Справа № 420/7776/20
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/7776/20
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, третя особа: Біляївський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання протиправним та скасування постанови №112 від 03 квітня 2020 року про стягнення 23 615, 00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 17 серпня 2020 року надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №112 від 03 квітня 2020 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 23 615,00 грн.;

- стягнути в Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 102,00 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 08 вересня 2020 року.

В судове засідання, яке було призначене на 08 вересня 2020 року позивач та/або представник позивача не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Копія ухвали про відкриття провадження від 19.08.2020 року та повістка про виклик до суду на 08.09.2020 року о 10 год. 30 хв. особисто були вручені позивачці - ФОП ОСОБА_1 31.08.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, яке наявне в матеріалах справи (а.с.43). Будь-яких заяв, чи клопотань про відкладення розгляду справи від позивача та її представника до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою представника позивача у судове засідання 08 вересня 2020 року, розгляд справи було відкладено на 15 вересня 2020 року о 09 год. 20 хв.

08 вересня 2020 року від представника позивача Шевченко І.В. після проведення судового засідання надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 08.09.2020 року о 10 год. 30 хв. без участі позивача (вхід. №ЕП/13881/20).

В судове засідання, яке відбулось 15 вересня 2020 року, позивач та/або представник позивача повторно не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на електронну адресу представника позивача - адвоката Шевченка Іллі Володимировича, яка зазначена в позовній заяві - . Про отримання судової повістки представником позивача особисто було підтверджено листом від 08.09.2020 року (а.с.61-62). Будь-яких заяв, чи клопотань про відкладення розгляду справи від позивача та/або представника до суду не надходило.

Судове засідання призначене на 15 вересня 2020 року було перенесене на 29 вересня 2020 року о 09 год. 00 хв.

В судове засідання, яке відбулось 29 вересня 2020 року позивач та/або представник позивача втретє не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на електронну адресу представника позивача, адвоката Шевченко Іллі Володимировича, яка зазначена в позовній заяві - (а.с.67). 15 вересня 2020 року від позивача надійшло повідомлення про прочитання листа (15.09.2020 року 12:37). Підтвердження про отримання судової повістки від представника позивача не надійшло, у зв`язку з чим секретарем судового засідання складено довідку від 16 вересня 2020 року. Будь-яких заяв, чи клопотань про відкладення розгляду справи від позивача та/або представника до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою представника позивача у судове засідання 29 вересня 2020 року, розгляд справи було відкладено на 07 жовтня 2020 року об 11 год. 00 хв.

В судове засідання, 07 жовтня 2020 року позивач та/або представник позивача вчетверте не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на електронну адресу представника позивача, адвоката Шевченко Іллі Володимировича, яка зазначена в позовній заяві (а.с.67). Підтвердження про отримання судової повістки від представника позивача не надійшло, у зв`язку з чим секретарем судового засідання складено довідку від 30 вересня 2020 року. Будь-яких заяв, чи клопотань про відкладення розгляду справи від позивача та/або представника до суду не надходило.

07 жовтня 2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача до суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року клопотання представника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про залишення позову без розгляду - задоволено. Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (вул. 7-ма Пересипська, буд.6, м. Одеса, 65042, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Заводська, буд.19, м. Біляївка, Одеська область, 67600, ) про визнання протиправним та скасування постанови №112 від 03 квітня 2020 року про стягнення 23 615,00 грн. - залишено без розгляду.

На вказану ухвалу суду фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року та направити дану справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, наведеними нормами окреслено характер процесуальної поведінки, яка зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їхню реалізацію так, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без значних затримок та невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо явки у судове засідання.

З п.4 ч.1 ст.240 КАС України слідує, що правило про залишення позову без розгляду у випадку повторної неявки має застосовуватися до позивачів, які не є суб`єктами владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року по справі № 160/4719/19.

Згідно з вимогами ч.5 ст.205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 зазначено, що представником позивача, адвокатом Шевченком І.В. 07.09.2020 року о 17:55 було направлено клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 08.09.2020 року, без участі позивача. Як зазначає суд першої інстанції, зазначене клопотання отримано судом вже після проведення судового засідання о 10 год. 30 хв. на 08.09.2020 року (вх. №ЕП/13881/20). Також, під час вказаного судового засідання представником відповідача заявлено усне клопотання про відкладення.

В наступні судові засідання, призначені на 15.09.2020 року, 29.09.2020 року та 07.10.2020 року, позивач та/або представник позивача не з`явилися, були повідомлені належним чином. Будь-яких заяв, чи клопотань про відкладення розгляду справи від позивача та/або представника до суду не надходило.

Доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення сторони позивача про призначене судове засідання, колегія суддів вважає неспроможними. Так, судом першої інстанції направлялася судова повістка засобами електронного зв`язку саме на електрону адресу позивача та його представника, які були зазначені стороною позивача в позовній заяві (а.с.1).

Відповідно до положень, передбачених ч.1, 2 ст.44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Колегія суддів зазначає, що крім наявних прав, учасники справи наділені також певними обов`язками, що кореспондують процесуальним правам інших осіб, та дають змогу здійснювати ефективний розгляд справи судом. При цьому, процесуальні права і обов`язки будь-якої особи, яка бере участь у справі, не можуть визнаватися більш або менш важливими ніж права і обов`язки другої особи, яка бере участь у справі. Неповідомлення про причини неприбуття за правовими наслідками прирівняне до неприбуття в судове засідання без поважних причин. Причини неприбуття слід визнавати неповажними, якщо за таких причин особа мала реальну можливість прибути в судове засідання або надіслати свого представника. Тож поважність причин неприбуття є оціночною категорією, яка залежить від конкретних обставин, тому про вирішення цього питання суд постановляє вмотивовану ухвалу.

Судом враховано, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення позивача та його представника належним чином про дату час і місце проведення судових засідань за їх участю для реалізації ними права судового захисту прав та інтересів ФОП ОСОБА_1 .

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що ухвала підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.