Справа № 540/3946/20
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3946/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним дії відповідача щодо виключення із загального страхового трудового стажу ОСОБА_1 період роботи на ВАТ "Голосіївський завод стінових матеріалів і конструкцій" з 09.07.1993 до 31.07.1993 та з 13.07.1995 до 30.09.1995 для обчислення пенсії за віком;

- зобов`язати відповідача зарахувати до загального страхового трудового стажу ОСОБА_1 період роботи на ВАТ "Голосіївський завод стінових матеріалів і конструкцій" з 09.07.1993 до 31.07.1993 та з 13.07.1995 до 30.09.1995 для обчислення пенсії за віком та здійснити перерахунок пенсії з дня звернення про нарахування пенсії.

Ухвалою від 11.12.2020 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 24.12.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), учасників справи наданий строк для подання заяв по суті справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Херсонській області та отримую пенсію за віком. Позивач звернувся до відповідача із заявою про підтвердження стажу роботи на ВАТ "Голосіївський завод стінових матеріалів і конструкцій" у період з 09.07.1993 до 31.07.1993 та з 13.07.1995 до 30.09.1995 для обчислення пенсії за віком. Листом від 25.08.2020 № 3188-3129/К-03/8-2100/20 відповідач відмовив у зарахуванні вказаних періодів та повідомив про відсутність права на пільгову пенсію. Позивач вважає вказане рішення протиправним, оскільки до пенсійного органу були надані документи, які підтверджують факт роботи на підприємстві та сплати страхових внесків до Пенсійного фонду. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

16.01.2021 відповідач надіслав до суду відзив, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав. Позивач перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за віком. 12.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах що дають право на призначення пенсії за вислугу років. Для підтвердження стажу надав: відповідь Головного управління статистики у м. Києві від 18.09.2019; довідку про заробітну плату № 26 від 04.10.2010; довідку № 27 від 04.10.2010 про роботу за сумісництвом; Довідку про сплату страхового збору до Управління ПФУ в Голосіївському районі м. Києва № 1406/09 від 07.12.2010; відповідь на запит про надання архівної довідки №100-7871 від 24.05.2019; довідку арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 11.12.2019; довідку № 748/212 від 15.05.2019. Вказана заява розглянута Пенсійним фондом 25.08.2020 та листом № 3188-3129/К-03/8-2100/20 позивач повідомлений про те, що робота за сумісництвом не дає права на пільгову пенсі за віком (вислугою років). Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до записів трудової книжки позивача, у період з 19.02.1990 до 24.06.1997 ОСОБА_1 працював у ВО "Київський "Київський радіозавод" та цей період зарахований до страхового стажу роботи при обчисленні розміру пенсії за віком. Таким чином, для розрахунку пенсії враховується сумарний заробіток за основним місцем роботи за сумісництвом, за умови сплати обов`язкового страхового внеску, проте страховий стаж враховується в одинарному розмірі. На підставі викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Таким чином, суд розглядає дану справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 отримує пенсію за віком.

12.08.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив підтвердити стаж в ВАТ "Голосіївський завод стінових матеріалів і конструкцій" у період з 09.07.1993 до 31.07.1993 та з 13.07.1995 до 30.09.1995 для обчислення пенсії за віком. До заяви додав такі докумети: відповідь Головного управління статистики у м. Києві від 18.09.2019; довідку про заробітну плату № 26 від 04.10.2010; довідку № 27 від 04.10.2010 про роботу за сумісництвом; довідку № 1406/09 від 07.12.2010 про сплату страхового збору до Управління ПФУ в Голосіївському районі м. Києва; відповідь на запит про надання архівної довідки № 100-7871 від 24.05.2019; довідку арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 11.12.2019; довідку № 748/212 від 15.05.2019 про безперервний стаж роботи з 01.10.1991 до 01.02.1997.

25.08.2020 Головне управління ПФУ в Херсонській області листом № 3183-3129/К-03/8-2100/20 відмовив ОСОБА_1 у підтвердженні стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, зазначивши, що робота за сумісництвом не дає право на пільгову пенсію за віком за списком № 2 та пільгові пенсії за віком призначаються до досягнення пенсійного віку (60 років).

Позивач не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки вважає, що відмова у зарахуванні до загального трудового стражу періодів роботи за сумісництвом є протиправною.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так, із дослідженої Трудової книжки позивача Серія НОМЕР_2 слідує, що записами №№ 10-14 на стор 9-10 підтверджується факт роботи ОСОБА_1 на посаді головного механіка інженера конструктора в ВО "Київський радіозавод" у період з 19.02.1990 до 24.06.1997.

Вказаний період роботи зарахований ГУ ПФУ у Херсонській області до страхового стажу роботи позивача при обчисленні розміру пенсії за віком.

Разом з тим, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд встановив, що довідкою від 04.10.2010 №27, виданою ВАТ "Голосіївський завод стінових матеріалів і конструкції", підтверджений стаж ОСОБА_1 на тимчасовій роботі за сумісництвом у цеху цегли садчиком 4-го розряду з 09.07.1993 до 31.07.1993 (наказ №84-к від 07.07.1993) та грузчиком-вигрузчиком у сушках з 13.07.1995 до 30.09.1995 (наказ №58-к від 13.07.1995).

Позивач вважає, що стаж роботи у ВАТ "Голосіївський завод стінових матеріалів і конструкції" повинен зараховуватися до загального страхового трудового стажу для обчислення йому пенсії за віком, тому просить суд зобов`язати ГУ ПФУ у Херсонській області здійснити перерахунок пенсії із зарахуванням вказаного стажу.

Відповідач, не погодившись з такою позицією позивача, у відзиві зазначив, що в разі зарахування до загального трудового стажу роботи ОСОБА_1 стаж роботи у вищевказаному Товаристві, може відбутися задвоювання страхового стажу при обчисленні йому розміру пенсії.

Беручи до уваги наведені позиції сторін, суд зазначає таке.

За приписами ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Частиною 3 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 105 Кодексу законів про працю України працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

Статтею 102-1 Кодексу законів про працю України визначено, що умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, сумісництво передбачає виконання працівником, крім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом. Питання роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій регулюються постановою Кабінету Міністрів України № 245 від 03 квітня 1993 року та Положенням про умови роботи за сумісництвом, затвердженим наказом Мінпраці, Мінюсту та Мінфіну № 43 від 28 червня 1993 року. З працівником, який працює за сумісництвом, укладаються окремі трудові договори: за основною роботою і за сумісництвом. На відміну від сумісництва, додаткова робота у порядку суміщення професій провадиться працівниками за одним трудовим договором, на одному підприємстві, в установі поряд з основною роботою і в межах установленої тривалості робочого дня.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства, суд погоджується із доводами відповідача про те, що для розрахунку пенсії враховується сумарний заробіток за основним місцем роботи та роботи за сумісництвом, оскільки страхові внески сплачені із заробітної плати як за осносним місцем роботи, так і за сумісництвом.

Втім, страховий стаж, у даному випадку, враховується в одинарному розмірі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування до трудового стажу ОСОБА_1 роботу за сумісництвом у період з 09.07.1993 до 31.07.1993 та з 13.07.1995 до 30.09.1995, відтак, відмовляє позивачу у задоволенні позову.

За правилами статті 139 КАС України у разі відмови у задоволення позову, судовий збір на користь позивача не стягується.

У період з 28.12.2020 до 06.01.2021 суддя Кисильова О.Й. перебувала у відпустці.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,-

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (; 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 112010200