Справа № 160/5392/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 160/5392/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання Новошицька О.О.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача Захарова С.К.

представника відповідача Перекорінського І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року

в адміністративній справі №160/5392/19 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача Дніпропетровської обласної державної адміністрації, в якій просив визнати протиправним та скасувати з моменту його прийняття розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19.05.2016 № Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» в частині пункту 35 Додатку 2 згідно якого перейменуванню підлягає вулиця Щербини в Індустріальному районі м. Дніпро на вул. М. Міхновського.

Позов обґрунтований тим, що згідно з пунктом 35 Додатку 2 до розпорядження Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19.05.2016 року №Р-223/0/3-16, прийнятим на виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», перейменовано вул. Щербини у Індустріальному районі м. Дніпро на вул. М. Міхновського. Серед мешканців міста та безпосередньо мешканців житлового масиву Лівобережний-3 існує тверде переконання того, що вулиця Щербини названа на честь Героя Соціалістичної праці старшого вальцювальника сортопрокатного цеху заводу ім. Петровського М.Г. Щербини. У інституті національної пам`яті відсутні дані про ОСОБА_2 , який приймав участь у штурмі Зимового палацу. Таким чином, ОСОБА_2 не має жодного відношення до комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їх символіки, передбачених статтями 3 та 4 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки». Дані обставини щодо історичної постаті ОСОБА_2 , що приймав участь у штурмі Зимового палацу не є загальновідомими, а тому потребують додаткового доказування. Крім цього, жодних відомостей про перейменування вулиці Щербини мешканцям цієї вулиці відомо не було. На офіційному Інтернет-порталі Дніпропетровської обласної державної адміністрації відсутні будь-які відомості про проведення громадських слухань, а також про те, що думкою мешканців; хтось цікавився. Розпорядження щодо перейменування вулиць не може не зачіпати інтереси громадян та інтереси позивача. Перед винесенням оскаржуваного розпорядження, його зміст не підлягав правовій експертизі органу юстиції, що на думку позивача, є порушення порядку його прийняття.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що Закон України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» містить вимогу обов`язкового перейменування вулиць, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму. Суд вказав, що оскільки АДРЕСА_1 була названа на честь особи, яка була активним учасником подій Жовтневого перевороту 25 жовтня (7 листопада) 1917 року та брала участь у встановлені радянської влади, тому на відповідача був покладений обов`язок перейменувати вказаний топонім.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що відповідач надає інформацію, що до лав комуністичної партії ОСОБА_2 вступив вже в 1941 році, коли необхідно було захищати українські землі від фашистських загарбників, стає зрозумілим, що під час жовтневих подій 1917 року він не міг брати активну участь за власними переконаннями, бо в партію не вступав, і лише виконував те, що потребує простому матросу в збройних силах до лав яких його було призвано. Зазначає, те що ОСОБА_2 у 1941 році вступив у лави комуністичної партії не може визначити те, що він потрапляє під дію Закону про декомунізацію, оскільки не займав керівні посади в комуністичній партії, та в самому збірнику матеріалів, рекомендацій і документів щодо виконання вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від дії Закону виключаються особи основна діяльність яких пов`язана із опором і вигнанням нацистських окупантів з України. ОСОБА_2 саме цим і займався у Чорноморському флоті, і після перемоги над фашистськими загарбниками повернувся на свій завод. Будь-яких відомостей, що після війни ОСОБА_2 займав керівні посади відповідач не надає. Після повернення на територію України у 1921 році ОСОБА_2 відновлював Дніпропетровщину у післявоєнний період, своєю працею заробив звання Героя Соціалістичної праці, за що і була названа вулиця в його честь. Зауважує. Що вулиця Щербини в Індустріальному районі м. Дніпропетровська названо за рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 31.10.1986 року №588 О наименовании улиц в микрорайоне Левобережный-3 вже через 69 років після Жовтневих подій, які відбувалися не на території України, та випадковим учасником яких став матрос строкової служби ОСОБА_2 . Наведене, на думку позивача, свідчить, що перейменування вулиці Щербини відбулось з порушенням вимог закону, тому оскаржене рішення підлягає скасуванню.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказує, що згідно з листом Українського інституту національної пам`яті (далі - Інститут) від 26.04.2016 №01/1094 вулиця Щербини була визначена як така, що підлягає перейменуванню відповідно до підпункту «є» пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» (далі Закон №317-VІІІ). Більш того, листом Інституту від 28.02.2019 №438/2 визначено, що ОСОБА_2 був учасником штурму Зимового палацу однієї з ключових подій організованого більшовиками Жовтневого перевороту та подальшого встановлення радянської влади, а перейменування вулиці Щербини у м.Дніпро проведено на виконання та відповідно до чинного законодавства. Тобто, Інститутом, як центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері відновлення та збереження національної пам`яті українського народу, до повноважень якого належить недопущення використання символів тоталітарних режимів в Україні, зроблено висновок про те, що вулиця Щербини у м.Дніпро підлягала перейменуванню відповідно до Закону №317-VІІІ, відтак вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому скасуванню не підлягає.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19.05.2016 року № Р-223/0/3-16 Про перейменування топонімів у населених пунктах області, перейменовано об`єкти топоніміки, зокрема й вулицю Щербини у Індустріальному районі м. Дніпро на вул. М.Міхновського.

Позивач не погоджується перейменуванням вулиці Щербини у Індустріальному районі м. Дніпро на вул. М.Міхновського.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що да даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» №317-VІІІ від 09.04.2015 року, норми Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» від 24.05.2012 року

№ 4865-VI.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

09 квітня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України №317-VIII "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", яким, зокрема, засуджено комуністичний та націонал-соціалістичний (нацистський) тоталітарні режими в Україні, визначено правові основи заборони пропаганди їх символіки та встановлено порядок ліквідації символів комуністичного тоталітарного режиму.

Вказаний Закон є чинним отже підлягає застосуванню на всій території України.

Повноваження органів і посадових осіб місцевого самоврядування, місцевих державних адміністрацій щодо здійснення в установленому порядку перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об`єктів топоніміки населених пунктів, а також інших географічних об`єктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму та строки перейменувань встановлено пунктом 6 статті 7 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки.

Зокрема, абзацом 1 пункту 6 статті 7 цього Закону визначено, що Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування у 6-ти місячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку здійснити демонтаж пам`ятників, пам`ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов`язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов`язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, а також в установленому порядку перейменувати райони у містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, інші об`єкти топоніміки населених пунктів, а також інші географічні об`єкти, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

Отже, вказана норма передбачає, що у 6-ти місячний строк з дня набрання чинності Законом слід здійснити дії щодо перейменування відповідних назв (демонтаж памятників), що підпадають під дію Закону України Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки.

У разі якщо протягом 6-ти місячного строку сільською, селищною, міською радою в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об`єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке рішення у формі розпорядження приймається відповідним сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у 3-місячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого абзацом 1 цього пункту (абз. 2 п.6 ст.7 ЗУ № 317-VIII).

При цьому, таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам`яті.

Також, у разі якщо протягом строку, зазначеного в абзаці 2 цього пункту, сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення у формі розпорядження про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об`єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке перейменування здійснюється розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) (абз.4 п.6 ст. 7 ЗУ № 317-VIII).

Слід зазначити, що Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов`язаний прийняти таке розпорядження у 3-місячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом 2 цього пункту. Таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам`яті.

Аналіз зазначених норм Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» дає підстави для висновку про вказаний закон передбачає послідовність дій та строків повноважних осіб що здійснення перейменувань.

Так, пунктом 7 статті 7 цього Закону визначено, що Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям, органам місцевого самоврядування у 6-ти місячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку провести громадські слухання та подати на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо перейменування населених пунктів, районів та областей, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

Верховна Рада України у 3-місячний строк, який обчислюється з дня закінчення строку, визначеного пунктом 7 цієї статті Закону, приймає рішення про перейменування населених пунктів та районів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, з урахуванням пропозицій, поданих Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, та рекомендацій Українського інституту національної пам`яті. У разі якщо протягом строку, встановленого пунктом 7 цієї статті Закону, пропозиції щодо перейменування населених пунктів та районів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, не були подані до Верховної Ради України, відповідне рішення про перейменування таких населених пунктів та районів приймається Верховною Радою України на підставі рекомендацій Українського інституту національної пам`яті (п. 8 ст. 7 ЗУ №317-VIII).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до підпункту 6 пункту 2 статті 7 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» розділ VII "Заключні положення" Закону України "Про місцеві державні адміністрації" доповнити двома абзацами такого змісту:

"У разі якщо протягом строку, визначеного абзацами 1 і 2 пункту 6 статті 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", сільські, селищні, міські ради або сільські, селищні, міські голови населених пунктів на території відповідної області в установленому Законом України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" порядку не здійснять перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об`єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять у собі символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке перейменування здійснюється розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов`язаний прийняти таке розпорядження у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом другим пункту 6 статті 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки". Таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, установлених Законом України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", статтею 3 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій", пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам`яті.

Отже, органи місцевого самоврядування повинні у 6-ти місячний строк з дня набрання чинності Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», тобто з 21.05.2015 року до 22.11.2015 року включно, в установленому порядку перейменувати райони у містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, інші об`єкти топоніміки населених пунктів, а також інші географічні об`єкти, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

У разі якщо протягом зазначеного строку міською радою в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення про перейменування таке рішення у формі розпорядження приймається міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у тримісячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого абзацом першим цього пункту, тобто до 23.02.2016 включно.

У разі якщо протягом строку, зазначеного в абзаці 2 цього пункту, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення у формі розпорядження про перейменування, таке перейменування здійснюється розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов`язаний прийняти таке розпорядження у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом другим цього пункту, тобто до 24.05.2016 року включно.

Отже, у разі не перейменування сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) об`єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму в строки, встановлені абзацом 2 пункту 6, таке перейменування зобов`язаний здійснити голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у формі розпорядження.

Матеріалами справи підтверджується, що 22.02.2016 року Головою Дніпропетровської обласної державної адміністрації прийнято розпорядження № Р-69/0/3-16 Про робочу групу з питань контролю за станом виконання на території Дніпропетровської області Закону України Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки утворено робочу групу, затверджено її склад та план заходів.

При цьому, згідно з листом Українського інституту національної пам`яті від 26.04.2016 року № 01/1094, з наданого Дніпропетровською обласною державною адміністрацією списку топонімів (лист від 26.04.2016 року № 26-1959/0/2-16), перейменуванню підлягає, зокрема, топонім ОСОБА_3 .

28.04.2016 року на засіданні робочої групи з питань контролю за станом виконання на території Дніпропетровської області Закону України Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки прийняте рішення затвердити підготовлений історико-краєзнавчою та інформаційно-аналітичною секцією перелік об`єктів топоніміки населених пунктів області, що повинні бути перейменовані відповідно до Закону України Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки, а також пропозиції щодо нових назв зазначених вище об`єктів топоніміки. Крім того, прийняте рішення підготувати проект розпорядження голови облдержадміністрації «Про перейменування топонімів у населених пунктах області», враховуючи затверджений перелік об`єктів топоніміки населених пунктів області, що повинні бути перейменовані відповідно до Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та пропаганди їх символіки», пропозиції щодо нових назв зазначених вище об`єктів топоніміки, а також рекомендації Українського інституту національної пам`яті.

Як наслідок, Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19.05.2016 року № Р-223/0/3-16 Про перейменування топонімів у населених пунктах області, перейменовано об`єкти топоніміки, зокрема й вулицю Щербини у Індустріальному районі м. Дніпро на вул. М.Міхновського.

Даючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19.05.2016 року № Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» видано у межах строків, встановлених абзацом 4 пункту 6 статті 7 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Зокрема, відповідач в обґрунтування необхідності перейменування АДРЕСА_1 вказує, що з наступних джерел: ОСОБА_2 : (1896 г. - 1964 г.) // ОСОБА_4 . Трудовая слава Днепропетровщины / С.Н. Шевченко ; С. Н. Шевченко, Е. Д. Кучеров, АДРЕСА_2 . - С. 301-302; ОСОБА_5 . На ходовом мостике. - 2-е изд. - К.: Политиздат Украины, 1987. -266 с. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що ОСОБА_2 брав безпосередню участь у встановленні радянської влади: був комендором на крейсері Аврора і брав участь в арешті старого командування крейсера, штурмував Зимовий палац у Петрограді 25 жовтня 1917 року, зокрема, стріляв по палацу, був учасником Жовтневої революції та Громадянської війни, охороняв штаб Жовтневої революції - Смольний.

Також, згідно рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 31.10.1986 № 588 О наименовании улиц в микрорайоне Левобережный-3 вул. Щербини названо на честь героя Соціалістичної праці, учасника штурму Зимового палацу ОСОБА_2 .

Крім цього, до вказаного рішення додана біографічна довідка ОСОБА_2 , згідно якої ОСОБА_2 напередодні жовтня був направлений на крейсер «Аврора». В пам`ятну ніч 25 жовтня революційні моряки штурмували Зимовий палац. В ту ніч ОСОБА_2 був поранений у ногу. Після виходу з госпіталя ніс службу по охороні штабу Жовтневої революції Смольного.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз зазначених обставин справи дає підстави для висновку, що назва вулиці Щербини дійсно підпадає під дію Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Так, враховуючи вимоги цього Закону щодо обов`язкового перейменування вулиць, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, назва вулиці Щербини дійсно містить символіку комуністичного тоталітарного режиму з огляду на наступне.

Підпунктом "є" пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» визначено, що символіка комуністичного тоталітарного режиму - символіка, що включає назви областей, районів, населених пунктів, районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об`єктів топоніміки населених пунктів, підприємств, установ, організацій, у яких використані імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади в комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік, працювали в радянських органах державної безпеки, а також назви СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік та похідні від них, назви, пов`язані з діяльністю комуністичної партії (включаючи партійні з`їзди), річницями Жовтневого перевороту 25 жовтня (7 листопада) 1917 року, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті (крім назв, пов`язаних з опором та вигнанням нацистських окупантів з України або з розвитком української науки та культури).

Зазначені найменування не можуть присвоюватися об`єктам топоніміки, а по вже існуючих об`єктах - такі об`єкти мали бути перейменовані.

Оскільки вул. Щербини була названа на честь особи, яка була активним учасником подій Жовтневого перевороту 25 жовтня (7 листопада) 1917 року та брала участь у встановлені радянської влади, то на відповідача був покладений обов`язок перейменувати вказаний топонім.

При цьому, під час прийняття рішення про перейменування врахована інформація Українського інституту національної пам`яті від 26.04.2016 року № 26-1959/0/2-16), рішення від 28.04.2016 року робочої групи з питань контролю за станом виконання на території Дніпропетровської області Закону України Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки

Щодо доводів позивача про відсутність громадських слухань, слід зазначити наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що Дніпропетровською обласною державною адміністрацією не було проведено громадських обговорень щодо перейменування вулиці Щербини.

Водночас, згідно абзацу 4 пункту 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» встановлено, що розпорядження голови обласної державної адміністрації про перейменування приймається з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам`яті.

В свою чергу, частина 5 статті 3 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» передбачено, що імена фізичних осіб, ювілейні та святкові дати, назви і дати історичних подій присвоюються юридичним особам та об`єктам права власності лише після проведення громадського обговорення та за згодою відповідного трудового колективу. Порядок проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій врегульований Постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2012 № 989 (далі Порядок № 989).

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності, які за ними закріплені, об`єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2012 року № 989, його дія поширюється на суб`єктів, що готують подання про присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, визначених статтею 7 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» (далі - організатори громадського обговорення).

Таким суб`єктом подання про присвоєння імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події скверам, бульварам, вулицям, провулкам, узвозам, проїздам, проспектам, площам, майданам, набережним, мостам відповідно до пункту 7 частини 1 статті 7 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" є сільський, селищний, міський голова.

Отже, аналіз положень Порядку №989 дає підстави для висновку, що організатором громадського обговорення щодо присвоєння імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події скверам, бульварам, вулицям, провулкам, узвозам, проїздам, проспектам, площам, майданам, набережним, мостам є сільський, селищний, міський голова.

При цьому, приписами Порядку №989 обумовлено, що безпосередньо голова обласної державної адміністрації не наділений повноваженнями організатора проведення таких громадських обговорень, а тому посилання позивача на непроведення саме Дніпропетровською ОДА громадських обговорень стосовно перейменування вулиць міста Дніпро є безпідставним і таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Аналогічна позиція була висловлена в постанові Верховного Суду від 20.12.2018 року в адміністративній справі №808/2963/16.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для не врахування зазначеної норми.

Щодо твердження позивача про те, що перед винесенням оскаржуваного розпорядження, його зміст не підлягав правовій експертизі органу юстиції, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що чинним законодавством не передбачено проведення правової експертизи розпоряджень голів обласних державних адміністрацій.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19.05.2016 № Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» в частині пункту 35 Додатку 2 згідно якого перейменуванню підлягає вулиця Щербини в Індустріальному районі м. Дніпро на вул. М. Міхновського.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем а нормами законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати розгляду справи розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 03.02.2021 та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 03.02.2021.

Повний текст постанови виготовлено 10.02.2021.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова