Справа № 760/21017/18
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2021 року м. Київ № 760/21017/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Рябого І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа про Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Міністерство оборони України визнання протиправною та скасування постанови

за участю:
позивача - ОСОБА_1 ;

від відповідача - Кушнір Л.В.;

від третьої особи - Примак А.А.

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. від 27.07.2018 про закінчення виконавчого провадження № 56195213.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконанні у відповідача перебував виконавчий лист Солом`янського районного суду м. Києва про зобов`язання Міністерства оборони України перерахувати та виплатити ОСОБА_1 як інваліду 2 групи станом на 26.04.2016 одноразову грошову допомогу у розмірі 54-місячного грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 (у редакції станом на 21.06.2011), виходячи з розміру грошового забезпечення в розмірі 9859,15 грн з урахуванням раніше виплаченої суми. Постановою відповідача від 27.07.2018 закінчено виконавче провадження № 56195213. На думку позивача, виконавець протиправно виніс вказану постанову, оскільки рішення суду згідно з виконавчим документом у повному обсязі не виконано.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29.12.2020 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2021 прийнято до розгляду адміністративну справу № 760/21017/18 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судове засідання на 01.03.2021.

01.03.2021 засобами електронної пошти від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову. Зокрема, у відзиві зазначено, що від Міністерства оборони України надійшов лист щодо закінчення виконавчого провадження від 05.07.2018 № 3248/4218 у зв`язку з виконанням рішення суду, до якого було додано лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 27.06.2018 № 248/3/6/1573, адресований військовій частині НОМЕР_1 про перерахування коштів на виплату ОСОБА_1 у сумі 288680,70 грн. Таким чином, оскільки Міністерством оборони України зазначено про фактичне виконання рішення суду в повному обсязі, державним виконавцем правомірно винесено постанову від 27.07.2018 про закінчення виконавчого провадження № 56195213 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі та у спосіб і порядку, визначеному виконавчим документом.

Позивач у судовому засіданні 01.03.2021 позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 01.03.2021 заперечувала проти позовних вимог та просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи у судовому засіданні 01.03.2021 підтримав позицію відповідача, зазначаючи про належне виконання рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На виконанні старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва від 03.04.2018 № 760/11122/17 про зобов`язання Міністерства оборони України перерахувати та виплатити ОСОБА_1 як інваліду 2 групи станом на 26.04.2016 одноразову грошову допомогу у розмірі 54-місячного грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 (у редакції станом на 21.06.2011), виходячи з розміру грошового забезпечення в розмірі 9859,15 грн з урахуванням раніше виплаченої суми.

16.04.2018 вказаним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56195213.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. від 27.07.2018 закінчено виконавче провадження ВП № 56195213 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

У мотивувальній частині вказаної постанови зазначено, що до відділу надійшов лист Міністерства оборони України щодо закінчення виконавчого провадження від 05.07.2018 № 3248/4218 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду. До зазначеного листа додано лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 27.06.2018 № 248/3/6/1573, адресований військовій частині НОМЕР_1 про перерахування коштів на виплату ОСОБА_1 у сумі 288680,70 грн.

З матеріалів виконавчого провадження № 56195213, долучених до справи, вбачається перерахування згідно платіжного доручення № 3612 від 09.07.2018 на користь ОСОБА_1 288680,70 грн. Також у матеріалах вказаного виконавчого провадження міститься копія витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22.06.2018 № 62, у якому у зв`язку з набранням законної сили рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06.03.2018 за справою № 760/11122/17 вирішено призначити одноразову грошову допомогу полковнику юстиції в запасі ОСОБА_1 в розмірі 48-місячного грошового забезпечення, виходячи з грошового забезпечення в розмірі 9859,15 грн, в сумі 473239,2 грн та здійснити виплату з урахуванням раніше виплаченої допомоги (184558,5) в сумі 288680,70 грн.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, оскільки при виконанні такого рішення останнє виконано не в повному обсязі, позаяк позивачу не доплачено 59154,90 грн, останній звернувся з даним позовом до Солом`янського районного суду м. Києва.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За визначенням статті 1 Закону України від 02.06.2016 N 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон N 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону N 1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини другої статті 18 наведеного Закону виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно частини третьої статті 18 Закону N 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону).

Згідно пункту 9 частини першої статті 39 Закону N 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Так, згідно з виконавчим документом, Міністерство оборони України зобов`язано було перерахувати та виплатити ОСОБА_1 як інваліду 2 групи станом на 26.04.2016 одноразову грошову допомогу у розмірі 54-місячного грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 (у редакції станом на 21.06.2011), виходячи з розміру грошового забезпечення в розмірі 9859,15 грн з урахуванням раніше виплаченої суми.

Таким чином, боржник зобов`язаний був перерахувати та виплатити ОСОБА_1 347835,6 грн (9859,15*54=532394,1 грн - 184558,5 грн раніше виплаченої суми).

Разом з тим, Міністерство оборони України здійснило такий перерахунок та виплату, виходячи з 48-місячного грошового забезпечення, а не 54-місячного грошового забезпечення, здійснивши виплату у розмірі 288680,70 грн.

Таким чином, дійсно, станом на час винесення постанови від 27.08.2018 про закриття виконавчого провадження № 56195213 рішення суду згідно з виконавчим документом не було виконано в повному обсязі, позаяк позивачу не було виплачено суму у розмірі 59154,90 грн.

З огляду на наведене, посилання позивача у частині протиправності постанови від 27.07.2018 про закінчення виконавчого провадження № 56195213 станом на час її винесення є обґрунтованими, а посилання представників відповідача та третьої особи про належне виконання рішення суду визнаються судом безпідставними.

Згідно частини першої статті 41 Закону N 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Разом з тим, під час розгляду даної справи судом з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що постановою Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 760/11122/17 скасовано рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 04.01.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018 у зазначеній справі, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду даної справи рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15.10.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 19.02.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Таким чином, станом на час розгляду даної справи Окружним адміністративним судом міста Києва, скасовано рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність у даному випадку порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту, з огляду на що і відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) відмовити.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко