Справа № 580/2698/20
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2698/20
УХВАЛА

02 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Парінова А.Б., суддів: Беспалова О.О., Ключковича В.Ю., перевіривши матеріали апеляційної скарги Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року апеляційну скаргу було залишено без руху та запропоновано апелянту усунути вказані в ухвалі недоліки апеляційної скарги шляхом подання суду апеляційної інстанції:

- заяви (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а також доказів на підтвердження зазначених у клопотанні обставин.

На виконання вимог вказаної ухвали суду апелянтом було подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.08.2020. У вказаній заяві апелянт зазначає, що апеляційна скарга подана відділом 31 серпня 2020 року, тобто в строки встановлені КАС України.

Розглянувши вказане клопотання апелянта, колегія суддів зазначає про таке.

Приписами ст. 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Частиною 6 вказаної норми імперативно передбачено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судом встановлено, що повний текст оскаржуваного рішення було виготовлено 05 серпня 2020 року та отримано апелянтом 14 серпня 2020 року, що підтверджується даними наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штриховим ідентифікатором 18 1 (а.с. 55).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

З огляду на зазначене, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що канцелярією Відділу копію оскаржуваного рішення було отримано 18 серпня 2020 року та після резолюції керівника передано державному виконавцю 20 серпня 2020 року.

При цьому, колегія суддів зауважує, що особливості організації роботи в установі, що таку апеляційну скаргу подала, жодним чином не впливають на неухильність виконання нею своїх процесуальних обов`язків та дотримання встановлених законодавством строків на вчинення відповідних процесуальних дій.

За наведених обставин, колегія суддів зазначає, що останнім днем на звернення відповідача до суду з апеляційною скаргою на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від є 25 серпня 2020 року, у той час як дана апеляційна скарга подана відповідачем до суду лише 25 листопада 2020 року, тобто з пропуском визначеного ст. 287 КАС України строку для вчинення відповідних процесуальних дій.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта про те, що апеляційна скарга подана Відділом в строки встановлені КАС України, оскільки вказані обставини не відповідають дійсності.

Щодо наявності визначених ч. 3 ст. 295 КАС України підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Як вбачається зі змісту заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на неможливість забезпечення своєчасної сплати судового збору під час звернення до суду із апеляційною скаргою вперше, що зумовило її повернення.

Проте, колегія суддів зазначає, що державні органи, які є рівними перед законом і судом поряд з іншими учасниками справи, зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі, при оскарженні судових рішень в апеляційному порядку, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх зі сплатою судового збору у строк, встановлений процесуальним законом для оскарження судового рішення або судом для усунення недоліків апеляційної скарги, як і звернення з клопотаннями про поновлення і продовження через це вказаних строків, відстрочення або звільнення від сплати судового збору, не свідчать про неухильне виконання покладених на нього обов`язків як учасника справи і намір добросовісної реалізації права на апеляційний перегляд справи, який, при цьому, мав можливість планування і здійснення видатків бюджету, а в разі потреби їх перерозподілу протягом усього бюджетного року таким чином, щоб забезпечити своєчасне і у повному обсязі проведення необхідних платежів.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 16 квітня 2020 року.

Отже, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору так само як і неможливість своєчасно виконати вимоги ухвали суду та усунути недоліки апеляційної скарги в межах визначеного законом строку не є поважними причинами пропуску строку на звернення до суду із апеляційною скаргою повторно.

Не заслуговують уваги і доводи апелянта щодо запровадження на території України карантину, оскільки апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження того, що пропуск строку на звернення до суду з даною апеляційною скаргою зумовлений виключно обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що існування процесуальних строків на оскарження судових рішень зумовлене вимогами щодо забезпечення швидкого та ефективного розгляду справ, дисциплінування поведінки учасників процесу. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/201 ).

З огляду на зазначене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне провадження.

Приписами пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України імперативно визначено, що у разі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження,

З огляду на те, що поважні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження апелянтом не зазначені, суд відмовляє апелянту у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 286, 295, 296, 298, 299 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович