Справа № 500/703/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 рокуСправа № 500/703/20 пров. № А/857/2013/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року (суддя Манздій О.П., м.Тернопіль, повний текст складено 21 вересня 2020 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Герда ЛТД» до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Герда ЛТД» (далі ТОВ) звернулося до суду з позовом до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області (далі Управління, ДСНЗ відповідно) в якому просило визнати незаконним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 15.10.2019 №256 (далі Припис).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано пункти 12, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24 Припису. В задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, в частині задоволених позовних вимог, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги вказує, що позивач стверджує, що приміщення про які йде мова у Приписі здаються в оренду іншим юридичним та фізичним особам. Згідно договорів оренди нежитлових приміщень на орендаря покладено обов`язки щодо забезпечення пожежної безпеки та відповідальність за порушення вимог пожежної безпеки на об`єкті оренди. Проте, за результатами аналізу вище наведених договорів, неможливо визначити чітку межу відповідальності за те чи інше порушення в сфері пожежної безпеки орендодавця (власника) та орендаря. Щодо проведення випробування на тиск та витрату води пожежного гідрату з оформленням акта та встановлення біля нього відповідного покажчика, то Управління вказує, що під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) на території ТОВ було виявлено пожежний гідрат. Документів, що підтверджують працездатність цього гідрату перевіряючому надано не було. Біля місця розташування гідрата покажчик був відсутній. Крім цього, між сусідньою територією та територією ТОВ були відсутні будь-які лінії, які розділяють дві ділянки. Також не надано документів, згідно яких можна визначити межі ділянок та право власності на них ТОВ.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач просив проводити розгляд справи за відсутності його представника.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесені пунктів 12, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24 Припису, діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а тому такі не відповідають вимогам статті 2 КАС, а отже є протиправними та підлягають скасуванню.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ТОВ зареєстрований як суб`єкт господарювання у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з основним видом діяльності КВЕД 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с.4-7).

Тернопільським міським відділом Управління 15.10.2019 року проведено планову перевірку ТОВ по АДРЕСА_1 (далі Адреса), у присутності директора ОСОБА_1 .

З метою усунення виявлених під час перевірки порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, викладених в акті, 15.10.2019 року Тернопільським міським відділом Управління складно Припис, яким зобов`язано позивача, зокрема:

12. Провести випробування на тиск та витрату води пожежного гідранту з оформленням акта порушено підпункт 4 пункту 2.1 розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні» затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС) 30.12.2014 №1417 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі МЮУ) 05.03.2015 за №252/26697; далі - Правила);

13. Біля місць розташування пожежного гідранту встановити покажчик (об`ємний зі світильником або плоский із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесеними на ньому літерного індексу ПГ, цифровими значеннями відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначенням виду водопровідної мережі (тупикова чи кільцева) порушено підпункт 9 пункту 2.1 розділу V Правил;

14. В будівлі складу (літ. А) провести ремонт системи внутрішнього протипожежного водопроводу, технічне обслуговування і перевірку на працездатність усіх пожежних-кран комплектів шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі технічного обслуговування (не рідше одного разу на рік) (до виконання з 2009 року) порушено підпункт 9 пункт 2.2 розділу V Правил;

15. В будівлі складу (літ. А) пожежні кран-комплекти укомплектувати пожежними рукавами однакового з ними діаметра та стволами, а також важелем для полегшення відкривання вентиля (до виконання з 2009 року) порушено підпункт 2 пункту 2.2 розділу V Правил;

16. В будівлі складу (літ. А) на всіх дверцятах пожежних шафок пожежних кран- комплектів із зовнішнього боку вказати після літерного індексу «ПК» порядковий номер крана та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів порушено підпункт 8 пункту 2.2 розділу V Правил;

18. З другого поверху адміністративної будівлі (літ. Д), будівлі майстерні (літ. С) влаштувати другий евакуаційний вихід відповідно до вимог державних будівельних норм порушено пункт 2.23 розділу III Правил, пункт 7.2.4 ДБНВ.1.1-7: 2016 Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги;

19. В будівлі складу (літ. А), міні-складу з офісними приміщення (літ. Г) демонтувати влаштовані приміщення на рівні другого поверху, які не передбачені проектною документацією, затвердженою у встановленому порядку порушено пункти 21, 22 розділу II, пункт 2.23 розділу III Правил;

20. В будівлі складу (літ. А) провести ремонт системи пожежної сигналізації (до виконання з 2009 року) порушено пункт 1.1 розділу V Правил;

21. В будівлі складу (літ. В), міні-складу з офісними приміщення (літ. Г), будівлі магазину (літ. М) адміністративній будівлі (літ. Д), майстерні (літ. С) провести технічне обслуговування системи пожежної сигналізації порушено пункту 1.4 розділу V Правил;

22. В будівлі складу (літ. В), міні-складу з офісними приміщення (літ. Г), будівлі магазину (літ. М) адміністративній будівлі (літ. Д), майстерні (літ. С) тривожні сповіщення від приладу приймально-контрольного пожежного системи пожежної сигналізації вивести на пульт пожежного спостерігання порушено пункт 1.4 розділу V Правил;

23. Забезпечити приміщення складу (літ. А) системою протидимного захисту порушено пункт 1.2 розділу V, пункт 4.11 розділу VI Правил;

24. Провести ідентифікацію об`єкта для виявлення джерел та чинників небезпеки порушено пункт 7 «Положення про паспортизацію потенційно небезпечних об`єктів», затвердженого наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (далі МНС) від 18.12.2000 року №338 (зареєстровано в МЮУ 24.01.2001 січня 2001 за №62/5253; далі - Положення); наказ МНС від 23.02.2006 №98 «Про затвердження Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів» (зареєстровано в МЮУ 20.03.2006 за №286/12160; далі - Методика) (а.с.17-19).

Відповідно до статті Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища, а заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Статтею 64 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ) визначено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Відповідно до статті 65 КЦЗ центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу щодо: 1) центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, інших державних органів та органів місцевого самоврядування; 2) суб`єктів господарювання; 3) аварійно-рятувальних служб.

У суб`єктів господарювання приватної форми власності органи державного нагляду у сфері цивільного захисту контролюють виконання заходів щодо захисту населення та працівників на випадок надзвичайної ситуації, а також вирішення питань техногенної та пожежної безпеки, що стосуються прав та інтересів інших юридичних осіб і громадян.

Повноваження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки визначені у статті 67 Кодексу цивільного захисту України, відповідно до пункту 11 частини першої якої до них належить складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень.

Положеннями частин сьомої, восьмої статті 7 Закону №877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Отже, органи ДСНС мають право на здійснення державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки і у випадку встановлення порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки наділені повноваженнями щодо складання приписів про усунення виявлених порушень.

Так, під час здійснення перевірки ТОВ за Адресою, встановлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, з першого по одинадцяте яких у оскаржуваному приписі позивачем не оспорюються.

Стосовно пунктів 12 та 13 Припису, якими позивача зобов`язано провести випробування на тиск та витрату води пожежного гідранту з оформленням акта та біля місць розташування пожежного гідранту встановити покажчик (об`ємний зі світильником або плоский із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесеними на ньому літерного індексу ПГ, цифровими значеннями відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначенням виду водопровідної мережі (тупикова чи кільцева), ТОВ вказує, що пожежний гідрант йому не належний та знаходиться на території суміжній з його земельною ділянкою на праві постійного користування відповідно до акта серії 1-ТР №002219 (а.с.76).

Відсутність ж між сусідньою територією та земельною ділянкою ТОВ будь-яких ліній, які їх розділяють (огорожа, стіна тощо), як і не пред`явлення під час перевірки документів, згідно яких можна визначити межі ділянок та право власності на них товариства, на що посилається у відзиві відповідач, не спростовують факт відсутності зовнішнього протипожежного водопровіду у позивача та, як наслідок, підставного ненадання документів, що підтверджують працездатність цього гідрату, у зв`язку з чим висновок про порушення ТОВ вимог підпункту 4 та 9 пункту 2.1 розділу V Правил є помилковим.

Приміщення позначені літерами А, В, Г, Д, М, С, в яких встановлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки відповідно до пунктів 14-23 Припису, здаються ТОВ в оренду іншим юридичним та фізичним особам на підставі договорів: від 01.02.2017 з фізичною особою-підприємцем (далі ФОП) ОСОБА_2 , 15.04.2017 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Юмед плюс», 02.01.2018 з ФОП ОСОБА_3 , 31.10.2016 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сармата Україна», 28.12.2018 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма Аніда ЛТД», від 02.01.2018 з ФОП ОСОБА_4 , 30.04.2019 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сопрал», від 03.05.2018 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Юмед плюс», 01.02.2018 з ФОП ОСОБА_5 , 01.08.2018 з ФОП ОСОБА_6 , 31.07.2018 з ФОП ОСОБА_7 , 02.01.2018 з ФОП ОСОБА_8 , 16.07.2018 з ФОП ОСОБА_9 , 01.03.2018 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Аскор Україна» (а.с.10-16, 78, 90-92, 102, 109, 113, 118, 120).

Обставини щодо перебування приміщень позначених літерами А, В, Г, Д, М, С на праві оренди у вище перелічених орендарів не заперечується відповідачем.

Умовами зазначених договорів, серед прав і обов`язків орендаря, зокрема визначено, що орендар зобов`язаний: «нести витрати пов`язані з утриманням приміщень в належному санітарному та протипожежному стані»; «забезпечити пожежну безпеку та дотримання протипожежних заходів в орендованому приміщенні і нести відповідальність за порушення пожежної безпеки на об`єкті».

Згідно з частиною четвертою статті 51 КЦЗ забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.

Відповідно до частини третьої статті 55 КЦЗ забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників і керівників таких суб`єктів господарювання.

Приписами частини першої та другої статті 55 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Отже, орендарі приміщень, що позначені літерами А, В, Г, Д, М, С за Адресою є суб`єктами господарювання, що здійснює господарську діяльність у орендованих на підставі вищевказаних договорів оренди нежитлових приміщень, а тому саме на них (їх керівників) покладається обов`язок забезпечення техногенної та пожежної безпеки.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 28 липня 2020 року у справі №420/1951/19.

Таким чином, спростовуються доводи Управління, про те, що відповідальність за виявлені у пунктах 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 23 Припису повинна бути покладена на позивача як власника приміщення.

Щодо пункту 24 Припису, яким визначено порушення позивачем пункту 7 Положення та Методику, суд вважає за необхідне відзначити наступне.

Відповідно до пункту 7 Положення ідентифікації підлягають усі об`єкти господарської діяльності, які розташовані на території України і перебувають у державній, колективній або приватній власності юридичних або фізичних осіб, а також інші об`єкти, визначені комісіями з питань ТЕБ та НС або відповідними центральними та місцевими органами виконавчої влади.

Ідентифікація, відповідно до пункту 8 вищевказаного Положення, здійснюється за територіальним та галузевим принципом. Порядок проведення ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів встановлює МНС.

Методикою закріплено, що ідентифікація проводиться для потенційно небезпечних об`єктів.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» потенційно небезпечний об`єкт - об`єкт, на якому можуть використовуватися або виготовляються, переробляються, зберігаються чи транспортуються небезпечні речовини, біологічні препарати, а також інші об`єкти, що за певних обставин можуть створити реальну загрозу виникнення аварії.

Аналогічне визначення закріплено пунктом 2 Положення.

Разом з тим, діяльність ТОВ КВЕД 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, не пов`язана із жодним з наведених в переліку основних джерел небезпеки.

Те, що цей об`єкт належить до потенційно небезпечних, його діяльність впливає на навколишнє середовище, не встановлено і ході проведення перевірки за Адресою, а відтак вимога у пункті 24 Припису провести ідентифікацію об`єкта для виявлення джерел та чинників небезпеки є безпідставною.

За сукупністю наведених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач при винесені пунктів 12, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24 Припису, діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а тому такі не відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС.

Отже Припис у частині цих пунктів є протиправним та підлягає скасуванню.

Оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 26 лютого 2021 року.