Справа № 431/4477/20
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року справа №431/4477/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Міронової Г.М., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 11 грудня 2020 року у справі № 431/4477/20 (головуючий І інстанції Кудрявцев І.В., повний текст складений у м. Старобільську Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Марківського ВП ГУНП в Луганській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП Марківського ВП ГУНП в Луганській області (далі відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ № 396015 від 22.10.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 11 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 46-48).

Позивачем на рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу та уточнену апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на висновки Верховного Суду в постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17. В обгрунтування доводів посилався на те, що факт вчинення позивачем п. 2.3 «в» ПДР не підтверджується належними доказами, у зв`язку з тим, відповідач не мав право вимагати від водія страховий поліс.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до приписів п.1, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини.

22.10.2020 року відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 396015 (а. с. 6).

Зі змісту зазначеної постанови встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. у зв`язку з тим, що 22.10.2020 року о 14-00 год. в Луганській області, Марківському районі, смт.Марківка, в.Південний водій керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в» ПДР, не виконав вимогу поліцейського при зупинці - не пред`явив для ознайомлення страховий поліс на ТЗ, чим порушив п.2.4 ПДР України (а.с. 38).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, визнав те, що матеріалами справи підтверджується порушення позивачем п.2.3 «в», п. 2.4 ПДР.

Суд апеляційної інстанції не погоджує такий висновок суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху» (далі - ПДР України) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В якості доказу порушення позивачем п. 2.3 «в» ПДР відповідачем наданий відеозапис подій, зроблених 22.10.2020 року за допомогою камери поліцейського, при цьому, дата, коли зроблений відеозапис, зазначена 21.01.2017 року, який знаходиться в матеріалах адміністративної справи і записаний на диску (а.с. 39).

Колегією суддів за результатами перегляду зазначеного відеодоказу дійшла висновку про відсутність фіксації безпосередньо факту керування позивачем транспортного засобу без пристебнутого ременя безпеки.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 74 КАС України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Таким чином, відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем п. 2.3 «в» ПДР України.

Щодо виявленого відповідачем порушення вимог п. 2.4 ПДР.

Зі відеозапису подій встановлено, що на вимогу поліцейського позивач відмовився від надання страхового полісу, посилаючись на відсутність правових підстав для виконання ним такої вимоги.

Згідно ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII (далі Закон № 3353) від 30 червня 1993 року № 3353-XII водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, обов`язок пред`явлення водієм страхового полісу на вимогу поліцейського виникає у відповідних випадках, які встановлені законодавством.

Згідно ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580) поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (п. 2.4 ПДР).

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (п. 2.1 «ґ» ПДР).

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням позивача стало порушення останнім п. 2.3 «в» ПДР, у зв`язку з чим в подальшому відповідач вимагав від водія пред`явлення страхового полісу.

Колегія суддів зазначає, що поліцейський має право вимагати страховий поліс від водія в разі порушення останнім ПДР, що передбачено ст. 32 Закону № 580, п п. 2.1 «ґ», п. 2.4 ПДР.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про неправомірність вимоги поліцейського до позивача про пред`явлення страхового полісу, оскільки порушення позивачем п. 2.3 «в» ПДР не доведено належними доказами.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин судом апеляційної інстанції враховані висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не визначив прізвище, ім`я та по-батькові відповідача, що є порушенням норм процесуального права.

На підставі встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, скасування спірної постанови відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що внаслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позову та сплаченого позивачем судового збору за подання апеляційної скарги 631 грн., який сплачений на 40 коп. в більшому розмірі, ніж встановлено Законом України «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 630,60 грн.

Суд роз`яснює позивачу, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 73, 77, 272, 286, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 11 грудня 2020 року у справі № 431/4477/20 за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Марківського ВП ГУНП в Луганській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора СРПП Марківського ВП ГУНП в Луганській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП Марківського ВП ГУНП в Луганській області про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 396015 від 22.10.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 630,60 грн. (шістсот тридцять гривень 60 копійок).

Повний текст постанови складений 2 березня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова