Справа № 400/4100/20
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/4100/20
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про стягнення разової грошової допомоги за 2020 рік в розмірі 8 190,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про стягнення разової грошової допомоги за 2020 рік в розмірі 8 190,00 грн.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали на усунення недоліків позовної заяви.

Позивач в листі на виконання ухвали від 12 жовтня 2020 року зазначив, що не вбачає недоліків позовної заяви та пропонує відкрити провадження у справі.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року повернуто позовну заяву та додані до неї матеріали через неусунення недоліків.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року про повернення заяви та направити справу для продовження розгляду. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Апелянт також зазначає, що відсутні підстави для повернення позовної заяви через неможливість надання доказів невиплати грошових коштів.

06 листопада 2020 року від Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якій відповідач просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у зв`язку з відсутністю законних підстав для їх задоволення.

Відповідно до вимог ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями п.5 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як углядається з ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції зазначає, що позивачеві не було виплачено разову грошову допомогу до 5 травня в сумі 8190 грн. незважаючи на його заяву до відповідача. Однак, на думку суду першої інстанції, зазначені позивачем докази у позовній заяві не підтверджують саме факт невиплати разової грошової допомоги до 5 травня в сумі 8190 грн. чи відмови відповідача у такій виплаті, а також позивач не надав суду доказів на підтвердження зазначеного.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо залишення позовної заяви без руху з підстав ненадання позивачем доказів, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів вважає, що ненадання позивачем доказів на підтвердження своїх позовних вимог не є підставою залишення позову без руху. На думку колегії суддів, надання доказів в обґрунтування поданого позову та їх оцінка вирішується судом під час розгляду справи по суті.

З урахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів доходить до висновку щодо передчасності висновків суду першої інстанції про залишення позову без руху та подальшого повернення позовної заяви.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та судом порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року - скасувати.

Направити справу 400/4100/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про стягнення разової грошової допомоги за 2020 рік в розмірі 8 190,00 грн. до Миколаївського окружного адміністративного суду для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.