Справа № 640/19371/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року м. Київ № 640/19371/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова Корпорація України»

до Офісу великих платників податків Державної податкової служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова Корпорація України» з позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби у м. Києві в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби у м. Києві від 21.06.2019р. форми «В1» № та форми «В4» № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки щодо нереальності господарських операцій, які мали місце між позивачем та його контрагентами, спростовуються змістом господарських операцій, оскільки позивачем досягнуто економічного ефекту, господарські операції оформлені відповідними первинними документами. На час, коли позивач мав господарські взаємовідносини зі своїми контрагентами, відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про таких контрагентів були підтвердженими, такі особи були зареєстровані як платник податку, а відтак податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає, що діяв у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Конституцією та законами України, оскільки надані позивачем первинні документи містять істотні недоліки змісту та форми, а відтак не можуть вважатись таким, що підтверджують реальність господарської операції позивача з контрагентами. З огляду на викладене вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу Офісу великих платників податків Державної податкової служби у м. Києві від 19.04.2019р. № 912 проведено документальну позапланову виїзну перевірку АТ «Державна продовольчо-зернова Корпорація України».

За результатом проведеної перевірки складено акт від 17.05.2019р. № 1393/28-10-41-01/37243279 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Державна продовольчо-зернова Корпорація України» по декларації за лютий 2019 року (реєстраційний номер від 20.03.2019) з урахуванням уточнюючих розрахунків з метою перевірки відповідності формування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень» у висновках якого зазначено, що перевіркою встановлено порушення позивачем пп. 198.1, п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 200.4 ст. 200, п. 201.11 ст. 201 ПК України, а саме:

- абз. 7 п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у сумі 26,17 грн., яка підлягає зменшенню;

- п. 192.3 ст. 192, п. 198.6 ст. 198, п. 201.11 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у сумі 24772,12 грн., яка підлягає зменшенню;

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2 п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п.200.1 ст.200, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у сумі 21497507,33 грн, яка підлягає зменшенню;

- п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-У1, що призведе до завищення суми яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку і суму 6868418,65 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 21.06.2019р.:

- № , яким за порушення п. 200.4 ст. 200 ПК України зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі: 6 868 417, 65 грн. (сума завищення бюджетного відшкодування) та 3 434 209, 32 (штрафні (фінансові) санкції);

- № , яким за порушення п. 44.1, ст.. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 200.4 ст. 200, п. 201.11 ст. 201 ПК України зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 21 522 404, 48 грн.

Позивач вважаючи вищезазначені податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними звернувся до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 75.1. ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки-цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до норм підпунктів 14.1.27, 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, "витрати" - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником), а "господарська діяльність" - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Об`єкт оподаткування податком на прибуток визначений у статті 134 ПК України як прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

В силу приписів абзацу 1 пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Тобто, наведені правові норми ПК України дозволяють платнику податку формувати витрати у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, витрати. При цьому неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

В свою чергу за визначенням, наведеним у підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, "податковий кредит" - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту "а" пункту 198.1, пунктів 198.2, 198.3 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У даній податковій накладній зазначаються в окремих рядках обов`язкові реквізити, перелік яких наведений у пункту 201.1 статті 201 ПК України. Правовий статус податкової накладної закріплений в положеннях норм статті 201 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу наведених норм в сукупності суд приходить до висновку, що ПК України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема, це: відсутність зв`язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність реальних поставок), відсутність податкової правосуб`єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає й те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

За приписами норм пунктів 44.1, 44.2, 44.3 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Визначення первинного документу та загальні вимоги до оформлення первинних документів містяться в Законі України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-ХІV (далі - Закон України від 16 липня 1999 року №996-ХІV) та в Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704.

Згідно частини 1 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІV).

В свою чергу, інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку (частина 3 статті 9 цього Закону).

При цьому, податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим, відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Дана правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду України, які викладені у його постановах від 27 червня 2017 року у справі № 808/1062/14, від 14 березня 2017 року у справі № 826/757/13-а, Верховного Суду, зокрема у постанові від 06 лютого 2018 року № К/9901/5042/17.

Як вбачається з акту перевірки, що позивач мав взаємовідносини з рядом контрагентів, з приводу взаємовідносин з якими судом встановлено таке.

Так, в акті перевірки зазначено, що за результатами опрацювання податкових періодів, встановлено включення позивачем до складу податкового кредиту за лютий 2019 року податкових накладних, які зареєстровані з порушенням терміну реєстрації у ЄРПН, а саме ПН від 21.12.2018р. № 87, зареєстрованої 07.03.2019р. з кількістю днів прострочення 51 день. (сума ПДВ 26, 17 грн.), з огляду на що контролюючий орган вважає, що позивачем порушено абз. 7 п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ 26,17 грн., що призвело до завищення значення р. 21 Податкової декларації з ГІДВ за лютий 2019 року «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» на 26,17 грн.

Також, в акті наголошено, що за результатами опрацювання податкових періодів, встановлено наявність розбіжностей у податковій звітності, а саме: за жовтень 2018 року заниження податкових зобов`язань складає 1244,94 грн., за жовтень 2018 року завищення податкового кредиту складає 411151,81 грн., за листопад 2018 року заниження податкових зобов`язань складає 2193,92 грн., за листопад 2018 року завищення податкового кредиту складає 32021,09 грн., за грудень 2018 року завищення податкового кредиту на суму 318621,65 грн., за грудень 2018 року заниження податкових зобов`язань на суму 236 444,02 грн., за січень 2019 року завищення податкового кредиту на суму 3096,81 грн., за січень 2019 року занижено податкові зобов`язання на суму 1 170,01 грн., за лютий 2019 року завищення податкового кредиту на суму 12 710 428,69 грн., за лютий 2019 року занижено податкові зобов`язання на суму 24626,67 грн., з огляду на що відповідач приходить до висновку про завищення значення р. 14 Податкової декларації з ПДВ за лютий 2019 року на 24772,12 грн, що призвело до завищення р. 21 Податкової декларації з ПДВ за лютий 2019 року на 24772,12 грн.

Водночас, за результатами перевірки контролюючий орган приходить до висновку про нереальність операцій позивача з такими контрагентами позивача, як: ТОВ «Бост-лост», ТОВ «Ідеал Ресурс», ТОВ «Екозбутенерго», ТОВ «Ленд Фарм», ПП «АгроЕкоКонсалт», ТОВ «АФ Харвест», ТОВ «Ро-Лі Агро», ТОВ «Форест Санрайз», ТОВ «Центнеріус», ТОВ «Агроче Плюс», ТОВ «СТЕН АРС» на загальну суму 8 167 908, 53 грн., з огляду на таке.

Так, щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Бост-лост», судом встановлено таке.

31.01.2019р. та 05.02.2019р. між позивачем (покупець) та ТОВ «Бост-лост» (постачальник) укладені договори поставки за умовами яких Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2018 року (надалі іменується «Товар»). Культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємними частинами.

На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано до перевірки копії таких документів: договорів, додаткових угод, податкові накладні, розрахунки коригування, товарно - транспортні накладні, платіжні доручення.

Разом з тим, відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Бост-Лост» придбало реалізовану АТ «ДПЗКУ» кукурудзу у ТОВ «Агроюкрейн», а останнє у ТОВ ФГ «Слобода ДК».

У свою чергу, ТОВ ФГ «Слобода ДК» придбало кукурудзу у ТОВ «Лін-Про», яке отримало її від ТОВ «Бізнес Інжиніринг».

Також, у ланцюгу постачання перебувають ТОВ «Захід Бест», ТОВ «СП Агролайн», ТОВ «Мірта ТМ», ТОВ «ПСП Агропромгруп», ТОВ «Смеш Компані»

При цьому, ТОВ «Агроюкрейн», ТОВ ФГ «Слобода ДК», ТОВ «Лін-Про», ТОВ «Захід Бест», ТОВ «СП Агролайн», ТОВ «Мірта ТМ», ТОВ «ПСП Агропромгруп», ТОВ «Смеш Компані» не є сільськогосподарськими виробниками, а ТОВ «ПСП Агропромгруп» та ТОВ «Смеш Компані» не придбавали кукурудзу.

Також, в акті перевірки контролюючий орган посилається на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09.04.2019р. у справі №755/3881/19 та матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 20.03.2017р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст.209, ч. 3 ст.358 КК України.

З огляду на вказане, контролюючий орган приходить до висновку про те, що здійснені господарські операції не підтверджуються наданими до перевірки первинними документами, у зв`язку з відсутністю легального походження товару, необхідних трудових ресурсів у контрагента, транспортних засобів та іншого майна, яке економічно необхідне для здійснення такої діяльності, відсутністю первинних документів, які повинні супроводжувати такі операції згідно чинного законодавства. Таким чином, позивачем неправомірно віднесено до податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 6214067,63 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Бост-Лост» за період лютий 2019 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Ідеал Ресурс», судом встановлено таке.

05.02.2019р. між позивачем (покупець) та ТОВ «Ідеал Ресурс» (постачальник) укладено договір поставки за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2018 року (надалі іменується «Товар»). Культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємними частинами.

На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано до перевірки копії таких документів: договори та додатки до них, податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, виписки банків, товарно - транспортні накладні, копії вантажно - митних

декларацій, картка субконто по бухгалтерському рахунку 631, 281, 644 та інші

підтверджуючі документи.

Разом з тим, відповідно до даних ЄРПН встановлено реєстрацію в адресу ТОВ «Ідеал Ресурс» податкових накладних на реалізацію кукурудзи ТОВ «Благоустрій Сервіс».

При цьому, протягом грудня 2018 року в адресу ТОВ «Благоустрій-Сервіс» було оформлено податкові накладні на постачання товару, «кукурудза» від ТОВ «Лотос Фінанс», ТОВ «Торговий Дім «Дік».

При цьому, протягом 2018 року в адресу ТОВ «Лотос Фінанс» було оформлено податкові накладні на постачання товару «кукурудза» від ТОВ «Компанія Преміум Плюс» на адресу якого протягом 2018 року було оформлено податкові накладні на постачання товару «кукурудза» від ТОВ «Тейрекс».

Однак, в податковому кредиті ТОВ «Тейрекс» відсутнє придбання зернових. Податковий кредит ТОВ «Тейрекс» сформовано за рахунок придбання алкогольних напоїв.

Одночасно, відповідно до даних ЄРПН встановлено реєстрацію на адресу ТОВ «Ідеал Ресурс» податкових накладних на реалізацію кукурудзи ТОВ «СП Злак» на адресу якого протягом 2018 року було оформлено податкові накладні на постачання товару «кукурудза» від ТОВ «Фанейр», у податковому кредиті якого протягом 2018 року відсутнє придбання кукурудзи. Податковий кредит сформовано за рахунок придбання Палива марки Jet Al, Компенсації виртат за аеропоргове обслуговування, Лінійного технічного обслуговування (планового) в аеропорту Бориспіль.

Також, протягом 2018 року в адресу ТОВ «СП Злак» було оформлено податкові накладні на постачання товару «кукурудза» від ТОВ «Злато Нива», ПСП «Карпати», ТОВ «ТД Дік», ТОВ «Благоустрій Сервіс».

Водночас, протягом 2018 року в адресу ТОВ «Злато Нива» було оформлено податкові накладні на постачання товару «кукурудза» від ТОВ «Міра Трейдінг», ПСП «Карпати», ТОВ «Політрейд Експо», ТОВ «Лотос Фінанс», при цьому на адресу ТОВ «Міра Трейдінг» податкові накладні на постачання товару «кукурудза» було оформлено від ТОВ «Компанія Сарекс», на адресу ПСП «Карпати» - від TOB «СТ Клебер Агро» в адресу якого виписані податкові накладні на постачання товару «кукурудза» ТОВ «Міра Трейдінг» та ТОВ «Лотос Фінанс» (податкові накладні на адресу якого протягом 2018р. виписані ТОВ «Компанія Преміум Плюс», на адресу якого протягом вказаного періоду виписані податкові накладні від ТОВ «Тейрекс» (придбання зернових у якого відсутнє)).

Так само, відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено реєстрацію в адресу ТОВ «Ідеал Ресурс» податкових накладних на реалізацію кукурудзи ТОВ «Агрощедрість» на адресу якого протягом 2018р. року виписані податкові накладні на реалізацію кукурудзи від ТОВ «ТД ДІК» та ТОВ «Фанейр».

Відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2017 по справі №757/65244/17-к, у провадженні СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені 30 жовтня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000101, за фактом фіктивного підприємництва, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що підприємство з ознаками «фіктивності» ТОВ "ЗЛАТО НИВА" створене з метою надання послуг з мінімізації податкових зобов`язань, які підлягають сплаті до бюджету, тобто своїми діями в період 2016-2017 pp. сприяли умисному ухиленню від сплати податків реально діючим суб`єктам господарювання.

Також, контролюючий орган посилається на інформацію отриману з ЄДРСР про те, що слідчим відділом прокуратури Черкаської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001759 від 19.07.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. З ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України (ухвала печерського районного суду м. Києва від 26.11.2018 по справі 757/58413/18-к та про те, що в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000269 від 23 вересня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України.

Водночас, в акті перевірки контролюючий орган посилається на інформацію отриману з ЄРСР про те, що в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000269 від 23 вересня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України. Відповідно до вказаного кримінального провадження невстановлені особи створили суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи) TOB «СТ КЛЕБЕР AFPO», ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС», ПСП «КАРПАТИ», ТОВ «Агрофірма «Вєнтум» останні формували податковий кредит ПАТ «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» - метою прикриття незаконної діяльності.

Також, контролюючий орган наголошує, що відповідно до даних АІС «Податковий блок», вказаними товариствами відкрито рахунки у банківських установах АТ «РВС Банк», ПАТ КБ «Приватбанк» та інших. Проведеним моніторингом Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що при поданні податкової звітності ТОВ «Агрофірма «Вєнтум», ТОВ «СТ Клебер Агро», ТОВ «Лотос фінанс», ПСП «Карпати» застосовується спільна ІР-адреса « 192.40.95.36», що свідчить про приналежність даних СГД до однієї транзитно-конвертаційної групи.

З огляду на вказане, контролюючий орган приходить до висновку про те, що здійснені господарські операції не підтверджуються наданими до перевірки первинними документами, у зв`язку з відсутністю легального походження товару, необхідних трудових ресурсів у контрагента, транспортних засобів та іншого майна, яке економічно необхідне для здійснення такої діяльності, відсутністю первинних документів, які повинні супроводжувати такі операції згідно чинного законодавства. Таким чином, позивачем неправомірно віднесено до податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 1 057 114, 25 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Ідеал Ресурс» за період лютий 2019 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Екозбутенерго», судом встановлено таке.

21.06.2018р., 25.09.2018р., 06.12.2018р. та 07.12.2018р. між позивачем (покупець) та ТОВ «Екозбутенерго» (постачальник) укладені договори поставки. Та за умовами договорів від 06.12.2018р. та від 07.12.2018р. Постачальник зобов`язується поставити та передати Покупцю у власність паливо котельне рідинне в кількості згідно Специфікації на філію ПАТ «ДПЗКУ» «Бровківське ХПП», яка знаходиться за адресою: 13444, Житомирська область, Андрушівський р-н, с. Бровки Перші, вул. Залізнична, 136, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його вартість на умовах цього Договору. Водночас, відповідно до договорів від 21.06.2018р. та від 25.09.2018р., Постачальник зобов`язується поставити та передати Покупцю у власність паливо котельне рідинне в кількості згідно Специфікації (надалі - «Товар») на філію ПАТ «ДПЗКУ» «Новоукраїнський КХП», яка знаходиться за адресою: 27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Чайковського, 28 а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його вартість на умовах цього Договору.

Одночасно, ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі директора філії ПАТ «ДПЗКУ» «Харківський комбінат хлібопродуктів №2»

Бредуна Ю.О., директора філії ПАТ «ДПЗКУ» «Білокриницький КХП» ОСОБА_1 (далі - «Покупець») з однієї сторони та ТОВ «Екозбутенерго» (далі - Постачальник), з іншої сторони, уклали Договори постачання від 05.10.2018р. №135, від 10.10.2018р. №135/212 за умовами яких Постачальник зобов`зується поставити Покупцю паливо котельне рідинне, а Покупець зобов`язується своєчасно прийняти і в повному обсязі здійснити оплату вартості доставленого Товару на умовах, передбачених цим Договором.

01.11.2018р. ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі в. о. директора філії ПАТ «ДПЗКУ» «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №1» з однієї сторони та ТОВ «Екозбутенерго», з іншої сторони, уклали Договір поставки за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю паливо котельне рідинне (далі - «Товар»), а покупець зобов`язується своєчасно прийняти і оплатити вартість Товару в порядку та на умовах визначених Договором.

На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано до перевірки копії таких документів: договори та додатки до них, податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, виписки банків, товарно - транспортні накладні, копії вантажно - митних

декларацій, картка субконто по бухгалтерському рахунку 631, 281, 644 та інші

підтверджуючі документи.

Разом з тим, відповідно до даних ЄРПН встановлено реєстрацію на адресу ТОВ «Екозбутенерго» податкових накладних на реалізацію палива котельного (рідинного) ТОВ «ХАЙБЕР» реєстрація податкових накладних на адресу якого щодо реалізації палива котельного (рідинного) здійснена ТОВ «ТД Аріант».

При цьому, реєстрація податкових накладних на реалізацію палива котельного (рідинного) на адресу ТОВ «ТД Аріант» здійснена ТОВ «РЕКЛАМНЕ АГЕНСТВО «СОПІС» придбання палива котельного (рідинного) у якого за даними ЄРПН відсутня.

З огляду на вказане, контролюючий орган приходить до висновку про те, що укладені між позивачем та ТОВ «Екозбутенерго» договори не опосередковується реальним виконанням операцій, які становлять його предмет, фактично ТОВ «Екозбутенерго» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операції з постачання товарів (робіт/послуг), а наявність первинних документів не надає права платнику податків на формування даних податкового обліку в тому разі, якщо зафіксована в первинних документах господарська операція фактично не відбулася. Таким чином, позивачем неправомірно віднесено до податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 35 940, 33 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Екозбутенерго» за період листопад 2018 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Ленд Фарм», судом встановлено таке.

29.10.2018р. та 06.02.2019р. відповідно між позивачем (покупець) та ТОВ «Ленд Фарм» (постачальник) укладено договори поставки за умовами яких Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2018 року (надалі іменується «Товар»), Культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємними частинами.

04.02.2019р. між ПАТ «ДПЗКУ», в особі менеджера з постачання Миколаївського регіонального відділу ОСОБА_2 , якг" діє на підставі довіреності №660 від 04.02.2019, з однієї сторони (надалі «Покупець») та ТОВ «Ленд Фарм» (), в особі директора ОСОБА_3 , який діє на підставі Статуту (надалі Продавець) уклали договір поставки №ЧРК0215-С за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2018 року (надалі іменується «Товар»), Культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємними частинами.

На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано до перевірки копії таких документів: договори та додатки до них, податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, виписки банків, товарно - транспортні накладні, копії вантажно - митних

декларацій, картка субконто по бухгалтерському рахунку 631, 281, 644 та інші

підтверджуючі документи.

Разом з тим, відповідно до даних ЄРПН встановлено реєстрацію на адресу ТОВ «Ленд Фарм» податкових накладних на реалізацію кукурудзи від ТОВ «Прогрес Агро Трейд» (реєстрацію податкових накладних на адресу яког здійснено TOB «СТ Клебер Агро» та ТОВ «Лайтдан»).

Водночас, на адресу ТОВ «СТ Клебер Агро» було виписано податкові накладні на постачання кукурудзи від ТОВ «Міра Трейдінг» та ТОВ «Лотос Фінанс» - переіменоване в ТОВ «Таларінга-Стар». При цьому, на адресу ТОВ «Міра Трейдінг» податкові накладні на постачання товару «кукурудза» було оформлено від ТОВ «Компанія Сарекс», а на адресу ТОВ «Лотос Фінанс» - ТОВ «Компанія Преміум Плюс», на адресу якого протягом вказаного періоду виписані податкові накладні від ТОВ «Тейрекс» (придбання зернових у якого відсутнє).

Щодо ТОВ «Лайтдан» контролюючий орган зазначає, що в результаті аналізу інформаційних систем та первинних документів встановлено, що протягом 2018 року в адресу ТОВ «Лайтдан» було оформлено податкові накладні на постачання товару «кукурудза» від ТОВ «Вертер Компані» придбання зернових у якого відсутнє.

Також, в акті перевірки зазначено, що відповідно до даних ЄРПН встановлено реєстрацію в адресу ТОВ «Ленд Фарм» податкових накладних на реалізацію кукурудзи ТОВ «Дебют Імпульс» податкові накладні на постачання товару «кукурудза» якому було оформлено від ТОВ «ТФ Лотос» та ТОВ «Шедком».

Однак, на адресу ТОВ «Шедком» зареєстровано податкові накладні на постачання кукурудзи від ТОВ «Дольче Пром» придбання кукурудзи у якого відсутнє.

При цьому, відповідно до даних ЄРСР, Головним слідчим управлінням Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досу, зе розслідування у кримінальному провадженні № 0001759 від 19.07.2018р., а управлінням з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002035 від 04.08.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.З ст.212, ч.2 ст.364 КК України.

Також, в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за №0000269 від 23 вересня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України., а відповідно до ЄРСР встановлено, що Слідчим відділом прокуратури Черкаської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001759 від 19.07.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. З ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України (ухвала печерського районного суду м. Києва від 26.11.2018 по справі 757/58413/18-к.

Одночасно, згідно даних Єдиного реєстру судових рішень, Четвертим слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування (адреса СВ: м. Київ, вул. Пожарського, 5-А) у кримінальному проваджені внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 27.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Крім того, відповідно до даних АІС «Податковий блок», вказаними товариствами відкрито рахунки у банківських установах АТ «РВС Банк», ПАТ КБ «Приватбанк» та інших. Проведеним моніторингом Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що при поданні податкової звітності ТОВ «Агрофірма «Вєнтум», ТОВ «СТ Клебер Агро», ТОВ «Лотос фінанс», ПСП «Карпати» застосовується спільна ІР-адреса « 192.40.95.36», що свідчить про приналежність даних СГД до однієї транзитно-конвертаційної групи.

З огляду на вказане, контролюючий орган приходить до висновку про те, що укладені між позивачем та ТОВ «Ленд Фарм» договори не опосередковується реальним виконанням операцій, які становлять його предмет, а відтак фактично здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операції з постачання товарів (робіт/послуг), а наявність первинних документів не надає права платнику податків на формування даних податкового обліку в тому разі, якщо зафіксована в первинних документах господарська операція фактично не відбулася. Таким чином, позивачем сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Ленд Фарм», який не підтверджено належним чином оформленими бухгалтерськими документами, внаслідок чого завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ 547908,20 грн. за лютий 2019 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ПП «АгроЕкоКонсалт», судом встановлено таке.

05.02.2019р. між ПАТ «ДПЗКУ» в особі менеджера з постачання Київського регіонального відділу ОСОБА_4 , з однієї сторони (надалі - Покупець) та ПП «АгроЕкоКонсалт» в особі директора ОСОБА_5 (надалі - Постачальник) укладено договір поставки №КИВ0040-С за умовами якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2018 року (надалі іменується «Товар»). Культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до Догс оу, які є його невід`ємними частинами.

На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано до перевірки копії таких документів: договори та додатки до них, податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, виписки банків, товарно - транспортні накладні, копії вантажно - митних

декларацій, картка субконто по бухгалтерському рахунку 631, 281, 644 та інші

підтверджуючі документи.

Разом з тим, відповідно до даних ЄРПН встановлено реєстрацію на адресу ПП «АгроЕкоКонсалт» податкових накладних на реалізацію кукурудзи ТОВ «Смарт Агро Інвест» (реєстрацію податкових накладних на реалізацію кукурудзи на адресу якого здійснено TOB «Слеш Груп» та ТОВ «Дан Системс Груп»).

Водночас, на адресу TOB «Слеш Груп» та ТОВ «Дан Системс Груп» податкові накладні на постачання кукурудзи було виписано від ТОВ «Укр-Інвест Трейд» податкові накладні на реалізацію кукурудзи якому було виписано ТОВ «Поліс Трейд».

При цьому, як зазначає відповідач, відповідно до податкової інформації ТОВ «УКРІНВЕСТ-ТРЕЙД» не знаходиться за вказаною адресою та неможливо встановити посадових осіб, за результатами проведеного аналізу і не можливо підтвердити факт реального здійснення господарської діяльності ТОВ «УКРІНВЕСТ- ТРЕЙД» по взаємовідносинам з постачальниками та покупцями за за період з 01.03.2017 по 31.03.2017, 01.04.2017 по 30.04.2017, 01.05.2017 по 31.05.2017, з 01.06.2017 по 30.06.2017, з 01.03.2018 по 31.03.2018, з 01.04.2018 по 30.04.2018р. року. ТОВ «УКРІНВЕСТ- ТРЕЙД» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Також, в акті зазначено, що відповідно до даних ЄДРСР Другим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва (адреса СВ (Дніпровський район м. Києва) - м. Київ, вул. Каунаська, 3-В) проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 29.08.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001106, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. З ст. 191, ч. З ст. 212 КК України, за фактами створення невстановленими особами суб`єктами підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності та ухилення від сплати податків. Так, в ході розслідування кримінального провадження встановлено, що невстановлені слідством особи, створили організовано-злочинне угрупування, з метою реєстрації (перереєстрації) суб`єктів господарювання із ознаками «фіктивності» таких як: ТОВ "ПОЛІС-ТРЕЙД" (код 42312037), та ін., виступають інструментом ухилення від сплати податків, для СГД реального сектору економіки.

З огляду на вказане, контролюючий орган приходить до висновку про те, що укладені між позивачем та ТОВ «Агроекоконсалт» договори не опосередковуються реальним виконанням операцій, які становлять його предмет, а відтак фактично здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операції з постачання товарів (робіт/послуг), а наявність первинних документів не надає права платнику податків на формування даних податкового обліку в тому разі, якщо зафіксована в первинних документах господарська операція фактично не відбулася. Таким чином, позивачем сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «АгроЕкоКонсалт», який не підтверджено належним чином оформленими бухгалтерськими документами, внаслідок чого завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ 711 303, 00 грн. за лютий 2019 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «АФ Харвест», судом встановлено таке.

06.02.2019р. між ПАТ «ДПЗКУ», в особі менеджера з постачання Миколаївського регіонального відділу ОСОБА_6 з однієї сторони (надалі - Покупець) та ТОВ "АФ Харвест" в особі директора ОСОБА_7 (надалі Постачальник) уклали договір поставки №МИК0105-С за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2018 року (надалі іменується «Товар»), Культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємними частинами.

На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано до перевірки копії таких документів: договори та додатки до них, податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, виписки банків, товарно - транспортні накладні, копії вантажно - митних

декларацій, картка субконто по бухгалтерському рахунку 631, 281, 644 та інші

підтверджуючі документи.

Разом з тим, відповідно до даних ЄРПН встановлено реєстрацію на адресу ТОВ «АФ Харвест» податкових накладних на реалізацію кукурудзи ТОВ «Ерден».

При цьому, як зазначає відповідач, відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 15.03.2019 по справі №757/13320/19-К, в рамках досудового розслідування за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ч.З ст. 212, ч.2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України, TOB «Ерден» визначено як таке, що має ознаки фіктивності та яке фактично жодних товарно-матеріальних цінностей не поставляло.

З огляду на вказане, контролюючий орган приходить до висновку про те, що господарські операції укладені між позивачем та ТОВ «АФ Харвест» є безтоварними, оскільки не опосередковується реальним виконанням операцій, які становлять його предмет, фактично ТОВ «АФ Харвест» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операції з постачання товарів (робіт/послуг), а наявність первинних документів не надає права платнику податків на формування даних податкового обліку в тому разі, якщо зафіксована в первинних документах господарська операція фактично не відбулася. Таким чином, позивачем сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «АФ Харвест», який не підтверджено належним чином оформленими бухгалтерськими документами, внаслідок чого завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ 982 547, 00 грн. за лютий 2019 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Ро-Лі Агро», судом встановлено таке.

01.02.2019р. між ПАТ «ДПЗКУ», в особі менеджера з постачання Миколаївського регіонального відділу ОСОБА_2 (надалі - Покупець), з однієї сторони та ТОВ "РО-ЛІ АГРО" (), в особі директора Мілєвського Олега Юрійовича, який діє на підставі Статуту (надалі - Постачальник) уклладено договори поставки №МИК 0087-С, та №МИК 0088-С за умовами яких Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2018 року (надалі іменується «Товар»), Культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємними частинами.

На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано до перевірки копії таких документів: договори та додатки до них, податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, виписки банків, товарно - транспортні накладні, копії вантажно - митних

декларацій, картка субконто по бухгалтерському рахунку 631, 281, 644 та інші

підтверджуючі документи.

Разом з тим, відповідно до даних ЄРПН встановлено реєстрацію на адресу ТОВ «Ро-Лі Агро» податкових накладних на реалізацію кукурудзи ПП «Турайс-Н», ПП «Феркад», ПП «Иловик», ПП «Самет-Г», які не є сільськогосподарськими товаровиробниками та в яких не просліджується ланцюг постачання - кукурудзи.

З огляду на вказане, контролюючий орган приходить до висновку про те, що укладені між позивачем та ТОВ «Ро-Лі Агро» договори не опосередковуються реальним виконанням операцій, які становлять його предмет, а відтак фактично здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операції з постачання товарів (робіт/послуг), а наявність первинних документів не надає права платнику податків на формування даних податкового обліку в тому разі, якщо зафіксована в первинних документах господарська операція фактично не відбулася. Таким чином, позивачем сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Ро-Лі Агро», який не підтверджено належним чином оформленими бухгалтерськими документами, внаслідок чого завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ 2 767 270, 66 грн. за лютий 2019 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Форест Санрайз», судом встановлено таке.

01.02.2019р. між ПАТ «ДПЗКУ», в особі менеджера з постачання Миколаївського регіонального відділу ОСОБА_6 (надалі - Покупець), та ТОВ "Форест Санрайз" (), в особі директора Штонди Руслана Анатолійовича (надалі Постачальник) уклали договір поставки №МИК 0089- С за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2018 року (надалі іменується «Товар»), Культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємними частинами.

Також, 05.02.2019р. між ПАТ «ДПЗКУ», в особі повіреного ОСОБА_8 (надалі - Покупець), з однієї сторони та ТОВ «Форест Санрайз», що надалі іменується «Постачальник», в особі директора ОСОБА_9 з іншої сторони, які надалі спільно іменуються «Сторони», а кожен окремо «Сторона» уклали Договір поставки №ПОЛ0237-С за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2018 року (далі іменується «Товар»), Культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємними частинами.

На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано до перевірки копії таких документів: договори та додатки до них, податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, виписки банків, товарно - транспортні накладні, копії вантажно - митних

декларацій, картка субконто по бухгалтерському рахунку 631, 281, 644 та інші

підтверджуючі документи.

Відповідно до даних ЄРПН встановлено реєстрацію на адресу ТОВ «Форест Санрайз» податкових накладних на реалізацію кукурудзи ТОВ «Н-Продакшн» (реєстрацію податкових накладних на реалізацію кукурудзи на адресу якого здійснено TOB «Вест Компані Груп» у податковому кредиті якого відсутнє придбання кукурудзи).

Також, відповідно до даних ЄРПН встановлено реєстрацію на адресу ТОВ «Форест Санрайз» податкових накладних на реалізацію кукурудзи ТОВ «Трейдком Захід» у податковому кредиті якого відсутнє придбання кукурудзи та ТОВ «Вест Вудсток» реєстрацію податкових накладних на реалізацію кукурудзи якого здійснено ТОВ «Західенерготрейд» у податковому кредиті якого відсутнє придбання кукурудзи.

Одночасно, відповідно до даних ЄРПН встановлено реєстрацію на адресу ТОВ «Форест Санрайз» податкових накладних на реалізацію кукурудзи ТОВ «Інвест Трейд Сервіс» у податковому кредиті якого відсутнє придбання кукурудзи.

Разом з тим, відповідно до даних ЄДРСР, ТОВ «Форест Санрайз» фігурує в кримінальному провадженні №00004939 за ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України як перевізник, який надає документи на постачання викрадених зернових культур.

Також, відповідно до даних ЄДРСР, номер кримінального провадження за ознаками ч. 1 та ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України в ЄРДР 0000128, ТОВ «Н-Продакшн» причетне до безпідставного податкового кредиту з ПДВ суб`єктам реального сектору економіки.

Більше того, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 05.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 212 КК України, невстановлені слідством особи, використовуючи реквізити підприємств, як мають ознаки фіктивності та транзитності, а саме ТОВ «Грейпом» (), ТОВ «С-Компані» (), ТОВ «Вест Компані Груп» (), ТОВ «Фрутарія» (), ТОВ «Трейдком-Захід» (), ТОВ «Фрутта Опт Торг» (), ТОВ «ФК «Траст Кепітал» () формують податковий кредит з ПДВ підприємствам реального сектору економіки з метою умисного ухилення від сплати податків. Діяння попередньо кваліфіковане за ч. З ст. 212 КК України.

Одночасно, відповідно до даних єдиного державного реєстру судових рішень, справа №766/16025/18, слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000104 від 15.08.2018 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом сприяння в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.З ст.212, чі ст.358 КК України.

З огляду на вказане, контролюючий орган приходить до висновку про те, що укладені між позивачем та ТОВ «Форест Санрайз» договори не опосередковуються реальним виконанням операцій, які становлять його предмет, а відтак фактично здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операції з постачання товарів (робіт/послуг), а наявність первинних документів не надає права платнику податків на формування даних податкового обліку в тому разі, якщо зафіксована в первинних документах господарська операція фактично не відбулася. Таким чином, позивачем сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Форест Санрайз», який не підтверджено належним чином оформленими бухгалтерськими документами, внаслідок чого завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ 580 150, 37 грн. за лютий 2019 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Центнеріус», судом встановлено таке.

05.02.2019р. між ПАТ «ДПЗКУ» (надалі - Покупець) в особі менеджера з постачання Миколаївського регіонального відділу ОСОБА_10 та ТОВ "Центнеріус" (надалі - Постачальник), в особі директора Лебедева Ярослава Анатолійовича уклали договори поставки від 05.02.2019р. №МИК 0093-С та №МИК 0098-С за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2018 року (надалі іменується «Товар»), Культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємними частинами.

Також, 05.02.2019р. між ПАТ «ДПЗКУ» (надалі Покупець), в особі повіреного ОСОБА_8 з однієї сторони та ТОВ «Центнеріус», що надалі іменується «Постачальник», в особі директора Лебедева Ярослава Анатолійовича з іншої сторони, які надалі спільно іменуються «Сторони», а кожен окремо - «Сторона» уклали Договір поставки №ПОЛ0230-С за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2018 року (надалі іменується «Товар»), Культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємними частинами.

На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано до перевірки копії таких документів: договори та додатки до них, податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, виписки банків, товарно - транспортні накладні, копії вантажно - митних

декларацій, картка субконто по бухгалтерському рахунку 631, 281, 644 та інші

підтверджуючі документи.

Відповідно до даних ЄРПН встановлено реєстрацію на адресу ТОВ «Центнеріус» податкових накладних на реалізацію кукурудзи ПП «Турайс-Н», ПП «Феркад», ПП «Иловик», ПП «Самет-Г», які не є сільськогосподарськими товаровиробниками та в яких не просліджується ланцюг постачання кукурудзи.

З огляду на вказане, контролюючий орган приходить до висновку про те, що укладені між позивачем та ТОВ «Центнеріус» договори не опосередковуються реальним виконанням операцій, які становлять його предмет, а відтак фактично здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операції з постачання товарів (робіт/послуг), а наявність первинних документів не надає права платнику податків на формування даних податкового обліку в тому разі, якщо зафіксована в первинних документах господарська операція фактично не відбулася. Таким чином, позивачем сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Центнеріус», який не підтверджено належним чином оформленими бухгалтерськими документами, внаслідок чого завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ 3 147 261, 41 грн. за лютий 2019 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Агроче Плюс», судом встановлено таке.

06.02.2019р. між ПАТ «ДПЗКУ» (надалі Покупець), в особі менеджера з постачання Миколаївського регіонального відділу ОСОБА_6 та ТОВ "Агроче Плюс" ( (надалі Постачальник) в особі директора Величковського Віктора Вікторовича, укладено договори поставки №МИК0106-С, №МИК0107-С, №МИК0108-С та №МИК0109-С за умовами яких Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2018 року (надалі іменується «Товар»), Культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємними частинами.

На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано до перевірки копії таких документів: договори та додатки до них, податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, виписки банків, товарно - транспортні накладні, копії вантажно - митних

декларацій, картка субконто по бухгалтерському рахунку 631, 281, 644 та інші

підтверджуючі документи.

Відповідно до даних ЄРПН встановлено реєстрацію на адресу ТОВ «Агроче Плюс» податкових накладних на реалізацію кукурудзи ТОВ «Форест Санрайз» реєстрацію податкових накладних на реалізацію кукурудзи якого здійснено ТОВ «Форест Санрайз».

При цьому, реєстрацію на адресу ТОВ «Форест Санрайз» податкових накладних на реалізацію кукурудзи здійснено ТОВ «Н-Продакшн» та ТОВ «Вест Вудсток» реєстрацію податкових накладних на реалізацію кукурудзи яких здійснено ТОВ «Вест Компані Груп» (реєстрацію податкових накладних на реалізацію кукурудзи якому здійснено ТОВ «Захід Груп Компані» податкові накладні на адресу якого зареєстровані ТОВ «Н-Продакшн» та ТОВ «Трейдком Захід») та ТОВ «Західенерготрейд» у податковому кредиті яких відсутнє придбання кукурудзи.

Також, з ЄРПН вбачається, що реєстрація податкових накладних на реалізацію кукурудзи на адресу ТОВ «Форест Санрайз» здійснювалась «Трейдком Захід» та ТОВ Інвест Трейд Сервіс у податковому кредиті яких відсутнє придбання кукурудзи.

Водночас, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ТОВ «Агроче Плюс» Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000020.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що в ході протиправної діяльності ряду осіб зареєстровано ряд фіктивних субєктів підприємницької діяльності ПП «Н.В. ПЛЮС» (код 36415883), ПП «НАЙД ПЛЮС» (код 36415841), ТОВ «КРАФТ 2017» (код 41365101),ТОВ «АГРОКОРД» (код 41054162),ТОВ «СВІТ ДВ» (код 41371712),ТОВ «ОФІС БДМ» (код 41366571),ТОВ «ПРОПОЛІС-МЕД» (код 40567028),ТОВ «АГРОСВ1Т ЦЕНТР» (код 40980340),ТОВ «РЁАЛАГРО-ЦЕНТР» (код 38688742), ТОВ «ЗЕРНОТОРГ 2017» (код41365164) діяльності TOB «ЗЕРНООПТПОСТАЧ» (код 38514574), TOB «АГАТ АГРО» (код 40186876), TOB «АС-ИНВЕСТ ТРУП» (код 39541022),ТОВ «УКР ОСОБА 7» (код 37499592), ТОВ «ЖАДОРП» (код 35347488) використовуючи реквізити яких надають підприємствам реального сектору економіки послуги по незаконному формуваї э податкового кредиту та мінімізації податкових зобовязань з податку на додану вартість та переведення коштів в готівку з використанням рахунків вищевказаних підприємств. Таким чином в діях вказаних осіб наявні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.205 КК України.

Також, відповідно до даних єдиного державного реєстру судових рішень, номер кримінального провадження за ознаками ч.І та ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України в ЄРДР 0000128, ТОВ «Н-Продакшн» () причетне до безпідставного податкового кредиту з ПДВ суб`єктам реального сектору економіки, а більше того відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 05.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 212 КК України, невстановлені слідством особи, використовуючи реквізити підприємств, як мають ознаки фіктивності та транзитності, а саме ТОВ «Грейпом» (), ТОВ «С-Компані» (), ТОВ «Вест Компані Груп» (), ТОВ «Фрутарія» (), ТОВ «Трейдком-Захід» (), ТОВ «Фрутта Опт Торг» (), ТОВ «ФК «Траст Кепітал» () формують податковий кредит з ПДВ підприємствам реального сектору економіки з метою умисного ухилення від сплати податків. Діяння попередньо кваліфіковане за ч. З ст. 21 КК України.

При цьому, відповідно до даних єдиного державного реєстру судових рішень, справа №766/16025/18, слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000104 від 15.08.2018 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом сприяння в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.З ст.212, чі ст.358 КК України.

З огляду на вказане, контролюючий орган приходить до висновку про те, що укладені між позивачем та ТОВ «Агроче Плюс» договори не опосередковуються реальним виконанням операцій, які становлять його предмет, а відтак фактично здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операції з постачання товарів (робіт/послуг), а наявність первинних документів не надає права платнику податків на формування даних податкового обліку в тому разі, якщо зафіксована в первинних документах господарська операція фактично не відбулася. Таким чином, позивачем сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Агроче Плюс», який не підтверджено належним чином оформленими бухгалтерськими документами, внаслідок чого завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ 4 649 138, 15 грн. за лютий 2019 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Стен АРС», судом встановлено таке.

04.02.2019р. та 05.02.2019р. між ПАТ «ДПЗКУ», в особі начальника Чернігівського регіонального відділу регіонального управління №4 департаменту закупівель Мірошника Сергія Володимировича (надалі - Покупець) та ТОВ «Стен Аре» в особі директора ОСОБА_11 з іншої сторони укладено договори поставки №ЧРН0105-С та №ЧРН0116-С за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2018 року (надалі іменується «Товар»). Культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємними частинами.

Також, 05.02.2019р. що між ПАТ «ДПЗКУ», в особі начальника Чернігівського регіонального відділу регіонального управління №4 департаменту закупівель Мірошника Сергія Володимировича (надалі - Покупець) та ТОВ «Стен Аре» в особі директора ОСОБА_11 з іншої сторонииуклали договір поставки № ЧРН0119-С за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2018 року (надалі іменується «Товар»), Культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємними частинами.

На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано до перевірки копії таких документів: договори та додатки до них, податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, виписки банків, товарно - транспортні накладні, копії вантажно - митних

декларацій, картка субконто по бухгалтерському рахунку 631, 281, 644 та інші

підтверджуючі документи.

Так, в результаті аналізу інформаційних систем та первинних документів встановлено, що СТОВ «ЛІЩИНІВСЬКЕ» оформлено податкові накладні на постачання кукурудзи ТОВ «СТЕН АРС» протягом жовтня 2018 - лютого 2019 рр.

СТОВ «ЛІЩИНІВСЬКЕ» зареєстрований платником ПДВ від 07.10.1997, має статус виробника, відповідно до виду діяльності що зазначений в реєстраційних даних, а ме вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Поряд з цим контрагент є платником єдиного податку четвертої групи, за даними звіту про наявність земельних ділянок, у контрагента в наявності 528,19 га ріллі для вирощування сільськогосподарської продукції.

СТОВ «ЛІЩИНІВСЬКЕ» за період 01.05.2018 по 31.10.2018 оформлено податкові накладні на реалізацію кукурудзи в кількості 10110,29 т, насіння соняшнику в кількості 3969,56 т, пшениці в кількості 6109,90 т, ріпаку в кількості 260,87 т, соняшнику в кількості 337,21 т, сої в кількості 351,15 т, ячменю в кількості 518 т. Поряд з цим відповідно до статистичних даних середня врожайність даних культур в регіоні розташування виробника (Черкаська область) становить 4,7 т/га, у зв`язку із чим СТОВ "ЛІЩИНІВСЬКЕ" не могло на площі 528,19 га виростити зернові в кількості, що була оформлена на реалізацію за 2018 рік, яка є об`єктивно недостатню для здійснення господарської діяльності, яка потребує значного обсягу земельних ресурсів та трудовитрат зважаючи на обсяги операцій. В результаті аналізу ланцюга руху товарів не встановлено походження товару, що був оформлений податковими накладними на реалізацію ТОВ «СТЕН АРС», тобто не можливо встановити походження товару, крім того, на посадових осіб СТОВ «ЛІЩИНІВСЬКЕ» відкрито криміг ьне провадження №0000088. В ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що СТОВ «Ліщинівське» в період 2016-2018 років здійснювало документальне оформлення операцій із реалізації товарів/робіт/послуг на адресу ТОВ «СТЕН АРС».

При цьому, відповідно до даних Єдиного реєстру судових рішень, в ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 22.09.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000269, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 205, ч.З ст. 212 КК України, встановлено, що службові особи СТОВ «Ліщинівське» протягом 2014-2018 років безпідставно сформували податковий кредит та податкове зобов`язання підприємствам реального сектору економіки та підприємств з ознаками фіктивності, а саме: ПП «Мілкстар», ТОВ «Азія-Імпорт», ТОВ «Вайер», ТОВ «Лорігон», ТОВ «Зерноукртрейд» (стара назва ТОВ «Коста-Брава Трейд»), ТОВ «Аграфуд Трейдінг» та інші, чим призвели до ненадходження коштів у державний бюджет в особливо великих розмірах.

Також, відповідно до даних Єдиного реєстру судових рішень, в ході досудового розслідування у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001962 від 29.08.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.205, ч.З ст.212 КК України встановлено, що службові особи ПАТ «ДПЗКУ», директори та засновники інших юридичних осіб з метою незаконного привласнення кредитних коштів, виділених ПАТ «ДПЗКУ», залучили ряд підконтрольних підприємств, у тому числі ТОВ «Укрзернотранс-К» (), ПП «Фреш Лайн» (), ТОВ «Блок БагСістемс» (), ТОВ «Транскомплект- С» (), ТОВ «Донагротранс» (), ТОВ «ТД Магнатрек (), ТОВ «Автокар 777» (), ТОВ «Метрудтранс» (), ТОВ «Еазкомсервіс» (), ТОВ «Транссеть» (), ТОВ «Феймос» (39243988), СТОВ «Ліщинівське» (код ЄДРПОУ 3794555) до надання за завищеними цінами транспортно-експидеційних та інших послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу (зернових, зернобобових, олійних культур та продуктів їх переробки) залізничним транспортом ПАТ «Українська залізниця», перевалку та обслуговування зернових, чим спричинили ПАТ «ДПЗКУ» збитки в особливо великих розмірах, які у подальшому перераховувались на рахунки підприємств із ознаками фіктивності, що входять до конвертаційних центрів, обертались у готівку та розподілялись причетними до вчинення злочинів особами на власний розсуд.

Одночасно, контролюючий орган наголошує, що за період з 01.06.2018 по 28.02.2019 в ЄРПН відсутні податкові накладні зареєстровані в адресу СТОВ «Ліщинівське» на постачання кукурудзи.

З огляду на вказане, контролюючий орган приходить до висновку про те, що здійснені господарські операції не підтверджуються наданими до перевірки первинними документами, у зв`язку з відсутністю легального походження товару, необхідних трудових ресурсів у контрагента, транспортних засобів та іншого майна, яке економічно необхідне для здійснення такої діяльності, відсутністю первинних документів, які повинні супроводжувати такі операції згідно чинного законодавства. Таким чином, позивачем неправомірно віднесено до податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 2 802 903, 20 грн по взаємовідносинам з ТОВ «СТЕН АРС» за період лютий 2019 року, що не підтверджуються оформленими первинними документами, наявності необхідних трудних ресурсів, транспортних засобів та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення такої діяльності.

Суд вважає такі висновки контролюючого органу законними та обґрунтованими, з огляду на таке.

Умовами реалізації права платника на формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту з податку на додану вартість є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій замовника та виконавця для штучного створення умов бюджетного відшкодування.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. З`ясовуючи обставини реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи контролюючого органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема, формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 15.05.2020р. у справі № 823/1538/16, адміністративне провадження № К/9901/37781/18.

Одночасно, наявність у платника податкової накладної є обов`язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг) із метою використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів.

Формальна наявність договору, видаткових накладних, рахунків на оплату тощо, за встановлених у справі обставин, не є достатнім та беззаперечним документальним підтвердженням фактичного виконання договірних відносин, і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій. Первинні документи, зокрема, податкові накладні, не можуть бути свідченням фактичного виконання операцій з поставки за наявності у справі обставин, які виключають можливість такої поставки між суб`єктами.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 15.05.2020р. у справі № 823/1538/16, адміністративне провадження №К/9901/37781/18.

Таким чином, факт отримання позивачем товарів/робіт/послуг від контрагентів не підтверджено належними первинними документами, які б розкривали зміст операції та рух активів у процесі її здійснення, що є обов`язковою умовою для визнання господарських операцій товарними.

Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 20.01.2016 року у справі за позовом ПАТ «МТС Україна» до Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

При цьому, висловлюючи позицію щодо оцінки доданих до матеріалів справи пояснень посадових осіб платника податків - постачальника товарів (послуг), Верховний Суд України вказав, що сам факт того, що на момент розгляду справи щодо офіційних осіб контрагентів не було постановлено вироків, не може спростовувати достовірність їх пояснень відносно характеру укладених угод і фактичного здійснення за цими угодами операцій.

Суд зазнчає, що згідно правового висновку Верховного суду України, податкові накладні, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатись належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами.

Більше того, слід зазначити, що на момент розгляду адміністративної справи судами не було постановлено вироків щодо офіційних осіб контрагентів позивача, однак це не може спростовувати достовірність пояснень таких осіб відносно характеру укладених угод і фактичного здійснення за цими угодами операцій.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.03.2020р. у справі № 826/9563/17.

Крім цього, про відсутність факту здійснення господарської операції може свідчити, зокрема те, що результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).

Як встановлено приписами Податкового кодексу України, підставами для віднесення до складу сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції, якщо вона спричинила реальні зміни майнового стану платника податків. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Вищевикладне узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 19.05.2020р. у справі № №813/2488/14, адміністративне провадження №К/9901/19273/18.

Також, суд зазначає, що Верховний Суд у постановах від 07.11.2019р. у справі №440/422/19 та від 20.12.2019р. у справі №826/16776/18 зазначив, що наявність у платника податку первинних документів, які не мають дефекту форми, не є безумовною підставою для визнання за платником податку права на податковий кредит. Обов`язковою умовою є достовірність цих документів. Якщо документи складені від імені суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), створеного з метою фіктивного підприємництва, вони не можуть бути підставою бухгалтерського та/чи податкового обліку, оскільки статус нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Відповідно, вчинені під час здійснення нелегальної діяльності операції не можуть бути легалізовані, а їх відображення у бухгалтерському та податковому обліках не може надавати встановлені законом податкові вигоди.

Відтак, оцінивши повноту, характер, об`єктивність та юридичне значення конкретних фактичних обставин справи, врахувавши ненадання усіх документів, які за звичайною діловою практикою супроводжують здійснення такого роду операцій та у сукупності з первинними документами підтверджують їх виконання, відсутність у контрагента матеріально-технічної можливості здійснювати обумовлені домовленістю із позивачем зобов`язання, у сукупності із виявленими фактами фіктивної діяльності контрагента, суд приходить до висновку про те, що надані позивачем документи не підтверджують надання послуг на користь позивача, що унеможливлює розцінювати їх як належні, достатні та достовірні докази придбання позивачем обумовленими господарськими договорами товарів, робіт (послуг).

Таким чином, оскільки позивачем не спростовано належними та допустимими доказами факт реальної зміни матеріального та грошового стану контрагента, а первинні документи, які надані до суду, свідчать лише про факт оформлення господарської операції для заниження бази оподаткування позивача, суд приходить до висновку про правомірність висновків контролюючого органу викладених в акті перевірки.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд вважає, що відповідач при винесені оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно та своєчасно, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що не підлягають скасуванню.

Одночасно, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Керуючись ст. 242, 243, 251, 255 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова Корпорація України» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 255 КАС України та може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська