Справа № 405/5510/20 (2-а/405/121/20)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 405/5510/20 (2-а/405/121/20)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.11.2020 ( суддя першої інстанції Драний В.В.) в адміністративній справі №405/5510/20 (2-а/405/121/20) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Кіквадзе Валіко Таріеловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП у Кіровоградській області ДПП Кіквадзе В.Т. про скасування постанови серії НК № 154194 від 10.09.2020 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії.

В обґрунтування позову вказав, що 09.08.2020 року він керував транспортним засобом Aima Journey King E з електродвигуном по вул. Бобринецький Шлях в м. Кропивницький, де був зупинений працівником поліції, який став вимагати від позивача пред`явити йому посвідчення водія. На дану вимогу позивач відповів тим, що транспортний засіб, яким він керував, не являється механічним в силу потужності електродвигуна, а тому, йому не потрібне посвідчення водія для керування ним. Однак поліцейські не взяли до уваги ці аргументи, та 10.09.2020 року було винесено оскаржувано постанову. Зазначив, що транспортний засіб Aima Journey King E не відноситься до механічних транспортних засобів, мотоциклів чи мопедів, а тому на нього не поширюється вимоги п. 2.1 а) ПДР України щодо необхідності мати посвідчення водія. Вважає, що відповідач виніс оскаржувану постанову з грубим порушенням чинного законодавства. За таких обставин, просить скасувати оскаржувану постанову.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.11.2020 в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою із неповним з`ясуванням обставин справи, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що відповідно до постанови НК№ 154194 від 10.09.2020 року, винесеної інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП у Кіровоградській області ДПП Кіквадзе В.Т.,09.08.2020 року о10:50 год.в м. Кропивницький повул. Бобринецький Шлях, 100, водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Journey KingE, було зупинено згідно ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» за порушення п.2.3 г ) ПДР України та під час перевірки документів виявилося, що у позивача немає відповідної категорії на право керування транспортним засобом, тобто немає права керування ним, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2. 1 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 13).

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для відмови у задоволені позову, з огляду на таке.

Згідно із ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.1 (а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п 2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій:А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Пунктом 1.10 ПДР України наведено перелік термінів, що використовуються у цих Правилах, де розмежовано значення кожного із них.

Так, на відміну від «механічного транспортного засобу», «транспортним засобом» є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Таким чином Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «Транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

До аналогічного висновку прийшов і Верховний суд у справі № 278/3362/15-к від 01.03.2018 року.

Як вбачається із копії вказаної постанови, позивач керував електроскутером марки «Aima Journey King E», відповідно до технічного паспорту пристрою має потужність менше ніж 3 кВт, а саме 1, 2 кВт.

Таким чином, у відповідності до визначень закріплених у Правил дорожнього руху України електроскутер марки «Aima Journey King E» потужністю 1, 2 кВт., не може визнаватись механічним транспортним засобом (та не підлягає державній реєстрації), а особа, яка ним керує не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2. 1 (а) ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, яким вказаний електроскутер марки «Aima Journey King E» не являється.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, суд приходить висновку, що при ухваленні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, працівником поліції не в повній мірі дотримано вимог закону, а саме ст. ст. 245, 251, 280КУпАП не повно і не всебічно з`ясовано обставини адміністративної справи, а тому Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності визнається судом протиправною та підлягає скасуванню.

З огляду на вищевикладені норми та фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить висновку про те, що постанова серії НК № 154194 від 10.09.2020 є протиправною та підлягає скасуванню.

За приписами пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд визнає протиправною та скасовує постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення та закриває справу про адміністративне правопорушення.

Суд наголошує, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, які регулюють особливості розгляду термінових справ, зокрема, щодо строку розгляду справи понад десять днів (частина 1 статті 286 КАС України), а також не проголошення повного судового рішення (частина 1 статті 271 КАС України), проте таке порушення норм процесуального права не потягло за собою неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 268-272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.11.2020 в адміністративній справі №405/5510/20 (2-а/405/121/20) скасувати.

Ухвалити в справі № 405/5510/20 (2-а/405/121/20) нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Кіквадзе Валіко Таріеловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 154194 від 10.09.2020 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2021 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва