Справа № 620/2153/20
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2153/20 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби у Чернігівській області про скасування податкових повідомлень-рішень, анулювання реєстрації платника єдиного податку, за апеляційною скаргою Головного управління державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.11.2020, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просила визнати протиправними та скасувати рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 24.03.2020 № 25-01-51-06-18; податкові повідомлення-рішення від 04.06.2019 № , від 04.06.2019 № ; податкову вимогу від 03.06.2020 № 234626-53.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ст. 309 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Клопотань про продовження вказаного строку учасниками процесу не подано.

Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, та з огляду на заходи щодо запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи убачається, що Головним управлінням ДФС у Чернігівській області було проведено камеральні перевірки своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування ОСОБА_1 , про що складено акти перевірки від 13.04.2019 № 910/25-01-53-06-25/ НОМЕР_1 та № 911/25-01-53-06-25/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 179.7 статті 179 Розділу IV глави II Податкового кодексу України, а саме: порушення ОСОБА_1 термінів сплати податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

Контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 04.06.2019 № , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію за затримку сплати грошових зобов`язань по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 46183,03 грн. та від 04.06.2019 № , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію за затримку сплати грошових зобов`язань по військового збору в сумі 3868,59 грн.

У зв`язку з наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів та відповідно до підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України відповідачем винесено рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 24.03.2020 № 25-01-51-06-18.

Крім того, 22.05.2020 посадовою особою Головного управління ДПС у Чернігівській області було проведено камеральні перевірки своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування ОСОБА_1 , про що складено акти перевірки № 1199/25-01-53-05-25/ НОМЕР_1 та № 1200/25-01-53-05-25/ НОМЕР_1 , якими встановлено порушення ОСОБА_1 термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

03.06.2020 відповідачем надіслано позивачу податкову вимогу № 234626-53, відповідно до якої загальна сума податкового боргу (штрафні фінансові санкції) складає 36178,19 грн.

Вважаючи такі дії щодо анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку та рішення про таке анулювання протиправними, податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

В статті 75 ПК України визначені види перевірок.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено право органів державної податкової служби проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1 ст. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Згідно із пунктом 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Тобто, податковим законодавством не визначено підстави для проведення камеральної перевірки, не передбачено вчинення контролюючим органом певних дій, при дотриманні яких можливе її проведення, як то направлення запиту, винесення наказу, направлення на проведення перевірки, повідомлення про проведення перевірки та направлення (вручення) цих документів платнику податків.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 126.1 статті 126 ПК України передбачено, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема: при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як встановлено, до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 20% за податковим повідомленням-рішенням від 04.06.2020 № за несплату грошового зобов`язання в розмірі 230915,15 грн., за податковим повідомленням-рішенням від 04.06.2020 № 002427306 за несплату грошового зобов`язання в розмірі 19342,95 грн., а також за не сплату узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, винесено податкову вимогу від 03.06.2020 № 234626-53.

Разом з тим, у рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.01.2018 у справі № 825/2062/17 судом встановлено, що сумою доходів ФОП ОСОБА_1 , за 2016 звітний рік, є сума в розмірі 396985,05 грн. на яку має бути нараховано податок з доходів фізичних осіб (18%) та військовий збір (1,5%). Відтак, розмір цих платежів становить 71457,31 грн. та 5954,78 грн. відповідно. ФОП ОСОБА_1 11.01.2018 було подано до Чернігівської ОДПІ уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік, в якій визначено грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 71457,31 грн. та по військовому збору в сумі 5954,78 грн. Головним управлянням ДФС у Чернігівській області невірно визначено суму загального річного оподатковуваного доходу, а відтак невірно розраховано суму грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та по військовому збору, що було усунуто ФОП ОСОБА_1 шляхом подання уточнюючої декларації.

Сплата позивачем податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 71457,31 грн., військового збору в сумі 5954,78 грн., а також штрафу за затримку сплати в сумі 14291,46 грн. та в сумі 1190,96 грн. підтверджується копіями квитанцій які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, оскаржувані рішення прийняті без урахування уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, та є протиправними і підлягають скасуванню.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою (п. 291.3 ст. 291 ПК України).

Реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку (п. 299.1 ст. 299 ПК України).

Згідно п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку 4 групи становить менш як 75 відсотків.

Як зазначено в абзаці восьмого підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Аналогічну правову позицію висловлює Верховний Суд у постановах від 19.02.2019 року по справі № 826/7216/17, від 05.02.2019 року по справі № 805/206/17-а.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази проведення контролюючим органом, згідно пункту 299.11 статті 299 ПК України перевірки позивача, за результатами якої встановлено порушення вимог абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, про що складено відповідний акт.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що контролюючим органом, всупереч вимогам пункту 299.11 статті 299 ПК України перевірку проведено не було, відповідно і акт перевірки останнім не складався, що свідчить про порушення умов і порядку прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку та як наслідок наявності правових підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби у Чернігівській області про скасування податкових повідомлень-рішень, анулювання реєстрації платника єдиного податку - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 26.02.2021