Справа № 1.380.2019.005906
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року справа 1.380.2019.005906

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Шавель М.М. .

за участю:

представника позивача - Школяр О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про демонтаж тимчасової споруди,-

в с т а н о в и в:

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (79000, м. Львів, вул. Ференца Ліста, 1; ) звернулася в суд з позовом до ФО-П ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про демонтаж тимчасової споруди (малої архітектурної форми), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність у тимчасовій споруді за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно ухвали Львівської міської ради від 30.06.2016 року № 629 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.04.2015 року № 4527 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» зазначена тимчасова споруда вилучена з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд у зв`язку зі скаргами мешканців. Відповідно до ухвали Львівської міської ради від 23.04.2015 № 4526 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові» тимчасова споруда, що належить ФОП ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 є самовільно встановлена і підлягає демонтажу. 26 серпня 2016 року головою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради прийнято розпорядження №352 «Про демонтаж тимчасової споруди СПД ФОП ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 », яким надано термін в добровільному порядку до 12.09.2016 забезпечити демонтаж тимчасової споруди (малої архітектурної форми) за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки вказане розпорядження залишається не виконаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 13 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 16 січня 2020 року продовжено підготовче засідання на 30 днів.

Ухвалою суду від 12 березня 2020 року зупинено провадження у даній справі № 1.380.2019.005906 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 380/1793/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської міської ради про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 11 лютого 2021 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 11 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву (вх. № 1612 від 10.01.2020 року), де просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. На момент виникнення спірних правовідносин, тимчасова споруда відповідача розміщувалась на підставі договору оренди земельної ділянки. Відповідно до затвердженого Порядку, першочерговою передумовою для укладення договору оренди конструктивних елементів благоустрою є наявність інформації про таку в ухвалі Львівської міської ради № 1568 від 02.03.2017 (додаток 1). Рішеннями судів у справі №461/7669/16-а встановлено, що відсутність інформації про належну ФОП ОСОБА_1 тимчасову споруду у вказаній ухвалі є наслідком протиправних дій, а в подальшому протиправної бездіяльності Львівської міської ради. Формування переліків тимчасових споруд ,які увійшли до «нової» Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові і відповідно яким продовжено дію договорів оренди здійснювалось Львівською міською радою «автоматично», без будь-яких звернень суб`єктів господарювання. На даний час Львівська міська рада відповідно до рішень судів у справі № 461/7669/16-а зобов`язана включити тимчасову споруду за адресою: АДРЕСА_2 , що належить Відповідачу в Додаток № 1 ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 №1568. Враховуючи вище наведене, тимчасова споруда, що належить відповідачу не підлягає демонтажу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив зобов`язати позивача демонтувати тимчасову споруду (малої архітектурної форми), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву з проханням слухати справу у відсутності позивача та його представника.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, яким вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 05.03.2001 року; основний вид діяльності згідно КВЕД 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

22 серпня 2016 року начальником Відділу соціально-економічного розвитку Галицької районної адміністрації ЛМР ОСОБА_2, головним спеціалістом вказаного Відділу ОСОБА_3, інженером КП «Адміністративно-технічне управління» ОСОБА_4 складено акт про проведення обстеження в результаті якого зафіксовано розміщення тимчасової споруди (МАФ) суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно ухвали Львівської міської ради від 30.06.2016 року № 629 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.04.2015 року № 4527 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» зазначена тимчасова споруда вилучена з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд у зв`язку зі скаргами мешканців.

Відповідно до ухвали Львівської міської ради від 23.04.2015 № 4526 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові» тимчасова споруда, що належить ФОП ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 є самовільно встановлена і підлягає демонтажу.

26 серпня 2016 року головою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради прийнято розпорядження №352 «Про демонтаж тимчасової споруди СПД ФОП ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 », яким надано термін в добровільному порядку до 12.09.2016 забезпечити демонтаж тимчасової споруди (малої архітектурної форми) за адресою: АДРЕСА_2 .

15 вересня 2016 року начальником Відділу соціально-економічного розвитку Галицької районної адміністрації ЛМР ОСОБА_2, головним спеціалістом вказаного Відділу ОСОБА_3, начальником Відділу комунального господарства ОСОБА_5 складено акт про проведення обстеження, яким зафіксовано, що вимогу розпорядження голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради «Про демонтаж тимчасової споруди СПД ФОП ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 » № 352 від 26.08.2016 року не виконано.

25 жовтня 2016 року Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради подано позовну заяву в Господарській суд Львівської області до СПД ФОП ОСОБА_1 про демонтаж тимчасової споруди.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі № 914/2729/16.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10 вересня 2019 року закрито провадження у справі.

18 жовтня 2019 року начальником Відділу соціально-економічного розвитку Галицької районної адміністрації ЛМР ОСОБА_2, головним спеціалістом вказаного Відділу ОСОБА_3, провідним спеціалістом Відділу комунального господарства ОСОБА_6 складено акт проведення обстеження, яким зафіксовано, що тимчасову споруду ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , не демонтовано.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Частинами 1, 4 ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом; рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно із ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, прийняті в межах своїх повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до приписів ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності визначений Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.20, 2.21, 2.30 та 2.31 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди; встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив`язки; відхилення від паспорта прив`язки тимчасової споруди не допускається, у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу; розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється.

Аналогічні приписи закріплені і в Положенні про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженому ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015 № 4526 (далі - Положення).

Згідно з п.2.1 зазначеного Положення розміщення тимчасових споруд здійснюється замовником відповідно до паспорту прив`язки, плану земельної ділянки та договору оренди земельної ділянки або договору окремих конструктивних елементів благоустрою. Місце встановлення тимчасових споруд повинно відповідати адресі, вказаній у паспорті прив`язки, та плану земельної ділянки або схемі прив`язки.

Самовільно встановлена тимчасова споруда - це тимчасова споруда, яка встановлена за відсутності одного із документів, передбачених цим Положенням: ухвали міської ради, договору оренди земельної ділянки чи договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою, паспорту прив`язки тимчасової споруди (п.1.3).

Таким чином, тимчасова споруда вважатиметься встановленою правомірно тільки за наявності всіх необхідних дозвільних документів визначених п. 1.3. Положення про порядок розміщення тимчасових споруд і підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015 № 4526.

Згідно з п.7.1.2 Положення, демонтажу підлягають самовільно встановлені тимчасові споруди.

За змістом п.7.3.-7.5. Положення, при виявлені самовільно встановленої тимчасової споруди складається акт довільної форми та районна адміністрація, на території якої розташована тимчасова споруда приймає рішення про її демонтаж у 10-денний термін. Акт обстеження підписують представники районної адміністрації, комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» та власник тимчасової споруди. У разі, якщо власник відмовляється від підписання або від участі в обстеженні копія акта скеровується йому рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Пунктом 7.8 Положення про порядок розміщення тимчасових споруд і підприємницької діяльності у м. Львові районним адміністраціям надано право на звернення до суду з позовом про примусовий демонтаж тимчасової споруди, встановленої з порушенням цих Правил.

Отже, необхідною умовою для задоволення позовних вимог про демонтаж самочинно встановленої тимчасової споруди є встановлення: ознак самочинності встановленої тимчасової споруди (відсутність правових підстав для її встановлення, зокрема відсутність необхідної дозвільної документації); факт приналежності вказаної тимчасової споруди особі, до якої спрямовано вказану правову вимогу про демонтаж.

Суд встановив, що згідно ухвали Львівської міської ради від 30.06.2016 року № 629 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.04.2015 року № 4527 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» тимчасова споруда за адресою: АДРЕСА_2, вилучена з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд у зв`язку зі скаргами мешканців.

Відповідно до ухвали Львівської міської ради від 23.04.2015 № 4526 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові» тимчасова споруда, що належить ФОП ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 є самовільно встановлена і підлягає демонтажу.

Згідно з рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06.08.2018 та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018 у справі №461/7669/16-а визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради від 30.06.2016 № 629 в частині пункту 83 Додатку 1-В; зобов`язано Львівську міську раду внести зміни до ухвали від 02.03.2017 № 1568 шляхом включення до Переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Шевченківському районі м. Львова тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_2 із вказанням її власником фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (Додаток 1 до ухвали міської ради №1568 від 02.03.2017).

26.12.2019 Львівська міська рада прийняла ухвалу №6107 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова», якою, зокрема, затвердила новий перелік тимчасових споруд, що входять до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові згідно з додатком, визнала такою, що втратила чинність ухвалу Львівської міської ради від 02.03.2017 №1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова».

Пунктом 83 додатку 1-В до ухвали Львівської міської ради від 30.06.2016 №629 належна позивачу споруда протиправно вилучена з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, така автоматично не включена в додаток № 1 до ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 № 1568, у зв`язку з чим, така знову не включена Львівською міською радою у відповідний додаток до ухвали Львівської міської ради від 26.12.2019 № 6107.

03 березня 2020 року до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської міської ради, в якій позивач просить зобов`язати Львівську міську раду внести зміни до ухвали, яка визначає (затверджує) Перелік(и) тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, шляхом включення до Переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Галицькому районі м. Львова тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_2 із зазначенням її власником фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року, позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено повністю - зобов`язано Львівську міську раду внести зміни до ухвали, яка визначає (затверджує) Перелік(и) тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, шляхом включення до Переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Галицькому районі м. Львова тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_2 із зазначенням її власником фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Згідно із ч.1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною 4 ст.78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

До компетенції виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (пп. 7 п «а» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно з ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчим органам міських рад делеговано повноваження у галузі будівництва, зокрема, зі здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Суд зазначає, що оскільки спірна тимчасова споруда, згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року, внесена до Переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові із зазначенням її власником фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , тому така тимчасова споруда не може бути знесена, незважаючи на те, що рішення суду не виконано.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем заявлених позовних вимог, з огляду на що, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (79000, м. Львів, вул. Ференца Ліста, 1; ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про демонтаж тимчасової споруди - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.03.2021 року.

Суддя Кухар Н.А.