Справа № 460/2337/20
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 460/2337/20 пров. № ЗВ/857/6/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Гудима Л. Я.
суддів -Довгополова О. М.
Гуляка В. В.
за участю секретаря судового засідання: Марцинковської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління МВС України в Рівненській області, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року у справі №460/2337/20 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Рівненській області № 2 о/с від 25.02.2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України Про Національну поліцію та пункту 64 г Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ; поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області з 26 лютого 2020 року; зобов`язано Управління МВС України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 26 лютого 2020 року по 20 жовтня 2020 року; в задоволенні решти позову відмовлено.

11 січня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку ст. 382 КАС України, в якій просив зобов`язати начальника ГУ НП в Рівненській області подати звіт про виконання судового рішення у встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про встановлення судового контролю за виконанням постанови, суд вважає, що дану заяву слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із ч.2 ст.382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, можна дійти висновку, що суд може встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення; наступним етапом є розгляд поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Тобто зі змісту ч. 1 та 2 ст. 382 КАС України видно послідовний алгоритм дій, якщо суд дійде висновку про встановлення судового контролю.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Колегія суддів звертає увагу на те, що подана позивачем заява, а також матеріали справи не містять в собі будь-яких фактичних доказів того, що управлінням МВС України в Рівненській області не буде виконано постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі №460/2337/20.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Так, відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що заявником не надано, та в матеріалах справи відсутні докази відкриття виконавчого провадження.

Отже, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів невиконання відповідачем рішення суду у даній справі, тому відсутні підстави для встановлення судового контролю та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року відсутні висновки зобов`язального характеру щодо вчинення начальником ГУ НП в Рівненській області певних дій.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що подана ОСОБА_2 заява про встановлення судового контролю за виконанням постанови суду задоволенню не підлягає, оскільки відсутні достатні правові підстави для встановлення судового контролю у цій адміністративній справі.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 321, 325, 328, 382 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі №460/2337/20 - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Гуляк

Повний текст ухвали складено 26.02.2021 року.