Справа № 320/2014/21
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 березня 2021 року м. Київ № 320/2014/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Київська Митниця Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (Київська область, м. Буча, вул. Енергетиків 1-а), третя особа Київська митниця Держмитслужби (м. Київ, бульвар Вацлава Гавела 8-а), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №64309034 від 28.01.2021 винесену Державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дмитрук Галиною Анатоліївною;

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 28.01.2021 винесену Державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дмитрук Галиною Анатоліївною;

- визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 28.01.2021 винесену Державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дмитрук Галиною Анатоліївною.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом на 1 січня 2021 року, становить 2270,00 грн.

За змістом позовних вимог позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №64309034 від 28.01.2021, постанову про арешт майна боржника від 28.01.2021 та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 28.01.2021.

Проте, при дослідженні постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2021, а саме в пункті 3 судом встановлено, що з боржника ( ОСОБА_1 ) стягується виконавчий збір/основна винагорода приватного виконавця у розмірі 108185,21 грн.

З даного приводу суд зазначає, що оскаржувані акти індивідуальної дії (постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору) породжують підстави для зміни майнового стану позивача, зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно, оскарження таких постанов спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна, а відтак, скасування цих постанов в частині стягнення виконавчого збору є позовною вимогою майнового характеру.

У зв`язку з чим судом встановлено, що позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру, щодо визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №64309034 від 28.01.2021 та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 28.01.2021, та одну вимогу не майнового характеру, щодо визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника від 28.01.2021.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи приписи чинного законодавства у взаємозв`язку із заявленими у позові вимогами майнового та немайнового характеру, позивачеві слід було сплатити судовий збір на суму 2897,85 грн., проте відповідно до квитанції від 19.02.2021 №ПН20109 позивачем сплачено лише 2724,00 грн.

У зв`язку з чим, для усунення недоліків позовної заяви позивачеві необхідно надати суду оригінал платіжного доручення про доплату 173,85 грн. за другу вимогу майнового характеру.

Згідно з частиною 1 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Адміністративна процесуальна правоздатність - абстрактна умова володіння всіма процесуальними правами і обов`язками, яка передбачає можливість конкретної особи стати суб`єктом конкретних процесуальних правовідносин, стати персоніфікованим носієм прав і обов`язків, передбачених законом для даного суб`єкта і даних правовідносин. Тому особою, що бере участь у справі, можуть бути лише особи, які володіють процесуальною правоздатністю.

Для особистої участі в адміністративній справі недостатньо володіти лише правоздатністю, необхідна ще й адміністративна процесуальна дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді.

Відповідно до частини 2 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальні права та обов`язки, яка породжує відповідні юридичні наслідки. Вона визнається за фізичними особами, які досягли повноліття.

Положеннями статті 34 Цивільного кодексу України, серед іншого, передбачено, що особа вважається повнолітньою, якщо вона досягнула вісімнадцяти років.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 р. № 5492-VІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що, в даному випадку, належним доказом наявності у позивача адміністративної процесуальної правосуб`єктності є саме паспорт громадянина України.

При досліджені матеріалів справи судом встановлено, що позивачем не надано суду паспорту громадянина України та реєстраційного номеру облікової картки платника податків на ім`я ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати копії всіх заповнених сторінок паспорту громадянина України та реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Пунктом 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

В порушення цих вимог, у позові не зазначено ідентифікаційного коду в ЄДРПОУ відповідача, засобів зв`язку та адреси його електронної пошти.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позовна заява підписана адвокатом - Кухарчук А.Ю., проте на першій сторінці позовної заяви не вказано реквізитів адвоката - Кухарчук А.Ю., а саме прізвище, ім`я та по батькові, його місце проживання чи перебування; поштовий індекс; реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номер засобів зв`язку та адреса електронної пошти.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом надання до суду:

- оригіналу документа про доплату судового збору за другу вимогу майнового характеру в розмірі 173,85 гривень;

- належним чином засвідчених всіх заповнених сторінок паспорту громадянина України та реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_1 , як для суду так і для інших учасників справи;

- позовної заяви, яка відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (у кількості примірників, відповідно до кількості учасників справи, один з яких до суду), зокрема, із зазначенням ідентифікаційного коду в ЄДРПОУ відповідача, засобів зв`язку та адреси його електронної пошти, а також реквізитів адвоката - Кухарчук А.Ю. , із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові, її місце проживання чи перебування; поштовий індекс; реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номер засобів зв`язку та адреса електронної пошти.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Київська Митниця Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанов - залишити без руху.

Протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачеві необхідно усунути недоліки позовної заяви у спосіб, визначений даною ухвалою.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.