Справа № 359/10099/20
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Рожковій Ж.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенанта поліції Сондея Михайла Васильовича, Батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним адміністративним позовом у якому просить суд скасувати постанову серії БАА №125201 від 09.12.2020 року.

Свої вимоги, позивач обґрунтовує наступним. 09 грудня 2020 року інспектор роти №4 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській обл. ДПП, лейтенант поліції Сондей М.В. виніс відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 125201. Відповідно до винесеної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП України. Як зазначено в постанові, 09.12.2020 року о 22 год. 11 хв. він керував автомобілем не маючи права керувати таким транспортним засобом в м. Бориспіль по вул. Київський шлях 1А, чим порушив п. 2.1 ПДР України чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП. Позивач зазначає, що дії відповідача є такими, що суперечать чинному законодавству, а зазначена постанова про адміністративне правопорушення є незаконною та необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню. Так, вказує, що 09.12.2020 року близько 23 год. він взагалі знаходився в магазині АТБ, де його затримали працівники поліції за порушення громадського порядку. Автомобіль був запаркований на стоянці і він ним не керував та не мав наміру цього робити. Матеріали справи не містять пояснень свідків та/або відео, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

Ухвалою судді від 22.12.2020 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання.

Позивач у судовому засіданні 14.01.2021 року повністю підтримав заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, просив позов задовольнити.

Інспектор роти №4 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенант поліції Сондей М.В. та представник Батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Натомість лейтенант поліції Сондей М.В., направив до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказав на те, що твердження викладені позивачем у позові є хибними, а позовній вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що з відеозапису долученому до матеріалів справи, вбачається керування транспортним засобом ВАЗ 21063, тому твердження Позивача з приводу того, що зазначений транспортний засіб був припаркорваний біля магазину АТБ не знаходить свого підтвердження. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується також свідками по справі 359/4231/20 щодо притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП. Факт відсутності у Позивача посвідчення водія категорії «В» підтверджується витягом з бази даних НАІС.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.1, 3 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, та повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Встановлено, що інспектором роти №4 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській обл. ДПП, лейтенантом поліції Сондеєм М.В. 09 грудня 2020 року винесена постанова про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 125201 (а.с.6).

Вказаною постановою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

З постанови слідує, що 09.12.2020 року о 22 год. 11 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. Київський Шлях 1А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом, тобто без відповідної категорії «В», на право керуванням таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а) ПДР України.

Положення ч.2 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами п. 2.1а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

З позовної заяви вбачається, що позивач не визнає свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки стверджує, що не керував транспортним засобом.

Відповідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Встановлено, що при винесенні постанови перелічених вище вимог відповідачем дотримано не було.

В свою чергу суд вважає, що відео з місця правопорушення, повно та достеменно не підтверджує доводи відповідача, зазначені у відзиві до позову та не є доказами протиправних дій та порушення правил дорожнього руху зі сторони позивача, так як на записах відсутні докази факту керування позивачем транспортним засобом.

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний : мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно бази даних з НАІС, ОСОБА_1 27 липня 2011 року отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , лише з однією відкритою категорією «С». Тобто, на момент складання оскаржуваної постанови у позивача дійсно була відсутня категорія «В» та він не мав права керування автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.25). Доказів протилежного суду сторонами не надано.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 09 грудня 2020 року відносно позивача працівниками поліції також було складено протокол серії ДПР18 №003527 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2021 року, яка набрала законної сили 26 січня 2021 року, у справі № 359/9947/20, провадження у справі було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Наведене стало обставиною для закриття провадження у справі.

Відповідно ч. 4 ст. 178 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставина про те, що 09 грудня 2020 року о 22 год. 11 хв. ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, вже встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, у зв`язку з чим ці обставини не підлягає доказуванню під час розгляду даної справи..

Крім того, дані обставини не спростовано і відповідачем поданими до суду доказами, оскільки на відеофіксації адміністративного правопорушення, зафіксованого нагрудною камерою та камерою відеонагляду, відсутні докази руху транспортного засобу під керуванням позивача та його зупинки інспектором поліції.

Зважаючи на відсутність належних доказів вини позивача, суд позбавлений можливості зробити однозначний висновок щодо наявності події правопорушення та наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, та ту обставину, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд приходить висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена без достатніх правових підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП, передбачено обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування. Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора роти №4 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенанта поліції Сондея М.В. під час провадження у справі про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам ст.ст. 245, 280 КУпАП, оскаржувана постанова відповідачем прийнята без всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому суд відповідно до вимог п. 3 ст. 293 КУпАП, ст. 286 КАС скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Відносно вимог про стягнення сплаченого судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі.

Розмір судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таку позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18.03.2020 року у справі №543/775/17 (провадження №11-1287апп18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 420,00 гривень, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією про сплату від 18.12.2020 року (а.с.1).

Таким чином, враховуючи те, що позовні вимоги в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в сумі 420 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 77, 134-135, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №4 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенанта поліції Сондея Михайла Васильовича, Батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову БАА №125201 від 09.12.2020 року про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КпАП України.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КпАП України у відношенні ОСОБА_1 - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати, у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 420,00 гривень ( чотириста двадцять гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Чирка С.С.