Справа № 300/3428/20
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2021 р. справа № 300/3428/20

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, -

ВСТАНОВИВ:

Харківський національний університет внутрішніх справ 24.11.2020 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України в розмірі 60731 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.09.2017 між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Національної поліції в Івано-Франківській області та ОСОБА_1 було укладено контракт №1683/670 від 01.09.2017 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських. Відповідно до абз. 5 п. 3 розділу 2 цього контракту №1683/670 від 01.09.2017 відповідач був зобов`язаний у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п.4 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію». За таких обставин згідно абз. 5 п. 3 розділу 2 контракту №1683/670 від 01.09.2017, п. 1 ст. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах», ч. 4 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» витрати на утримання курсантів у вищому навчальному закладі МВС України, підлягають відшкодуванню. Відповідачем такі витрати в добровільному порядку не відшкодовані, тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків. Позивачем 21.12.2020 недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), згідно із правилами, встановленими статтею 262 КАС України.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позов, який надійшов на адресу суду 13.01.2021. У поданому відзиві відповідач заперечив щодо наявності підстав для задоволення позову. Вказав, що постановою Уряду від 15.04.2015 № 216 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року № 992», вимога про те, що випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацьовувати за місцем призначення не менше трьох років, була виключена. Також звернув увагу на практику Вищого адміністративного Суду України, яка підтверджує те, що обов`язковість відпрацювання або відшкодування вартості навчання випускниками вищого навчального закладу призводить до порушення їх конституційних прав. Будь-які матеріальні претензії до випускника вищого навчального закладу, підготовка якого здійснювалась за державним замовленням, є неправомірними, оскільки на сьогоднішній день відсутні правові механізми, які б зобов`язували студента (курсанта або слухача) відшкодувати до державного бюджету вартість навчання. Також вважає, що таке зобов`язання щодо відшкодування витрат призводить до порушення конституційного права на працю, що вільно обирається або на яку особи вільно погоджуються, а також до порушення права на безоплатність вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах. Також звернув увагу, що при отримані спеціальної освіти мав намір працювати слідчим, однак, не зважаючи на освіту та побажання, його не було призначено на вказану посаду, оскільки призначено на посади оперуповноваженого, криміналіста та дільничного інспектора. Зазначає, що вказані обставини викликали у нього сильне розчарування та були підставою для звільнення. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 37-43).

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заяві по суті справи, встановив наступне.

01.09.2017 між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Національної поліції в Івано-Франківській області та ОСОБА_1 укладено контракт №1683/670 від 01.09.2017 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (а.с. 8-9).

Відповідно до абз. 5 п. 3 розділу 2 даного контракту №1683/670 від 01.09.2017 особа зобов`язана у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Наказом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 30.09.2020 №318 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції згідно пп. 7 п. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» за власним бажанням (а.с. 7).

Листом від 19.10.2020 №3065/108/12-2020 Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області повідомило позивача про те, що в Головному управлінні Національної поліції в Івано-Франківській області звільнено ОСОБА_1 , який в 2019 році закінчив Харківський національний університет внутрішніх справ (а.с. 10).

Згідно довідки від 25.06.2019 №4/116д про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Харківському національному університеті внутрішніх справ, загальна сума витрат з 17.08.2015 по 05.07.2019 становить 60731 (а.с. 4), з яких:

- 11373,80 грн. грн. - грошове забезпечення;

- 18413,83 грн. - продовольче забезпечення;

- 871,55 грн. - медичне забезпечення;

- 9661,36 грн. - речове забезпечення;

- 20410,46 - вартість комунальних послуг і спожитих енергоносіїв;

Так, з доданих до матеріалів справи довідок-розрахунків вбачається, що за період навчання ОСОБА_1 з 2015-2019 рр. витрачено:

- 9661,36 грн. - витрати на навчання (довідка-розрахунок від 30.10.2020 №41) (а.с. 11);

- 871,55 грн. - вартість медичного забезпечення (довідка медико-санітарної частини) (а.с. 12);

- 11373,80 грн. - грошове забезпечення (довідка від 30.10.2020 №4/827д) (а.с. 13);

- 18413,83 грн. - продовольче забезпечення (довідка-розрахунок) (а.с. 14).

Позивачем направлено відповідачу повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі від 22.10.2020 №3119/108/12-2020 (а.с. 15-16).

З огляду на бездіяльність відповідача щодо добровільної сплати боргу, позивач, з метою примусового стягнення коштів, звернувся із позовною заявою до суду.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 Закону № 580-VIII професійне навчання поліцейських складається з:

1) первинної професійної підготовки;

2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання;

3) післядипломної освіти;

4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Порядок, організацію та терміни проведення професійного навчання визначає Міністерство внутрішніх справ України.

Порядок підготовка поліцейських у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання визначений ст. 74 цього Закону.

До вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, можуть бути зараховані громадяни України, яким станом на 31 грудня року вступу виповниться 17 років.

Підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Розподіл випускників вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, які навчаються на денній формі навчання за державним замовленням, здійснюється комісіями з персонального розподілу з урахуванням інтересів служби відповідно до набутої випускником кваліфікації, спеціальності та спеціалізації.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Порядок добору, направлення та зарахування на навчання до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), зокрема, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів визначає Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 р. № 261 (далі - Порядок №261).

Відповідно до п. 2 Порядку №261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Типову форму контракту затверджує МВС.

Пунктом 3 Порядку визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Відповідно до п. 4 Порядку №261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Так, згідно з п.5 вказаного Порядку після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

Відповідно до п. 6 Порядку №261, особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів.

Примірна форма договору затверджується МВС.

Згідно з п. 8 Порядку №261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 навчався у Харківському національному університеті внутрішніх справ відповідно до контракту №1683/670 від 01.09.2017 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських.

Відповідно до абз. 5 п. 3 розділу 2 даного контракту №1683/670 від 01.09.2017 особа зобов`язана у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Наказом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 30.09.2020 №318 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції згідно пп. 7 п. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» за власним бажанням (а.с. 7).

Враховуючи положення вищенаведених норм законодавства та умов контракту №1683/670 від 01.09.2017, відповідач має відшкодувати Харківському національному університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Що стосується доводів відповідача про порушення вимогою про відшкодування витрат на навчання гарантованих Конституцією України права на безоплатність освіти та права на вільний вибір праці, а також про скасування постановою Уряду від 15.04.2015 № 216 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року № 992» вимоги про те, що випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацьовувати за місцем призначення не менше трьох років, суд зазначає наступне.

Вказаний Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 22.008.1996 №922, стосувався підготовки та працевлаштування молодих спеціалістів у державних навчальних закладів загального профілю.

Натомість навчання відповідача у Харківському національному університеті внутрішніх справі мало сцецифічні умови, які пов`язані із особливим статусом працівників національної поліції, який регулюється окремими нормативно-правовими актами, як то Законом України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, Порядком добору, направлення та зарахування кандидатів на навчання до закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку кадрів для Міністерства внутрішніх справ України і Національної поліції України, та вищого військового навчального закладу Національної гвардії України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.04.2016 №315 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України 08.05.2018 № 383), Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 р. № 261.

При цьому, норми зазначених вище нормативно правових актів, які передбачають обов`язок відшкодування витрат на навчання конституційними не визнавалися, були чинними як на момент укладення сторонами контракту №1683/670 від 01.09.2017 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, під час навчання та залишилися чинними на момент звернення позивача до суду.

Зважаючи на викладене, суд не погоджується з доводами відповідачами про відсутність у нього обов`язку відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі після його звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання.

Оскільки ОСОБА_1 звільнився зі служби за власним бажанням, при цьому не відпрацював 3 роки, як це визначено умовами контракту №1683/670 від 01.09.2017 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, то має обов`язок відшкодувати витрати на його навчання.

При цьому, що стосується суми витрат, які підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 , суд звертає увагу на наступне.

Згідно довідки від 25.06.2019 №4/116д про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Харківському національному університеті внутрішніх справ, загальна сума витрат з 17.08.2015 по 05.07.2019 становить 60731 (а.с. 4), з яких:

- 11373,80 грн. грн. - грошове забезпечення;

- 18413,83 грн. - продовольче забезпечення;

- 871,55 грн. - медичне забезпечення;

- 9661,36 грн. - речове забезпечення;

- 20410,46 - вартість комунальних послуг і спожитих енергоносіїв;

Разом з тим, з доданих до матеріалів справи довідок-розрахунків вбачається, що за період навчання ОСОБА_1 з 2015-2019 рр. витрачено:

- 9661,36 грн. - витрати на навчання (довідка-розрахунок від 30.10.2020 №41) (а.с. 11);

- 871,55 грн. - вартість медичного забезпечення (довідка медико-санітарної частини) (а.с. 12);

- 11373,80 грн. - грошове забезпечення (довідка від 30.10.2020 №4/827д) (а.с. 13);

- 18413,83 грн. - продовольче забезпечення (довідка-розрахунок) (а.с. 14).

При цьому, позивачем не надано відповідного розрахунку на підтвердження користування відповідачем комунальними послугами, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача вартості комунальних послуг і спожитих енергоносіїв в розмірі 20410,46 грн. через недоведенність.

Щодо решти витрат пов`язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі, суд вважає їх доведеними належними розрахунками по видах цих витрат.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Харківському національному університеті внутрішніх справ з 17.08.2015 по 05.07.2019 становлять 40320,54 грн.

При цьому, доказів добровільного відшкодування відповідачем суми коштів, які витрачені на навчання в Харківському національному університеті внутрішніх справ, відповідачем до суду не надано та під час з`ясування всіх обставин справи - судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вимоги ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, позивачем як суб`єктом владних повноважень була доведена правомірність та обґрунтованість підстав часткового стягнення з відповідача суми витрат, пов`язаних з його утриманням у Харківському національному університеті внутрішніх справ, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо добровільної сплати визначеної суми боргу на момент розгляду справи.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням у Харківському національному університеті внутрішніх справ, є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а з відповідача підлягають стягненню кошти у розмірі 40320,54 грн.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У матеріалах відсутні докази понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз. Стягнення з відповідачана користь позивача - суб`єкта владних повноважень витрат на оплату судового збору Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Таким чином, відсутні витрати, які підлягають розподілу за наслідками розгляду даної справи.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (пр-т Льва Ландау, 27, м. Харків, 61080, ), витрати, пов`язані з його утриманням у Харківському національному університеті внутрішніх справ, у розмірі 40320 (сорок тисяч триста двадцять) гривень 54 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач - Харківський національний університет внутрішніх справ (пр-т Льва Ландау, 27, м. Харків, 61080, ).

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Главач І.А.