Справа № 200/11977/20-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 р. Справа№200/11977/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшов позов, що поданий адвокатом Лозінською Оксаною Олександрівною в інтересах ОСОБА_1 до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21 січня 2021 року, просив:

- визнати дії щодо не видачі довідки про розмір недоотриманої пенсії за період з 01 листопада 2014 року по 01 липня 2017 року в порядку спадкування за законом неправомірним;

- зобов`язати видати довідку про суму пенсії, що належала пенсіонерові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю за період з 01 листопада 2014 року по 01 липня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є сином ОСОБА_2 , який помер у ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з недоотриманою пенсією батька позивач звернувся до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини за законом, проте пенсійний орган, на запит нотаріуса, надав не повну інформацію про розмір недоотриманої пенсії, а саме не надав довідку про розмір недоотриманої пенсії за період з 1 листопада 2014 року по 1 липня 2017 року, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов у якому з посиланням на положення статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказав, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. При цьому розмір недоотриманої пенсії зменшується в залежності від дати написання заяви спадкоємцем. У задоволенні позову просив відмовити.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із поданням позову без дотримання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 26 січня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано у відповідача докази у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданим Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 15 листопада 1996 року.

24 лютого 2020 року позивачу видана довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач є сином ОСОБА_2 , 1932 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.С. 27 липня 2020 року, зареєстрованого у реєстрі за №2801.

4 червня 2020 року позивач, через свого представника, звернувся до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про запит пенсійної справи померлого ОСОБА_3 , який перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України Червонозаводського району м. Макіївки Донецької області, з метою оформлення допомоги на поховання.

Згідно з листом Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22 червня 2020 року, пенсія ОСОБА_2 виплачена по 30 червня 2014 року, з 1 липня 2014 року по 31 жовтня 2014 року нараховано, але не виплачено в сумі 5417,92 грн.

Тобто пенсію ОСОБА_2 , який помер у 2019 році, не отримував з 1 липня 2014 року.

27 липня 2020 року позивач, через свого представника, звернувся до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з грошових коштів - недоотриманої пенсії за життя у сумі 78351,31 грн.

При цьому, згідно з листом відповідача до приватного нотаріуса від 20 липня 2020 року, розмір недоотриманої пенсії, що складає 78351,31 грн., розрахований відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» де датою звернення за отриманням пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами.

Разом з тим, згідно з розпорядженням відповідача від 28 липня 2020 року позивачу виплачено недоотриману суму пенсії за померлого батька за період з 26 липня 2017 року по 30 листопада 2019 року в сумі 75505, 90 грн. Виплата недоотриманої пенсії у зазначеній сумі також підтверджується копією разового доручення №23/8 від 6 жовтня 2020 року.

Тобто, матеріалами справи підтверджено, що пенсійним органом надано не повну інформацію про розмір недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_1 , у зв`язку з чим виплата неодержаної суми пенсії здійснено не в повному обсязі.

Не погодившись з діями відповідача щодо не видачі довідки про повний розмір пенсії, що належала пенсіонерові і залишалася недоотриманою у зв`язку зі смертю, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 1227 Цивільного кодексу України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера врегульовані статтею 52 Закону № 1058-IV.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну (частина друга статті 52 Закону № 1058-IV).

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1058-IV у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Вищевказана норма закону кореспондується зі статтею 91 Закону України від 05.11.1999 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. У разі смерті пенсіонера його сім`ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Абзацами першим, третім пункту 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 у № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину (абзац четвертий пункту 2.26 Порядку № 22-1).

Отже, згідно з наведеними приписами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоотриманої пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, а вразі відсутності членів сім`ї, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в шестимісячний строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

При цьому, відповідачем не заперечується право позивача на отримання недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 , разом з тим нотаріусу надано інформацію про розмір недоотриманої пенсії у неповному розмірі та виплату недоотриманої пенсії здійснено не в повному обсязі, з посиланням на положення статті 46 Закону №1058.

Як вже зазначалось вище, померлий ОСОБА_2 отримував пенсію в управлінні Пенсійного фонду України Червоногвардійського району м. Макіївки Донецької області, виплата пенсії не здійснювалася з 1 липня 2014 року.

Оцінюючи причини невиплати пенсії за період з 1 липня 2014 року по 25 липня 2017 року включно, суд зазначає наступне.

Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" № 405/2014 від 14.04.2014, який набрав чинності 14.04.2014, введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 (зі змінами та доповненнями), м. Макіївка Донецької області є тимчасово окупованою територією, не підконтрольною українській владі.

Частиною першою статті 4 Закону № 1058-IV визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Статтею 47 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 49 Закону № 1058-IV врегульовано питання щодо припинення та поновлення виплати пенсії.

Так, у частині першій цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою цієї статі визначено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно статті 46 Закону №1058 нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Суд зазначає, що неможливість доставки пенсії на територію тимчасово непідконтрольну українській владі (м. Макіївка) не може бути підставою для припинення нарахування та виплати пенсії, оскільки нормами чинного законодавства визначено вичерпний перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду України або за рішенням суду. Цим переліком передбачена можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що суми пенсії, невиплачені ОСОБА_2 саме з вини пенсійного органу, а тому з урахуванням приписів статті 46 Закону № 1058-IV мають бути виплачені за минулий час без обмеження будь-яким строком, та вважає, що відповідачем протиправно не видано довідку про повний розмір недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 .

На підставі викладеного вище, ураховуючи право позивача на отримання недоодержаної пенсії його батька, при цьому оскільки матеріалами справи підтверджено, що виплата пенсії ОСОБА_2 не здійснювалася з 1 липня 2014 року, суд зобов`язує відповідача видати довідку про розмір недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 за період з 1 липня 2014 року по 30 червня 2017 року.

Суд вважає, що позивачем під час розгляду справи надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені доводи не спростовано відповідачем. Доводи відповідача не спростовують доводів позивача, не ґрунтуються на нормах законодавства і тому судом до уваги не приймаються.

Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як убачається з наявних матеріалів справи, при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. Таким чином, судовий збір у зазначеному розмірі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не видачі довідки ОСОБА_1 про розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 1 липня 2014 року по 1 липня 2017 року.

Зобов`язати Мангушське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області ( місце знаходження: Донецька область, смт Мангуш, вул. Тітова, буд. 72-А, ) видати ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) довідку про суми пенсії, що належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю за період з 1 липня 2014 року по 1 липня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ( місце знаходження: Донецька область, смт Мангуш, вул. Тітова, буд. 72-А, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв