Справа № 140/911/21
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 березня 2021 року ЛуцькСправа № 140/911/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

заяву Акціонерного товариства Альфа-Банк про заміну стягувача правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Альфа-Банк звернулося в суд із заявою про заміну стягувача правонаступником у виконавчому написі №24621 від 31 жовтня 2017 року з ПАТ Укрсоцбанк на Акціонерне товариство Альфа-Банк.

Заява обгрунтована тим, що 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Чуловським Володимиром Анатолійовичем, вчинено виконавчий напис нотаріуса №24621, яким було запропоновано стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заборгованість, що виникла по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №071-22-07/07 від 04 травня 2007 року, боржником за яким є ОСОБА_1 .

08 липня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пиро Сергій керуючись п.2 частини першої статті 37 Закону України Про виконавче провадження постановив виконавчий документ виконавчий напис нотаріуса №24621 від 31.10.2017 року повернути стягувачу.

ПАТ «Укрсоцбанк» привела своє найменування на тип акціонерного товариства у відповідність до змін законодавства, у зв`язку з чим 26 квітня 2018 року Загальними зборами акціонерів було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про зміну найменування (назви) Банку з Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Ці зміни пов`язані з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення інвестицій емітентами цінних паперів», яким внесені зміни до Законів України «Про банки і банківську діяльність» та «Про акціонерні товариства» в частини можливості банків в Україні створюватися у формі акціонерних товариств і вимог до публічних і приватних акціонерних товариств.

AT «Укрсоцбанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

10.09.2019 року Загальними зборами акціонерів AT «Альфа-Банк» та єдиним акціонером AT «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до AT «Альфа-Банк».

Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у AT «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року.

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів AT «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт.

Відповідно до п.1 Передавального акту від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання AT «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є AT «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк» виникає у AT «Альфа-Банк» з дати затвердження цього передавального акту загальними зборами акціонерів AT «Альфа-Банк» та рішення єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 року.

На підставі вищевикладеного, заявник вказує, що AT «Альфа-Банк» є новим стягувачем за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №071-22-07/07 від 04 травня 2007 року укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , а тому просив суд замінити стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Чуловського Володимира Анатолійовича №24621 від 31.10.2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, що виникла по договору про надання відновлювальної кредитної лінії №071-22-07/07 від 04 травня 2007 року, з Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року заяву Акціонерне товариство Альфа-Банк про заміну стягувача призначено до розгляду у судовому засіданні на 01 березня 2021 року..

У судове засідання учасники справи, які повідомлені про дату, час та місце судового засідання не прибули.

Частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини другої статті 379 КАС України, суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відтак, заяву розглянуто судом у письмовому провадженні в десятиденний строк з дня її отримання.

Розглянувши заяву про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса, дослідивши подані заявником докази, суд зазначає наступне.

Заміну сторони виконавчого провадження, а також заміну стягувача та/або боржника у виконавчому провадженні та виконавчому листі врегульовано статтею 379 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною четвертою статті 379 КАС України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 34 Закону України Про нотаріат від 02 вересня 1993 року №425-XII (далі Закон №425-XII), вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

Нормою статті 87 Закону №425-XII встановлено, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до положень статті 88 Закону №425-XII, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

З урахуванням вищевикладених положень законодавства, суд дійшов висновку про те, що учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Статтею 90 Закону №425-XII визначено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року№1404-VIII констатує, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У силу вимог пункту 3 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, таких виконавчих документів як виконавчі написи нотаріуса.

Згідно пункту 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 №296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за №282/20595 (далі Порядок №296/5), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду.

Згідно п.2 глави 16 Порядку №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно з підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 Порядку №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Вищезазначеним Порядком в підпункті 7.2 пункту 7 глави 16 визначено, при кожному наступному вчиненні виконавчого напису за одним і тим самим зобов`язанням повторне подання копії документа, що встановлює заборгованість, не вимагається. У цих випадках нотаріус вимагає подання двох примірників витягу з особового рахунку та оригіналу зобов`язання.

Порядком №296/5 передбачено наступне вчинення виконавчого напису нотаріуса за одним і тим самим зобов`язанням, а тому заявник не позбавлений права на заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса шляхом звернення до нотаріуса, який видав виконавчий напис за вказаним зобов`язанням.

Суд зазначає, що виконавчі листи та виконавчі написи нотаріуса є різними видами виконавчих документів.

Нормами КАС України не передбачено повноважень суду здійснювати заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса, встановлювати за особою право та статус стягувача на пред`явлення виконавчого напису нотаріуса до примусового виконання. Отже, застосувати аналогію права до інституту заміни сторін у виконавчому написі нотаріуса із заміною сторони у виконавчому листі не можливо, оскільки виконавчий напис не має преюдиційної сили для суду.

Положення КАС України дають суду повноваження, зокрема, щодо розгляду питань про заміну сторони боржника або стягувача виключно у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. При цьому, КАС України не врегульовано порядок заміни боржника або стягувача у виконавчому написі нотаріуса, а тому суд позбавлений повноважень замінити сторону у зазначеному виконавчому написі.

При цьому, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, суд відповідно до положень статті 379 КАС України має повноваження замінити сторону такого виконавчого провадження.

Таким чином, законодавець визначив, що адміністративний суд може замінити сторону виконавчого провадження тільки в межах виконавчого провадження. Вказане положення узгоджується зі статтею 90 Закону №425-XII, де зазначено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Тобто, виконавчий напис нотаріуса підлягає зверненню до примусового виконання, а кредитор набуває статусу стягувача у виконавчому провадженні лише після відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Чуловським Володимиром Анатолійовичем, вчинено виконавчий напис нотаріуса №24621, яким було запропоновано стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заборгованість, що виникла по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №071-22-07/07 від 04 травня 2007 року, боржником за яким є ОСОБА_1 .

08 липня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пиро Сергій керуючись п.2 частини першої статті 37 Закону України Про виконавче провадження постановив виконавчий документ виконавчий напис нотаріуса №24621 від 31.10.2017 року повернути стягувачу на підставі п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що AT «Укрсоцбанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

10.09.2019 року Загальними зборами акціонерів AT «Альфа-Банк» та єдиним акціонером AT «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до AT «Альфа-Банк».

Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у AT «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року.

Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів AT «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт.

Відповідно до Передавального акту від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання AT «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є AT «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк» виникає у AT «Альфа-Банк» з дати затвердження цього передавального акту загальними зборами акціонерів AT «Альфа-Банк» та рішення єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 року.

Отже, заявником підтверджено, що внаслідок реорганізації шляхом приєднання AT «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків AT «Альфа-Банк».

Поряд з цим, суд зазначає, що згідно п.2 глави 16 Порядку №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 Порядку №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Вищезазначеним Порядком в підпункті 7.2 пункту 7 глави 16 визначено, при кожному наступному вчиненні виконавчого напису за одним і тим самим зобов`язанням повторне подання копії документа, що встановлює заборгованість, не вимагається. У цих випадках нотаріус вимагає подання двох примірників витягу з особового рахунку та оригіналу зобов`язання.

Порядком №296/5 передбачено наступне вчинення виконавчого напису нотаріуса за одним і тим самим зобов`язанням, а тому заявник не позбавлений права на заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса шляхом звернення до нотаріуса, який видав виконавчий напис за вказаним зобов`язанням.

Суд повторно акцентує увагу заявника на тому, що виконавчі листи та виконавчі написи нотаріуса є різними видами виконавчих документів, а нормами КАС України не передбачено повноважень суду здійснювати заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса, встановлювати за особою право та статус стягувача на пред`явлення виконавчого напису нотаріуса до примусового виконання. Отже, застосувати аналогію права до інституту заміни сторін у виконавчому написі нотаріуса із заміною сторони у виконавчому листі не можливо, оскільки виконавчий напис не має преюдиційної сили для суду.

Підсумовуючи вищевикладене суд вважає, що заява Акціонерне товариство Альфа-Банк про заміну стягувача правонаступником у виконавчому написі №24621 від 31 жовтня 2017 року з ПАТ Укрсоцбанк на Акціонерне товариство Альфа-Банк задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 379 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерне товариство Альфа-Банк про заміну стягувача правонаступником у виконавчому написі №24621 від 31 жовтня 2017 року з ПАТ Укрсоцбанк на Акціонерне товариство Альфа-Банк, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ю.Ю.Сорока