (а.с. 104).

З метою виконання зведеного виконавчого провадження державним виконавцем Сихівського відділу ДВС у м. Львові, зокрема:

- постановою ВП № 53492090 від 28.02.2017 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 ;

- скеровано подання до Сихівського районного суду м. Львова № 1375 від 27.03.2017 про визначення частки належної ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, відтак ухвалою Сихівського районного суду м. Львова визначено частку належної ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами (1/6 частки квартири АДРЕСА_1 );

- 11 жовтня 2018 року описано та арештовано майно (кошти) відповідно до постанови від 11.10.2018;

- постановою від 04.06.2019 призначено експерта для участі у виконавчому провадженні 53031562, відтак експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України складено висновок від 23.03.2020 про вартість майна 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 ;

- скеровано заявку філії у Львівській області ДП «СЕТАМ» на реалізацію житлової нерухомості 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 за ціною 179683,00 грн, проте згідно з протоколом № 489537 торги не відбулись (стартова ціна 179683,00 грн), згідно з протоколом № 493767 торги не відбулись (стартова ціна 152730,55 грн), згідно з протоколом № 497964 торги не відбулись (стартова ціна 125778,10 грн);

- 25 серпня 2020 року скеровано повідомлення стягувачам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про залишення за собою нереалізованого майна - 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 за ціною третіх торгів 125778,10 грн.

27 серпня 2020 року ОСОБА_3 подав заяву до Сихівського відділу ДВС у м. Львів про залишення за собою нереалізованого майна - 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з постановою державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 14.09.2020 у виконавчому провадженні № 53031562 про передачу майна стягувачу ОСОБА_3 передано в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом Сихівського районного суду м. Львова № 464/9912/14-ц від 10.11.2016 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 на загальну суму 125778,10 грн.

05 січня 2021 року ОСОБА_2 подав до Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про повернення виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості без виконання на підставі п.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з постановою головного державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ВП № 53492090 від 05.01.2021 про повернення виконавчого документу стягувачу, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист Сихівського районного суду м. Львова від 14.12.2016 № 464/1225/15-ц повернуто стягувачу (а.с. 12).

Постановою головного державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ВП № 53492090 від 05.01.2021 про стягнення виконавчого збору стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 26424,43 грн. (а.с. 132).

06 січня 2021 року головним державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64049089 на підставі постанови Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові № 53492090 від 05.01.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 26242,43 грн. (а.с. 134).

Згідно з постановою головного державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів ВП № 59694577 від 05.01.2021 про повернення виконавчого документу стягувачу, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист Сихівського районного суду м. Львова від 23.02.2018 № 464/3882/17 повернуто стягувагу (а.с. 10).

Постановою головного державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП № 59694577 від 05.01.2021 про стягнення виконавчого збору стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір в розмірі 22146, 62 грн (а.с. 123).

06 січня 2021 року головним державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64050261 на підставі постанови Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові № 59694577 від 05.01.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 22146,22 грн.

Не погоджуючись із діями головного державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо винесення постанови від 06.01.2021 у виконавчому провадженні № 64050261 про відкриття виконавчого провадження, постанови від 06.01.2021 про відкриття виконавчого провадження № 64049089, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.п. 1, 5 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

За приписами ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Так, положеннями статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа, якщо виконавчий збір не стягнуто, винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надсилає сторонам виконавчого провадження. Вказав, що головним державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Дзвоник М.В. було винесено дві постанови про відкриття виконавчого провадження № 64049089 і № 64050261, але жодної постанови про стягнення виконавчого збору.

З цього приводу суд зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Разом з цим, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (яка є спеціальної щодо частини 4 цієї статті) виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

З огляду на вказану норму у державного виконавця був відсутній обов`язок при винесенні постанов про відкриття виконавчого провадження ВП № 64049089 та ВП № 64050261 від 06.01.2021 виносити також постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки зазначені виконавчі провадження відкрито з примусового виконання постанов про стягнення виконавчого збору.

Суд також відхиляє твердження позивача про те, що його як боржника не повідомлено про відповідальність за неподання декларації про доходи та майно або внесення до неї неправдивих відомостей, оскільки зі змісту оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження ВП № 64049089 та ВП № 64050261 від 06.01.2021 (а.с. 125, 126; 134, 135) судом встановлено, що державним виконавцем у пункті другому зазначено про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї неправдивих відомостей, що узгоджується із вимогами ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Усі інші доводи позивача фактично зводяться до незгоди із постановами державного виконавця про стягнення виконавчого збору, які він у цій справі не оскаржує.

Підставою для винесення оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження є виконавчі документи, якими у цій справі є постанови про стягнення виконавчого збору.

Судом встановлено, що порядок прийняття оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження, визначений Законом України «Про відкриття виконавчого провадження», відповідачем не порушено, а постанови про стягнення виконавчого збору, на підставі яких відкрито виконавчі провадження № 64049089 і № 64049089, є чинними та ОСОБА_1 не оскаржуються.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 0340/1792/18.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою, зокрема, у п. 45 рішення в справі «Бочаров проти України», п. 53 рішення в справі «Федорченко та Лозенко проти України», п. 43 рішення в справі «Кобець проти України», при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши оскаржувані постанови відповідно до критеріїв, визначених ст. 2 КАС України, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 132, 241-246, 255, 293, 295, пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79049 м. Львів пр-т Червоної Калини 109; код за ) про визнання протиправними та скасування постанов відмовити.

2. Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 287 КАС України подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.П. Качур