Справа № 816/1851/17
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Г.В. Костенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 р. Справа № 816/1851/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2020, по справі № 816/1851/17

за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області

до Приватного багатопрофільного підприємства "Технікс" третя особа Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області

про стягнення коштів з рахунків платника за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Полтавській області звернулось до суду із позовом, у якому просило стягнути з рахунків Приватного багатопрофільного підприємства "Технікс" кошти за податковим боргом у розмірі 9751440,94 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 закрито провадження у справі.

Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема зазначив, що поточні вимоги кредиторів боржника знаходяться у вільному правовому режимі до визнання боржника банкрутом, про що зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11.

У судовому засіданні протокольною ухвалою суду від 15.02.2021 здійснено заміну відповідача Головного управління ДПС у Полтавській області () на правонаступника Головне управління ДПС у Полтавській області (ЄДРПОУ ВП 44057192).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Так, предметом даного спору є стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду на підставі п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08.10.2019 у справі № 917/1178/19 порушено провадження у справі про банкрутство Приватного багатопрофільного підприємства "Технікс".

Постановою Господарського суду Полтавської області від 09.04.2020 у справі №917/1178/19 Приватне багатопрофільне підприємство "Технікс" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23.04.2020 відносно Приватного багатопрофільного підприємства "Технікс" () внесений запис про визнання банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно з ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність.

Втім, згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Отже, провадження у справі про банкрутство Приватного багатопрофільного підприємства "Технікс" продовжує здійснюватися згідно з нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

У той же час, п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України встановлює, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

За наведеного правового регулювання спірного питання слід дійти висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс його юридичних правовідносин, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритетне значення у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, в тому числі і Податкового кодексу України.

Отже, порядок розгляду позовних вимог щодо стягнення податкового боргу з платника податку, щодо якого порушена справа про банкрутство та тривають судові процедури, визначений Кодексом України з процедур банкрутства, має здійснюватися господарським судом, у провадженні якого перебуває відповідна справа про банкрутство.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що оскільки господарським судом порушено провадження у справі про банкрутство Приватного багатопрофільного підприємства "Технікс" та визнання останнього банкрутом, даний спір підлягає вирішенню саме за правилами Господарського процесуального кодексу України та не підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження по справі.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що поточні вимоги кредиторів боржника знаходяться у вільному правовому режимі до визнання боржника банкрутом із посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, сформовані у постанові від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, на яку посилався Верховний Суд у постанові від 29.01.2019 у справі № 0670/4698/12, колегією суддів не приймаються з огляду на наступне.

Так, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.02.2019 у справі № 826/1866/17 вказано, що Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який є спеціальним щодо регулювання правовідносин у зв`язку з порушенням справи про банкрутство відповідача, до грошових зобов`язань відносить і зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, тому в разі наявності заборгованості в боржника перед державним органом, такий орган набуває статусу кредитора.

Для таких грошових зобов`язань передбачений окремий порядок їх пред`явлення до боржника, а саме: щодо поточних вимог кредиторів - шляхом розгляду спору щодо таких вимог у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

При цьому законодавство з питань банкрутства не розрізняє кредиторські вимоги за суб`єктом їх пред`явлення - кредитором - особою публічного права чи кредитором - особою приватного права, винятком є лише спори, пов`язані з визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Отже, ураховуючи суть спірних правовідносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що оскільки на момент звернення з позовом, який стосується стягнення заборгованості з юридичної особи стосовно неї порушено справу про банкрутство, то в силу приписів указаних норм цей позов також має бути розглянутий цим же судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 по справі № 816/1851/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов