Справа № 490/894/20
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 490/894/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Коваля М.П.,

судді - Кравця О.О.,

судді - Зуєвої Л.Є.,

розглянувши питання про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради в особі Адміністративної комісії про скасування постанови № 33 від 15.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради в особі Адміністративної комісії про скасування постанови № 33 від 15.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду: заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних причин такого поновлення.

Водночас, 27 лютого 2021 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій в обґрунтування поважності пропуску строку апеляційного оскарження повторно зазначено, що повний текст оскаржуваного рішення отримано відповідачем 11.01.2021 року. Апелянт вважає, що ч. 4 ст. 286 КАС України не встановлюється спеціальний по відношенню до ст.. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження, при цьому на думку апелянта нормою ч. 4 ст. 286 КАС України апелянту надається саме право звернутись з апеляційною скаргою на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, проте зазначена норма не зобов`язує апелянта робити це саме в десятиденний строк. Апелянт також посилається на відповідну практику Верховного Суду та ЄСПЛ.

Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов висновку, що зазначені в обґрунтування пропуску апелянтом строку апеляційного оскарження причини не є поважними з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги/відмови у відкритті апеляційного провадження за вперше поданою апеляційною скаргою до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і так далі.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги. Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Стаття 286 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та частина четверта якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 295 КАС строк на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення було прийняте 08 грудня 2020 року, водночас апеляційна скарга була надіслана до суду засобами поштового зв`язку 11 лютого 2021 року, тобто апеляційну скаргу подано з пропуском строку, встановленого статтею 286 КАС України.

Водночас, за правилами, встановленими статтею 271 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Таким чином, у справах цієї категорії, які є терміновими в розумінні КАС України, надзвичайно важливим в аспекті реалізації учасником справи права на апеляційне оскарження є дотримання судом першої інстанції порядку проголошення та вручення (надсилання) копій судових рішень, визначеного частиною другою статті 271 КАС. Недотримання судом першої інстанції цього порядку може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, з урахуванням інших фактичних обставин.

При цьому колегія суддів враховує висновки щодо застосування норм права, викладені зокрема у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року (справа №212/2354/18).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у разі недотримання порядку проголошення та вручення (надсилання) копій судових рішень, визначеного частиною другою статті 271 КАС України, враховуючи положення ст. ст. 286, 295 КАС України, у даній категорії справ учасник справи має право подати апеляційну скаргу на протязі 10 днів з моменту отримання повного тексту рішення суду.

Водночас, оскільки повний текст оскаржуваного рішення отримано апелянтом 11 січня 2021 року, проте апеляційну скаргу надіслано до суду засобами поштового зв`язку 11 лютого 2021 року, підстави, вказані апелянтом, не можуть вважатись поважними причинами поновлення строку на апеляційне оскарження.

Посилання апелянта на те, що 4 ст. 286 КАС України не встановлюється спеціальний по відношенню до ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження, а норма ч. 4 ст. 286 КАС України не зобов`язує апелянта подавати апеляційну скаргу в десятиденний строк, ґрунтуються на хибному розумінні апелянтом норм процесуального права.

До того ж, суд вважає недоречними посилання апелянта на практику ЄСПЛ, оскільки висновки цього суду направлені на встановлення порушень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і захист прав людини (у виключних випадках - юридичної особи), а не органів державної влади. Правові висновки ЄСПЛ у порядку аналогії не можуть бути застосовані для захисту прав та інтересів суб`єктів владних повноважень, оскільки законодавство України побудовано, зокрема, на основі конституційного принципу, коли права, свободи людини та їх гарантії визначають спрямованість діяльності держави, а не навпаки. Тобто визначені законодавством права, свободи людини та їх гарантії не можуть бути притаманними органам державної влади, бо головним обов`язком останніх є утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 березня 2020 року (справа № 9901/511/19).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави поновлення строку апеляційного оскарження, викладені апелянтом є неповажними та не можуть свідчити про наявність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

У справі «Пономарьов проти України» (рішення від 03 квітня 2008 року, заява № 3236/03) Європейський суд з прав людини нагадав про необхідність розуміння права на справедливий розгляд судом з урахуванням принципу юридичної визначеності, який є одним із аспектів верховенства права. Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

Згідно з ч. 3 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених КАС України, зокрема ст. ст.286 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до положень ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, оскільки наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 296, 298, 299, 325, 328, 329 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради в особі Адміністративної комісії про скасування постанови № 33 від 15.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець

Суддя: Л.Є. Зуєва