Справа № 460/9269/20
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2021 року м. Рівне № 460/9269/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

1) визнати протиправною діяльність відповідача, яка полягала у вилученні з 01 січня 2018 року з обрахунку пенсії позивача такої складової грошового забезпечення як надбавка "за безперервну службу (50 %)", відновлену та внесену до пенсійного забезпечення позивача постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02 липня 2008 року по справі № 2-а-2574/2008 з зобов`язанням подальшої її виплати при наступних перерахунках;

2) зобов`язати відповідача:

- здійснити перерахунок пенсії позивачу в період з 01 січня 2018 року, в якій обрахувати складову грошового забезпечення надбавка "за безперервну службу" в розмірі 50 %, тим самим зобов`язавши відповідача відновити виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 02 липня 2008 року по справі № 2-а-2574/2008;

- виплатити позивачу різницю між такою перерахованою пенсією та раніше виплаченою сумою пенсії за період з 01 січня 2018 року по 05 березня 2019 року;

3) визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягала у відмові в здійсненні позивачу перерахунку пенсії з 05 березня 2019 року, відмові подальшої сплати перерахованої пенсії та відмові виплати різниці між перерахованою та фактично виплаченою пенсією за весь період сплати меншої пенсії;

4) зобов`язати відповідача:

- здійснити перерахунок пенсії позивачу з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, із врахуванням усіх складових грошового забезпечення, з яких обраховувалась йому пенсія на грудень 2017 року (посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років, надбавка за "високі досягнення або виконання особливо важливих робіт" 50 %, надбавка "за безперервну службу" в розмірі 50 %, доплата (премія 19 % від посадового окладу), доплати до основного розміру пенсії), з застосуванням змінених у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та інших осіб" розмірів таких складових на 01 січня 2018 року (посадовий оклад - 7330грн, оклад за військовим (спеціальним) званням підполковник - 1410грн, надбавка за вислугу років (40 %) - 3496грн);

- виплатити позивачу різницю між такою перерахованою пенсією та раніше виплаченою сумою пенсії за період з 05 березня 2019 року по день розрахунку;

- сплачувати позивачу таку перераховану пенсію в даному обрахунку з врахуванням вищевказаних складових в подальшому до виникнення нових підстав для перерахунку пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивач вказує, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 липня 2008 року по справі № 2-а-2574/2008 орган Пенсійного фонду, в якому він перебував на обліку, було зобов`язано здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням в складі грошового забезпечення, з якого обраховується розмір пенсійної виплати, надбавки за безперервну службу в розмірі 50 %, встановленої відповідно до Указу Президента України від 12 липня 2003 року № 595/2003. Також вказаним судовим рішенням орган Пенсійного фонду був зобов`язаний враховувати таку надбавку і при наступних перерахунках пенсії позивача. Разом з тим, всупереч вимогам судового рішення по справі № 2-а-2574/2008, з 01 січня 2018 року відповідач провів перерахунок пенсії позивача без врахування надбавки за безперервну службу в розмірі 50 %. Також, позивач вказує, що у зв`язку з визнанням в судовому порядку нечинними пунктів 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, він набув право на перерахунок основного розміру пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням додаткових видів щомісячного грошового забезпечення, оскільки попередньо на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та інших осіб" відбулося підвищення розміру грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою, з якої він був звільнений на пенсію. З огляду на вказане, 26 жовтня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку його пенсії з 01 січня 2018 року шляхом включення до розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії надбавки за безперервну службу в розмірі 50 % та з 05 березня 2019 року шляхом включення до розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії усіх раніше визначених його складових, змінених у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704. Проте, в грудні 2020 року позивач отримав лист від відповідача, в якому останній повідомив про відсутність підстав для перерахунку пенсії. Таке рішення відповідача позивач вважає протиправним, оскільки проведення перерахунку пенсії у зв`язку зі збільшенням розміру грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою, так само як і належне виконання судового рішення, є його обов`язком, від виконання якого відповідач всупереч приписам чинного законодавства ухиляється. З наведених підстав, позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що перерахунок пенсій, призначених за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", здійснюється органами Пенсійного фонду України виключно на підставі довідок про розмір грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою, виданою уповноваженим органом. Відповідач вказує, довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, від 20 березня 2018 року № 68/17-00-05-35, видана позивачу Головним управлінням ДФС у Рівненській області, не містила такої складової як «надбавки за безперервну службу в розмірі 50 %», у зв`язку з чим перерахунок пенсії останнього з 01 січня 2018 року правомірно був проведений без врахування такої складової грошового забезпечення. Також, відповідач вказує на відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача з 05 березня 2019 року, оскільки змін у грошовому забезпеченні останнього не відбулося та, відповідно, оновлена довідка про розмір його грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, від уповноваженого органу не надходила. З огляду на наведене, відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

15 грудня 2020 року позовна заява надійшла до суду.

18 грудня 2020 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12 січня 2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

18 січня 2021 року позивач подав до суду письмові пояснення, доводам та аргументам яких суд не надає правової оцінки, позаяк, за приписами частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у вказаній категорії справ заявами по суті є позов та відзив.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Обставини справи, встановлені судом:

Позивач перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за вислугу років за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Основний розмір пенсії позивача становить відповідних сум грошового забезпечення.

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа № 2-а-2574/2008 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна податкова адміністрація України в Рівненській області про перерахунок призначеної пенсії.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02 липня 2008 року по справі № 2-а-2574/2008 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо непроведення перерахунку на законних підставах пенсії ОСОБА_1 з 01 травня 2007 року з урахуванням виключеної надбавки за безперервну службу в розмірі 50 %, що була встановлена відповідно до Указу Президента України від 12 липня 2003 року № 595/2003 та внесена в пенсійне забезпечення ОСОБА_1 з 2005 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок призначеної пенсії з 01 травня 2007 року з урахуванням положень постанов Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 та від 12 травня 2007 року № 700 з відновленням виключеної надбавки за безперервну службу в розмірі 50 %, що встановлена відповідно до указу Президента України від 12 липня 2003 року № 595/2003 та внесенням її до пенсійного забезпечення ОСОБА_1 з подальшою виплатою при наступних перерахунках. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити виплату різниці перерахованої пенсії з відновленням виключеної надбавки за безперервну службу в розмірі 50 %, що встановлена відповідно до указу Президента України від 12 липня 2003 року № 595/2003 в пенсійному забезпеченні ОСОБА_1 з 01 травня 2007 року по день проведення перерахунку.

На виконання вказаного вище судового рішення відповідачем був проведений відповідний перерахунок пенсії позивача, що стверджується копією рішення про перерахунок пенсії від 02 квітня 2009 року з пенсійної справи № N/F051682 - ДПА.

З 01 січня 2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії на умовах постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки Головного управління ДФС у Рівненській області від 20 березня 2018 року № 68/17-00-05-35. Згідно з вказаною довідкою, розмір грошового забезпечення позивача за відповідною (аналогічною) посадою станом на 01 березня 2018 року становив 12236грн, в тому числі: посадовий оклад 7330грн; оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник) 1410грн; надбавка за вислугу років (40 %) 3496грн.

26 жовтня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив з 01 січня 2018 року шляхом включення до розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії надбавки за безперервну службу в розмірі 50 % (згідно з постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02 липня 2008 року по справі № 2-а-2574/2008) та з 05 березня 2019 року шляхом включення до розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії усіх раніше визначених його складових, змінених у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та інших осіб".

Листом від 01 грудня 2020 року за № 9149-8726/М-03/8-1700/20 відповідач повідомив позивачу про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії. Як сліду із змісту листа, своє рішення про відмову перерахунку пенсії відповідач мотивував тим, що перерахунок пенсій, призначених за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", здійснюється органами Пенсійного фонду України виключно на підставі довідок про розмір грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою, виданою уповноваженим органом. Відповідач звертає увагу на те, що резолютивна частина постанови суду в справі № 2-а-2574/2008 не містить вказівки на кінець періоду для перерахунку пенсії позивача, а тому такий перерахунок має проводитися до зміни або скасування норм, якими керувався суд при ухваленні відповідного судового рішення. Враховуючи, що нормативно-правові акти, на підставі яких позивачу в період проходження військової служби виплачувалася надбавка за безперервну службу, станом на 01 січня 2018 року втратили чинність, тому така надбавка не була включена до довідки про розмір грошового забезпечення позивача за відповідною (аналогічною) посадою станом на 01 січня 2018 року та, відповідно, правомірно не врахована при перерахунку пенсії позивача з відповідної дати. Також відповідач вказав на відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача з 05 березня 2019 року, оскільки оновлена довідка про розмір його грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, від уповноваженого органу не надходила, позаяк, змін у грошовому забезпеченні останнього станом на 05 березня 2019 року не відбулося.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до преамбули вказаного Закону, держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ), до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (пункт 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704), яка набрала чинності 01 березня 2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.

Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зокрема, Постановою № 704 передбачено такі додаткові види грошового забезпечення, як надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац 4 підпункту 1 пункту 5 Постанови № 704); надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 Постанови № 704).

Підпунктом 2 пункту 5 Постанови № 704 також надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Частина вісімнадцята статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Порядок перерахунку пенсій врегульований розділом VIII Закону № 2262-XII.

За приписами частин першої, другої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45).

Пунктом 1-3 Порядку № 45, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Таким чином, суд констатує, що на момент виникнення спірних правовідносин перерахунок пенсій, призначених за нормами Закону № 2262-XII, здійснювався органами Пенсійного фонду України виключно на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, що видані уповноваженими органами у відповідності до Порядку № 45. Тобто, органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями на власний розсуд приймати рішення щодо включення та/або виключення певних складових з грошового забезпечення для перерахунку пенсії, визначеного відповідною довідкою.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII, Кабінет Міністрів України 21 лютого 2018 року прийняв постанову "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 (далі - Постанова № 103), пунктом 1 якої встановив перерахувати з 1 січня 2018 року пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Також пунктом 6 Постанови № 103 були внесені зміни до Порядку № 45.

Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 (в редакції Постанови № 103) передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому, у додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції та у ній відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання вимог Постанови № 103 та Порядку № 45, 20 березня 2018 року Головним управлінням ДФС у Рівненській області видана довідка № 68/17-00-05-35 про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії. У вказаній довідці зазначені наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад 7330грн; оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник) 1410грн; надбавка за вислугу років (40 %) 3496грн.

Тобто, такий вид грошового забезпечення як надбавка за безперервну службу в розмірі 50 % не був включений до довідки від 20 березня 2018 року № 68/17-00-05-35, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно не було враховано таку надбавку при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року.

Щодо покликання позивача на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 02 липня 2008 року по справі № 2-а-2574/2008 як на підставу для врахування спірної надбавки при обчисленні пенсії з 01 січня 2018 року, то суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Валентина Никанорівна Великода проти України», в якому ЄСПЛ дійшов висновку про те, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. ЄСПЛ у цьому рішенні констатував, що подальша дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, були внесені зміни.

З огляду на вказане вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині: 1) визнання протиправними дій відповідача, що полягають у вилученні з 01 січня 2018 року з обрахунку пенсії позивача такої складової грошового забезпечення як надбавка "за безперервну службу (50 %)", відновлену та внесену до пенсійного забезпечення позивача постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02 липня 2008 року по справі № 2-а-2574/2008 з зобов`язанням подальшої її виплати при наступних перерахунках; 2) зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача в період з 01 січня 2018 року, в якому обрахувати складову грошового забезпечення надбавка "за безперервну службу" в розмірі 50 %, тим самим зобов`язавши відповідача відновити виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 02 липня 2008 року по справі № 2-а-2574/2008; 3) зобов`язання відповідача виплатити позивачу різницю між такою перерахованою пенсією та раніше виплаченою сумою пенсії за період з 01 січня 2018 року по 05 березня 2019 року.

Щодо решти позовних вимог, то суд враховує, що Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45.

Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45 до зазначених змін.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 826/3858/18 залишено без змін постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року, в якій суд касаційної інстанції серед іншого вказав на те, що до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Отже, з 05 березня 2019 року - з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

При цьому, суд повторює, що обов`язок з перерахунку пенсії у пенсійного органу виникає після отримання ним належної довідки.

Водночас, звертаючись до суду з позовом щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідачу була надана відповідна довідка про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, видана уповноваженим органом.

Більше того, відповідач взагалі стверджує, що довідка про розмір грошового забезпечення позивача за відповідною (аналогічною) посадою станом на 05 березня 2019 року взагалі до нього не надходила.

Такі доводи відповідача суд вважає прийнятними, оскільки докази на підтвердження протилежного в матеріалах справи відсутні.

Суд наголошує, що до моменту отримання довідки про розмір грошового забезпечення позивача за відповідною (аналогічною) посадою станом на 05 березня 2019 року, у відповідача в силу вимог чинного законодавства не виникає обов`язок щодо проведення відповідного перерахунку пенсії останнього.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок його пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, із врахуванням усіх складових грошового забезпечення, з яких обраховувалась його пенсія на грудень 2017 року (посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років, надбавка за "високі досягнення або виконання особливо важливих робіт" 50 %, надбавка "за безперервну службу" в розмірі 50 %, доплата (премія 19 % від посадового окладу), доплати до основного розміру пенсії), з застосуванням змінених у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та інших осіб" розмірів таких складових на 01 січня 2018 року (посадовий оклад - 7330грн, оклад за військовим (спеціальним) званням підполковник - 1410грн, надбавка за вислугу років (40 %) - 3496грн), а також пов`язані з ними вимоги, є передчасними, а тому в їх задоволені належить відмовити.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому в задоволенні позовної заяви належить відмовити повністю.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до статті 139 КАС України відсутні, оскільки в силу вимог статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат учасниками справи суду не надано.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Короленка, 7; ).

Суддя Т.О. Комшелюк