Справа № 140/17517/20
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року ЛуцькСправа № 140/17517/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та ГУ ДПС у Волинській області укладений договір про розстрочення податкового боргу № 128 від 21.08.2020, яким розстрочено сплату грошових зобов`язань на загальну суму 5591627, 09 грн, з яких основний борг 5200761, 47 грн., штрафна санкція -243706, 31 грн, пеня -147159, 31 грн.

Позивач вказує, що на його лист від 08.10.2020 відповідач повідомив про те, що розстрочення податкового боргу не звільняє платника податків від нарахування пені та штрафних санкцій на період з моменту виникнення до моменту його розстрочення. Також було повідомлено, що станом на 01.10.2020 у позивача виникла заборгованість у сумі 34074,70 грн. грошового зобов`язання згідно поданої декларації 18.09.2020 № на суму 320578,00 грн. терміном сплати 30.09.2020.

02.12.2020 відповідачем проведено камеральну перевірку з питань дотримання термінів сплати нарахованих та узгоджених сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість згідно рішення ДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу (ст.100 ПКУ) від 21.08.2020 № 128, за висновками якої позивачем порушено п. 57.1, ст. 57, п.203.2 ст. 203 ПК України в частині несвоєчасно сплачених нарахованих та узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість.

Зазначив, що станом на 21.12.2020 згідно з договором про розстрочення податкового боргу № 128 від 21.08.2020 контролюючим органом нараховано 114110,19 грн. пені та штрафну санкцію у сумі 31111,26 грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 02.12.2020 №

Позивач вважає такі дії відповідача щодо нарахування пені та штрафних санкцій на суму розстроченого грошового зобов`язання протиправними, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3.9 розділу III Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків на розстрочені (відстрочені) грошові зобов`язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу).

Отже, з дати прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення податкового боргу і до закінчення строку дії договору про розстрочення податкового боргу контролюючий орган втратив право на нарахування пені. Оскільки розстрочення прямо передбачає перенесення строків сплати, а в договорі про розстрочення прямо визначені нові строки сплати, то штрафні санкції могли бути нараховані лише за порушення платником податків таких нових строків.

Звертає увагу на те, що розстрочені суми податкового боргу, нараховані суми процентів за вказаним договором сплачено позивачем у встановленому розмірі і у визначений строк.

Тобто, контролюючим органом застосовано строк для нарахування пені без врахування того, що строки сплати платником податків податкового боргу є перенесеними в порядку статті 100 ПК України. Внаслідок цього загальний термін нарахування пені включає в себе періоди розстрочення сплати податкового боргу, отже рішення про розстрочення (фактичне перенесення строків сплати) не взяте до уваги контролюючим органом.

З урахуванням наведеного позивач просить визнати протиправними дії ГУ ДПС у Волинській області щодо нарахування пені на розстрочені грошові зобов`язання (податковий борг) в сумі 114 110,14 грн. - за рішенням і договором про розстрочення податкового боргу в розмірі 5591627, 09 грн. від 21.08.2020, зобов`язати відповідача скасувати пеню, нараховану у розмірі 114110,14 грн. на суму податкового боргу 5591627, 09 грн., та визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.12.2020 № .

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнала, посилаючись на те, що укладення договору про розстрочення податкового боргу не звільняє платника податків від відповідальності за порушення встановлених законодавством строків сплати грошового зобов`язання. Також вказує, що оскільки розстрочення сплати податкового боргу є платним, то за розстрочення, що передбачено статтею 100 ПК України (за договором) платою є проценти, що дорівнюють розміру пені, розмір якої визначено пунктом 129.4 статті 129 ПК України. Просила у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача з підстав, наведених у позовні заяві. Додатково зазначив, що нарахування штрафних санкцій в період дії договору про розстрочення обмежує передбачені статтею 100 ПК України права платника податків, - втрачається мета та зміст укладеного договору про розстрочення податкового боргу, оскільки жодних позитивних наслідків для платника податків він не чинить (наявність та розмір пені не змінюється). Просив позов задовольнити у повному обсязі.

У запереченнях у відповідь на відзив представник відповідача просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 20.08.2020 заступником голови ДПС України, на підставі статті 19-1 розділу І та статті 100 глави 9 розділу ІІ ПК України, прийнято рішення №2 про розстрочення Управлінню водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського податкового боргу.

21.08.2020 між ГУ ДПС у Волинській області та Управлінням водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського укладено договір про розстрочення податкового боргу №128, яким позивачу розстрочено сплату податкового боргу по податку на додану вартість на загальну суму 5591627,09 грн., з яких основний борг 5200761,47 грн., штрафна санкція -243706,31 грн., пеня -147159,31 грн., під проценти строком з 20.08.2020 по 25.07.2023, строк і сума розстрочення податкового боргу 25.09.2020 159760,91 грн. та з 25.10.2020 до 25.07.2023 включно щомісячно по 159760,77 грн.

Матеріалами справи також підтверджено, що позивачем згідно договору про розстрочення податкового боргу від 21.08.2020 №128 сплачено розстрочені суми, а саме: 25.09.2020 159760,91 грн.; 23.10.2020 - 159760,77 грн.; 25.11.2020 - 159760,77 грн., нараховані суми процентів за вказаним договором, а також поточні суми грошового зобов`язання згідно декларацій за серпень вересень, жовтень 2020, про що свідчать платіжні наявні в матеріалах справи платіжні доручення.

30.10.2020 посадовою особою Володимир-Волинського відділу податків і зборів з юридичних осіб та економічного аналізу управління податкового адміністрування ГУ ДПС у Волинській області проведено камеральну перевірку Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського з питань дотримання термінів сплати нарахованих та узгоджених сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість згідно рішення ДПС України про розстрочення податкового боргу від 21.08.2020 № 128, за результатами якої складено акт від 30.10.2020 №15518/03-20-04-08/05391703.

Вказаним актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог п. 57.1 ст. 57, ст. 203 ПК України, в частині несвоєчасно сплачених нарахованих та узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість. Відповідальність за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов`язання протягом граничних строків передбачена п. 126.1 ст. 126 ПК України.

Не погоджуючись з висновками податкового органу, викладеними в акті перевірки, позивач подав заперечення від 20.11.2020. Листом від 02.12.2020 № 27545/10/03-20-04-08 відповідач повідомив позивача, що висновок акту перевірки від 30.10.2020 №15518/03-20-04-08/05391703 є правомірним та відповідає нормам діючого податкового законодавства.

02.12.2020 ГУ ДПС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення №, яким за затримку більше 30 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у сумі 155556,30 грн. визначено штраф у розмірі 20 % у сумі 31111,26 грн.

Крім того, як вбачається із розрахунку пені, долученого відповідачем 16.02.2021 до матеріалів справи, за період з 25.09.2020 по 25.12.2020 загальна сума нарахованої контролюючим органом на рішення про розстрочення податкового боргу від 21.08.2020 № 128 пені становить 150627,52 грн., станом на 25.11.2020 становила 114110,19 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що на платника податків покладено обов`язок здійснити у встановлені податковим законодавством строки сплату узгодженого грошового зобов`язання. Не сплачене у встановлений законом строк грошове зобов`язання визначається сумою податкового боргу платника податків.

Пунктом 129.1 ст. 129 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення податкового боргу) визначено, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (пп.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України).

Статтею 100 ПК України передбачено розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків.

Відповідно до пункту 100.1 даної статті, розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.

Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Згідно із п. 100.6 ст. 100 ПК України розстрочені суми грошових зобов`язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Договори про розстрочення (відстрочення), відповідно до підпункту 100.12.2 пункту 100.12 статті 100 Податкового кодексу України, можуть бути достроково розірвані з ініціативи контролюючого органу, зокрема, якщо платник податків порушує умови погашення розстроченого або відстроченого грошового зобов`язання чи податкового боргу.

Наказом Міністерства доходів і зборів України №574 від 10.10.2013 затверджено Порядок розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків (далі - Порядок №574), який розроблений відповідно до ст. 100 гл.9 розділу II ПК України.

Відповідно до п. 1.9 цього Порядку строк дії розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання починається з дати, визначеної законом для сплати податку, збору, платежу, які передбачено розстрочити (відстрочити), та закінчується датою, зазначеною у договорі, за винятком випадків дострокового погашення такого грошового зобов`язання.

Строк дії розстрочення (відстрочення) податкового боргу починається з дати прийняття органом доходів і зборів рішення про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу) та закінчується датою, зазначеною у договорі про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу), за винятком випадків дострокового погашення такого податкового боргу.

Згідно з п. 3.9 Порядку №574 на розстрочені (відстрочені) грошові зобов`язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу).

Отже, з дати прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення податкового боргу і до закінчення строку дії договору про розстрочення податкового боргу контролюючий орган втратив право на нарахування пені. Оскільки розстрочення прямо передбачає перенесення строків сплати, а в договорі про розстрочення прямо визначені нові строки сплати, то штрафні санкції могли бути нараховані лише за порушення платником податків таких нових строків.

Як встановлено судом вище, розстрочена згідно договору про розстрочення податкового боргу від 21.08.2020 № 128 податкова заборгованість, до якої також входить і пеня у розмірі 147159,31 грн., та проценти за користування розстроченням позивачем сплачувались у розмірах та у строки, які визначені вказаним договором.

Разом з тим, як вбачається з наданого відповідачем розрахунку пені, нарахування спірної пені здійснювалось податковим органом саме на договір про розстрочення податкового боргу від 21.08.2020 № 128, періодом нарахування вказаної пені є з 25.09.2020 по 25.12.2020, її загальна сума становить 150627,52 грн.

Тобто, контролюючим органом застосовано строк для нарахування пені без врахування того, що строки сплати платником податків податкового боргу є перенесеними в порядку статті 100 ПК України. Внаслідок цього загальний термін нарахування пені включає в себе періоди розстрочення сплати податкового боргу, отже, рішення про розстрочення (фактичне перенесення строків сплати) не взяте до уваги контролюючим органом.

Пунктом 4.3 Договору про розстрочення податкового боргу від 21.08.2020 №128 сторони погодили, що з дня, наступного за днем розірвання договору, на розстрочені суми грошового зобов`язання (податкового боргу), що залишились не сплачені, контролюючий орган зобов`язується нараховувати пеню та штраф у розмірах, передбачених ПК України.

Аналогічна норма, закріплена і в пункті 4.6 Порядку № 574, якою передбачено, що лише з дня, наступного за днем розірвання договору, на розстрочені (відстрочені) суми, що залишились не сплаченими, нараховуються пеня та штраф у розмірах, передбачених Податковим кодексом України.

Однак, в ході судового розгляду встановлено, що договір про розстрочення податкового боргу від 21.08.2020 №128 не розривався, відтак нарахування ГУ ДПС у Волинській області пені на суми розстроченого позивачу податкового боргу за період дії такого договору є протиправним.

Також за приписами п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, податкове законодавство пов`язує право податкового органу нарахувати штраф за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання лише із фактом такого порушення, і не залежить від способу, в який здійснювалось погашення податкового боргу.

Зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється, зокрема, у формі розстрочки (пп. 32.1, 32.2 ст. 32 ПК України).

Як зазначалось вище, відповідно до пункту 3.9 Порядку №574 на розстрочені (відстрочені) грошові зобов`язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу).

Таким чином, розстрочення є законодавчо передбаченими формами розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу, а умовами незастосування штрафу, передбаченого ст. 126 ПК України, є виключно прийняття рішення та укладання відповідного договору про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) на період до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу) і це може стосуватись лише розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань (податкового боргу) сплата яких відбувається згідно з договором.

Як вбачається з акту перевірки від 30.10.2020 №15518/03-20-04-08/05391703 та податкового повідомлення-рішення від 02.12.2020 № , на розстрочений податковий борг у сумі 155556,30 грн., який сплачений позивачем 25.09.2020 згідно договору про розстрочення податкового боргу від 21.08.2020 №128, відповідачем нараховано позивачу штраф у розмірі 20 % у сумі 31111,26 грн.

Разом з цим, як встановлено судом вище, позивачем розстрочена податкова заборгованість сплачувались у розмірах та у строки, які визначені вказаним договором.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що контролюючим органом неправомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 02.12.2020 № , згідно з яким позивачу нараховано штрафні санкції у період дії договору про розстрочення податкового боргу від 21.08.2020 № 128, укладеного на підставі рішення від 20.08.2020 №2 про розстрочення податкового боргу в порядку передбаченому ст. 100 ПК України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню судом.

Аналогічна правова позиція щодо неможливості нарахування пені та штрафних санкцій на розстрочену податкову заборгованість, яка сплачується, викладена в постанові Верховного Суду від 25.03.2020 року в справі №803/3632/15 та в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2020 року в справі №380/19/20.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2,3 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати протиправними дії ГУ ДПС у Волинській області щодо нарахування пені на розстрочені грошові зобов`язання (податковий борг) у розмірі 114 110,14 грн. - за рішенням і договором про розстрочення податкового боргу у розмірі 5591627,09 грн. від 21.08.2020 та зобов`язати відповідача скасувати вказану пеню. Однак в ході розгляду даної справи встановлено, що за період з 25.09.2020 по 25.12.2020 загальна сума нарахованої контролюючим органом на рішення про розстрочення податкового боргу пені становить 150627,52 грн.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача суд у даній справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій ГУ ДПС у Волинській області щодо нарахування позивачу пені у сумі 150627,52 грн. на розстрочені суми податкового боргу згідно рішення ДПС України від 20.08.2020 №2 та договору про розстрочення податкового боргу від 21.08.2020 №128, зобов`язання відповідача скасувати вказану пеню та визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.12.2020 № .

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2178,33 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення №6241 від 21.12.2020.

Керуючись статтями 242, 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Волинській області щодо нарахування Управлінню водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського пені у розмірі 150627,52 грн. на розстрочені суми податкового боргу згідно рішення Державної податкової служби України від 20.08.2020 №2 та договору про розстрочення податкового боргу від 21.08.2020 №128.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області скасувати пеню, нараховану Управлінню водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського, у розмірі 150627,52 грн. (сто п`ятдесят тисяч шістсот двадцять сім грн. п`ятдесят дві коп.).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 02.12.2020 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського судовий збір у розмірі 2178,33 грн. (дві тисячі сто сімдесят вісім грн. тридцять три коп.).

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського (44700, Волинська область, місто Володимир-Волинський, вулиця Луцька, 211, ідентифікаційний код юридичної особи 05391703).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код юридичної особи 43143484).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич