Справа № 200/11333/20-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 р. Справа№200/11333/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - УПФУ, відповідач), в якому просить: - визнати протиправним і скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії № 2192 від 26.08.2020; - зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням стажу роботи на посаді лаборанта відділення нейрореанімації та інтенсивної терапії Обласної клінічної лікарні ім. Калініна з 07.10.1996 по 05.02.2015 у подвійному розмірі, на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилається на те, що період роботи в нейрореанімаційному відділенні у період з 07.10.1996 по 05.02.2015 необхідно зарахувати в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Також зазначає, що станом на 05.05.2015 вона більше 19 років відпрацювала на цій посаді, що надає їй право подвоїти ці роки та отримати рішення органу пенсійного фонду про призначення пенсії за вислугу років, оскільки відповідний період дорівнює 38 рокам роботи.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що право на пенсію позивач набуде після досягнення 60 років, оскільки не має відповідного спеціального стажу. До страхового стажу позивача не зараховані періоди роботи на посаді лаборанта відділення нейрореанімації та інтенсивної терапії з 07.10.1996 по 05.02.2015, оскільки були надані документи, що видані органом, який розташований тимчасово окупованій території України. При цьому, відповідач вважає, що трудова книжка не підтверджує спеціальний стаж.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.12.2020 суддею прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, витребувано у відповідача докази.

Ухвалою суду від 5 січня 2021 року розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 4 лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 4 лютого 2021 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду на 1 березня 2021 року.

Позивач і представник відповідача до судового засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач подала заяву, в якій просила розглянути справу по суті без її участі.

Перешкоди для розгляду справи в судовому засіданні, визначені ст. 205 КАС України - відсутні.

Приписами ч. 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Частиною 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 17.08.2007.

Крім того позивачем до суду надана копія довідки від 25.08.2020 № 1428- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, за якою позивач перемістилася з м. Донецька до м. Українськ Донецької області.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.08.2020 про призначення пенсії відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» УПФУ прийняло оскаржуване рішення від 26 серпня 2020 року № 2192 про відмову в призначення пенсії.

Вказаним рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи. У рішенні зазначено, що страховий стаж позивача складає 31 рік 10 місяців 19 днів, з яких 21 років 06 місяців 27 днів стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років на дату введення Закону 2148.

Позивачем до суду надана копія трудової книжки НОМЕР_2 в якій наявний запис № 9 щодо прийняття 07.10.1996 позивача на посаду лаборанта відділення нейрореанімації та інтенсивної терапії, яке згідно з записом № 11 перейменовано у відділення нейрохірургічної інтенсивної терапії (Комунальна лікувально-профілактична установа «Донецьке обласне клінічне територіальне медичне об`єднання»). Відповідно до запису № 12 позивач звільнена 05.02.2015 за власним бажанням.

У листі Головного управління ДПС у Донецькій області від 22.02.2021 № 622/5/05-99-12-04 зазначено, що за даними інформаційних систем ДПС України станом на 15.01.2021 Комунальною лікувально-профілактичною установою «Донецьке обласне клінічне територіальне медичне об`єднання» до державних податкових інспекцій ГУ ДПС у Донецькій області надані звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за січень - грудень 2014 року. При цьому зазначено, що за січень і лютий 2015 року відповідні звіти не надавалися.

Відповідач надав індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) щодо позивача (роботодавець - Комунальна лікувально-профілактична установа «Донецьке обласне клінічне територіальне медичне об`єднання» (ідентифікаційний код 25672019)), з яких випливає, що по вересень 2014 року страхові внески були нараховані і сплачені, з жовтня 2015 року по грудень 2014 року наявні відомості про нараховану заробітну плату, але відсутні відомості про сплату страхових внесків. Починаючи з січня 2015 року жодних відомостей щодо ОСОБА_1 не зазначено.

Комунальна лікувально-профілактична установа «Донецьке обласне клінічне територіальне медичне об`єднання» зареєстрована як юридична особа, ідентифікаційний код 25672019, знаходиться за адресою: 83099, Донецька область, м. Донецьк, пр. Ілліча, буд. 14, про що зазначено у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 26604464 від 01.03.2021.

Спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав для застосування приписів ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно з п. «е» ст. 55 цього Закону.

Згідно з абзацом другим п. 16 розділу XV Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Згідно з п. «е» ст. 55 «Окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років» Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 4 червня 2019 року № 2-р/2019, передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Статтею 60 Закону № 1788-XII установлено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Аналіз положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» свідчить про те, що вказана норма застосовується у випадку призначення особі трудової пенсії за вислугу років на підставі саме цього Закону та враховується для обчислення пільгового стажу роботи.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, які наведені в постанові від 11 жовтня 2019 року справа №329/553/17

До Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, включено Лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри - лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд зазначає, що надання інших (уточнюючих) документів для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на відповідну пенсію.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про розповсюдження на позивача приписів ст. 60 Закону № 1788-XII.

Приписами статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 41 Закону № 1058-IV встановлено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України; 3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Суд зазначає, що період з січня 2015 року взагалі не може бути зарахований до страхового стажу (та пільгового), оскільки за цей час відсутні відомості щодо нарахування і виплати позивачу зарплати та сплату страхових внесків за законодавством України. Починаючи з січня 2015 року Комунальна лікувально-профілактична установа «Донецьке обласне клінічне територіальне медичне об`єднання» не функціонує в межах законодавства України.

З огляду на викладене, позовні вимоги мають бути задоволені частково, а саме в частині визнання протиправним і скасування оскаржуваного рішення і в частині зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії із зарахуванням стажу роботи з 07.10.1996 по 31.12.2014 у подвійному розмірі.

Відповідно до квитанції № 0.0..1 від 01.12.2020 позивачем сплачено судовий збір за подання позову в розмірі 840,80 грн.

Частинами 1 та 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки позов задоволено частково, стягненню на користь позивача підлягає 420,40 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 371, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код: 41247274, 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2192 від 26.08.2020 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням стажу роботи на посаді лаборанта відділення нейрореанімації та інтенсивної терапії з 07.10.1996 по 31.12.2014 у подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області суму судових витрат у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Повне рішення суду складене 1 березня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.О. Куденков