Справа № 520/1980/2020
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 р.Справа № 520/1980/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 14.08.20 року по справі № 520/1980/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Велекс"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Велекс", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № 8 від 13.01.2020.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про помилковість висновків акту перевірки про заниження ТОВ «Велекс» податку на додану вартість та завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, на підставі яких винесено оскаржуване рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 позов задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення № 8 від 13.01.2020 в частині основного платежу на суму 564000,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 141000,00 грн.

В задоволенні позовних вимог про скасування податкового-повідомлення рішення №8 від 13.01.2020 в частині основного платежу на суму 8000,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 2000,00 грн. відмовлено.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Велекс" у розмірі 10575,00 (п`ятнадцять тисяч дві гривні 46 копійок).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 виправлено описку в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Велекс" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Виправлено в четвертому абзаці резолютивної частини рішення суду від 10.08.2020 помилково зазначене "(п`ятнадцять тисяч дві гривні 46 копійок)" на вірне "(десять тисяч п`ятсот сімдесят п`ять гривень)".

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021 клопотання Головного управління ДПС у Харківській області про заміну відповідача у справі задоволено. Замінено відповідача по справі № 520/1980/2020 - Головне управління ДПС у Харківській області () на правонаступника - Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 43983495).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що у період з 04.11.2019 по 08.11.2019 фахівцями контролюючого органу проведено документальну позапланову перевірку ТОВ «Велекс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період діяльності з 01.10.2016 по 30.09.2019, результати якої оформлені актом від 15.1 1.2019 № 768/20- 40-05-18-09/33066938, у висновках якого зафіксовано, зокрема, наступні порушення: п.п «а» п. 198.1. абзаців першого і другого п. п. 198.3 ст. 198. та п.201.1, п. 201.7 ст.201 Податкового Кодексу України, в результаті чого підприємством завищено податковий кредит на загальну суму 572000 грн., в т.ч. за грудень 2018 року на суку 8000 грн., за березень 2019 року на суму 240000 грн., за квітень 2019 року на суму 324000 грн.. що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету, у розмірі 572000 грн. в т.ч. за березень 2019 року па суму 373100 грн., за липень 2019 року на суму 119093 грн. за вересень 2019 року на суму 79807 грн.

На підставі вказаних вище висновків акту перевірки прийнято податкове повідомлення рішення № 8 від 13.01.2020, яким визначено грошове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 715000 грн. 00 коп., в тому числі 572000 грн. 00 коп. основного зобов`язання та 143000 грн. 00 коп. штрафних (фінансових) санкцій.

Висновки відповідача про порушення позивачем вимог податкового законодавства, ґрунтуються на тому, що ТОВ «Велекс» мало господарські відносини з ТОВ «ТРЕЙДКОМ-ТОРГ» та ТОВ «МІЛІТОРГ» , у зв`язку з чим, з урахуванням податкової інформації, встановлено факт відображення у бухгалтерському та податковому обліку нереальної господарських операцій (яких в дійсності не відбулось) по взаємовідносинам з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг, чим порушено пп. пп. 198.1, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України та завищено податковий кредит з податку на додану вартість.

Не погодившись з прийнятими податковим органом рішеннями, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України: г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; г) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарі в/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг: придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п.200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

05.02.2019 між ТОВ "Велекс" ("Замовник") та ТОВ "Міліторг" ("Постачальник") укладено договір № 4, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язаний виготовити та передати у власність Замовника обладнання (надалі - продукцію), а Замовник зобов`язаний прийняти та своєчасно сплатити за дану продукцію на умовах даного договору. Кількість, найменування, вартість та інші індивідуальні особливості продукції відображаються в Специфікаціях, які є невід`ємними частинами даного договору. Право власності на продукцію переходить від Постачальника до Покупця в момент фактичної передачі продукції Постачальником Покупцю, про що свідчать підписи в видатковій накладній. Обов`язки Сторін: Постачальник зобов`язується надати Покупцю необхідну бухгалтерську документацію на Продукцію (обладнання): Податкову накладну; Видаткову накладну; Товарно-транспортну накладну. Строки і порядок поставки: Поставка Продукції здійснюється на умовах DAP м. Харків, вул. Плиткова, 12 (Інкотермс-2010). Вартість Продукції і порядок розрахунків: Вартість Продукції встановлюється Сторонами в гривнях, включаючи в себе вартість Продукції, тари, упаковки, ПДВ, вказується в Специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього Договору. Упаковка і тара відповідають державним стандартам, поверненню не підлягають. Оплата за поставлену Продукцію буде проводиться протягом строку, зазначеного в специфікації, який обчислюється з моменту поставки Продукції і пред`явлення документів, зазначених в п.п. 2.1 цього Договору. Строк дії Договору: Даний Договір набуває чинності « 05» лютого 2019 року і діє до « 31» грудня 2019 року. За умови невиконання однією із Сторін зобов`язань за цим Договором, строк дії Договору продовжується до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором .

Договір підписано та скріплено печатками TOB «Велекс», директор ОСОБА_1 з одного боку та ТОВ «Міліторг», директор ОСОБА_2 з іншого.

До Договору № 4 від 05.02.2019 надано додатки: Додаток №1 - Специфікація №1 та Додаток №2 - Специфікація №2.

Специфікацією №1 визначено найменування товару - бункер 10 шт., повітропровід В 10 шт., панель П1 2 шт., панель П2 1 шт. на загальну суму 1 440 000,00 гривень, у тому числі ПДВ 20% - 240 000,00 гривень. Додаткові вимоги: Умови оплати: 100% вартості Продукції впродовж 50-ти банківських днів за фактом приймання Продукції. Термін поставки на умовах: Продукція постачається партіями. Постачальник зобов`язаний повідомляти Покупця не пізніше 3-х днів до настання терміну поставки про готовність до відвантаження Продукції. Умови поставки: DAP м. Харків, вул. Плиткова, 12 (Інкотермс-2010). Специфікація підписана та скріплена печатками ТОВ «Велекс», директор ОСОБА_1 з одного боку та ТОВ «Міліторг», директор ОСОБА_2 з іншого.

Відповідно до Специфікації №2 найменування товару - профнастил стінових огороджень і покрівлі з добірними елементами у кількості 2-х комплектів на загальну суму 1944000,00 гривень, у тому числі ПДВ 20% - 324000,00 гривень. Додаткові вимоги: умови оплати: 100% вартості Продукції впродовж 50-ти банківських днів за фактом приймання Продукції. Термін поставки на умовах: Продукція постачається партіями. Постачальник зобов`язаний повідомляти Покупця не пізніше 3-х днів до настання терміну поставки про готовність до відвантаження Продукції. Умови поставки: DAP м. Харків, вул. Плиткова, 12 (Інкотермс-2010). Специфікація підписана та скріплена печатками ТОВ «Велекс», директор ОСОБА_1 з одного боку та ТОВ «Міліторг», директор ОСОБА_2 з іншого.

До перевірки надано видаткові накладні на загальну суму 1440000,00 грн, в т.ч. ПДВ 240000,00 грн. з номенклатурою: бункер 10 шт., повітропровід В 10 шт., панель ПІ 2 шт., панель П2 1 шт. та на загальну суму 1 944 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 324 000,00 грн. з номенклатурою: профнастил стінових огороджень і покрівлі з добірними елементами у кількості 2-х комплектів, (наведено в додатку 5 до акта перевірки). Вищезазначені видаткові накладні скріплено печатками та підписано ТОВ «Міліторг» директором ОСОБА_2 з одного боку та ТОВ «Велекс» директором ОСОБА_1 з іншого.

Також, до перевірки надано товарно-транспортні накладні. Транспортування товару відповідно до наданих документів відбувалося за рахунок ТОВ «Карготранс 2012» за замовленням ТОВ «Міліторг».

Відповідно вищезазначеної ТТН з боку відповідальної особи вантажовідправника печатка ТОВ «Міліторг» та підпис ОСОБА_2 , з боку відповідальної особи вантажоодержувача печатка ТОВ «Велекс» та підпис ОСОБА_1

Адреса пункту навантаження визначена Додатковою угодою №1 від 20.12.2018 до Договору підряду №15/11 від 15.11.2018, місце складання м. Харків між ТОВ «Велекс» в особі директора Сосонкіна О.С. та ТОВ «Стальконструкція 1» в особі директора Меленцова М.О., відповідно до якої сторони дійшли згоди, в зв`язку з технічною необхідністю, Підрядник на своїй виробничій базі надає послуги з вантажно-розвантажувальних робіт, а також нетривалого зберігання великовузлового - за умовами транспортування - обладнання рукавних фільтрів, що належать і постачається ТОВ «Велекс» на ПАТ «ММК ім. Ільїча». Вартість за дані послуги в сумі 2 100,00 грн. в т. ч. ПДВ 350 грн. буде оплачена Замовником після виконання всіх зобов`язань Підрядника за договором № 15/11 від 15.11.2018.

Оплату ТОВ «Велекс» здійснено у безготівковій формі на користь ТОВ «Міліторг» згідно платіжних доручень: від 12.04.2019 №125 на загальну суму 245000,0 грн., в т.ч. ПДВ 40833,33 грн.; від 10.05.2019 №205 на загальну суму 175000,0 грн., в т.ч. ПДВ 29166,67 грн.; від 14.05.2019 №219 на загальну суму 240000,0 грн., в т.ч. ПДВ 40000,0 грн.

В бухгалтерському обліку взаємовідносини між ТОВ «Велекс» та ТОВ «Міліторг» (податковий номер 42625039) відображено наступним чином (на момент проведення перевірки): Дт 20-Кт 631 на суму 2820000,0 грн.; Дт 64-Кт 631 на суму 564000,0 грн.

Підприємством ТОВ «Міліторг» згідно бази даних ЄРПН зареєстровано на адресу ТОВ «Велекс» податкові накладні у березні 2019 року на суму ПДВ 240000,00 грн. з номенклатурою: бункер, повітропровід В, панель ПІ, панель П2, у квітні 2019 року на суму 324 000,00 грн. з номенклатурою: профнастил стінових огороджень і покрівлі з добірними елементами.

Крім того, позивачем до матеріалів справи долучено докази подальшої реалізації придбаних товарно-матеріальних цінностей на адресу ТОВ «Метінвест Інжиніринг», ТОВ «Стальконструкція 1».

Податковим органом в під час проведення перевірки не встановлення фактів використання придбаних товарно-матеріальних цінностей не у власній господарській діяльності.

Крім того, в ході перевірки контролюючим органом не виявлено жодного дефекту форми та змісту первинної документації, однак із посиланням на узагальнену податкову інформацію щодо контрагента зроблено висновок про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Міліторг».

Вказаною податковою інформацією слугувала узагальнена податкова інформація від 20.08.2019 №608/20-40-14-05-08/41291790 щодо ТОВ «Міліторг» (податковий номер 42625039) за звітний період декларування ПДВ за листопад 2018 - липень 2019 року, згідно якої встановлено відсутність реального здійснення реалізації на загальну суму ПДВ 764383,00 грн., в тому числі на адресу ТОВ «Велекс» в сумі ПДВ 324000,00 грн.

Надаючи оцінку вказаним доводам контролюючого органу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків і зборів.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені в Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція визначена як дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надані суду первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. № 168/704, спричиняли втрату зазначеними документами юридичного статусу первинних документів, судом не виявлено та актом перевірки не встановлено.

Як вбачається з зібраних по справі доказів, позивач на момент здійснення господарських операцій з ТОВ «Міліторг» мав інформацію з ЄДР щодо підтвердження повноважень осіб, які підписували первинні документи від імені вказаного суб`єкта господарювання, виписані ними податкові накладні зареєстровані в ЄРПН. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивач, здійснивши господарські операції з ТОВ «Міліторг», мав всі підстави для включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по операціях з зазначеним контрагентом на підставі належним чином оформлених первинних документів.

Як свідчать матеріали справи, всі перелічені суми ПДВ, віднесені позивачем до податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Міліторг» у відповідних звітних періодах, підтверджені податковими накладними, які складені на підставі договорів, видаткових накладних, платіжних документів, відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На час складання і видачі податкових накладних контрагент позивача був зареєстрований у встановленому законом порядку, знаходився на обліку в контролюючому органі, мав статус платника ПДВ, свідоцтво платника ПДВ не було анульоване на момент укладання і вчинення правочинів, докази, що спростовують ці обставини, відповідачем до суду не надано.

Відповідачем також не надано належних доказів щодо визнання недійсними у встановленому законом порядку договорів, укладених між позивачем та його контрагентом ТОВ «Міліторг».

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно в п. 57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі "Булвес" АД проти Болгарії від 22 січня 2009 року судом зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов`язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов`язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов`язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику.

Таким чином, позивач не може нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку або допущення порушень податкового законодавства. Такі вимоги, відповідно до зазначеного рішення Європейського суду з прав людини є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Крім того, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України" звернуто увагу на те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Тобто, діюче законодавство України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету або іншим чином порушили законодавство, це тягне відповідальність та негативні наслідки виключно саме до цієї особи - контрагента.

Стосовно обґрунтування висновків акту перевірки з посиланням на пояснення посадової особи контрагента позивача, директора ТОВ «Міліторг» ОСОБА_2 , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про належністю вказаних доводів як доказу у справі, оскільки вказані пояснення відібрані поза межами будь-якого провадження, зокрема, досудового розслідування у кримінальному провадженні. Підстави відібрання таких пояснень відповідачем суду не повідомлено, з огляду на що посилання відповідача на зазначені пояснення не можуть доводити правомірність рішення податкового органу.

Про наявність кримінальних проваджень та вироків судів по відповідних кримінальних провадженнях відносно контрагента позивача в акті перевірки не зазначено, відповідачем суду не повідомлено та судом з Єдиного реєстру судових рішень не встановлено.

З урахуванням вказаного вище, висновок суду першої інстанції про необґрунтованість висновків відповідача стосовно взаємовідносин позивача з ТОВ «Міліторг», з огляду на що податкове повідомлення-рішення № 8 від 13.01.2020 в частині основного платежу на суму 564000,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 141000,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню є правомірним.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року по справі №520/1980/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 26.02.2021 року