Справа № 532/236/21
Суддя: Макарчук С. М.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Макарчука С.М., розглянувши у порядку письмового провадження за відсутності осіб справу № 532/236/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача - Галушко Сергій Станіславович, до інспектора 3 роти Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Кравченко Вікторії Василівни, Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови серії ЕАН № 3692144 від 21.01.2021 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

Встановив:

І. Стислий виклад позовних вимог позивача

1.1. 01 лютого 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області із зазначеним позовом.

1.2. Позивач прохає скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 21.01.2021 серії ЕАН № 3692144, винесену інспектором 3 роти Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Кравченко Вікторією Василівною (далі - Інспектор) щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 340,00 гривень за частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

2.1. Позивач зазначив, що 21 січня 2021 року о 16 годині 57 хвилин Інспектором відносно нього складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 21.01.2021 серії ЕАН № 3692144 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340,00 гривень за частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

2.2. За змістом постанови, 21 січня 2021 року о 16 годині 48 хвилин у м. Кременчук по вул. Вадима Пугачова водій керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху.

3.1. Позивач стверджує, що вдень 21 січня 2021 року, перед виїздом з с. Іркліїв Золотоніського району Черкаської області, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, він перевірив та встановив повну технічну справність і комплектність вантажного тягача DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом, після чого відбув у рейс. Безпосередньо на в`їзді в м. Кременчук, під час зупинки, ОСОБА_1 виявив технічну несправність лівої фари. Оскільки це була світла пора доби, до заходу сонця, він вирішив доїхати до найближчої станції техобслуговування для усунення технічної несправності автомобіля, оскільки безпосередньо на місці зупинки з об`єктивних причин не мав технічної можливості цього зробити. Увімкнувши аварійну світлову сигналізацію, він почав рух, але був зупинений Інспектором, яка повідомила про технічні несправності та заборону експлуатації транспортного засобу, на що позивач заперечив, оскільки вважав, що у світлу пору доби має право доїхати до найближчої станції техобслуговування та зауважив, що подія відбулася саме у світлу пору доби.

Позивач вказує, що Інспектор заявила, що вона не зважатиме на ці обставини, не приймає пояснення ОСОБА_1 , та вважає це адміністративним правопорушенням, після чого винесла оскаржувану постанову. При цьому позивач зауважує, що Інспектор не надала йому жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

3.2. Позивач вважає, що за вказаних обставин його вини, ані умисної, ані необережної, немає, він не міг передбачити такий аварійний випадок і будь-яким чином запобігти йому, перед виїздом перевірив та встановив повну технічну справність і комплектність вантажного тягача та напівпричепа.

4. Позивач зазначає, що за даними відкритого джерела - Інтернет-сайту METEOTREND (посилання https://ua.meteotrend.com/sunrіse-sunset/ua/kremenchuk/) у четвер, 21 січня 2021 року, у м. Кременчук Полтавської області схід Сонця о 07 годині 30 хвилин, захід Сонця о 16 годині 25 хвилин.

5. Позивач вважає, що прийняттям оскаржуваної постанови порушене його право на всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

ІІ. Стислий виклад позиції відповідача - Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області

1.1. 23 лютого 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов відзив відповідача - Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області (далі - БПП в м. Кременчук).

1.2. Відповідач з адміністративним позовом не погоджується.

1.3. Прохає відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі, справу розглянути без участі представника відповідача.

2. Відповідач зазначає, що 21 лютого 2021 року інспектором роти № 3 БПП в м. Кременчук лейтенантом поліції Кравченко Вікторією Василівною винесено постанову серії ЕАН № 3692144 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 16 години 48 хвилин в м. Кременчуці на вул. Вадима Пугачова керував транспортним засобом DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_2 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, чим порушив пункт 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху України.

3. Відповідач стверджує, що під час патрулювання в місці, час і дату, вказані в оскаржуваній постанові, поліцейським було виявлено транспортний засіб під керуванням позивача, у якого в темну пору доби не працювала ліва фара в режимі ближнього світла. Аварійна сигналізація на вказаному транспортному засобі не була увімкнена.

4. Відповідач звертає увагу на те, що про необхідність вмикати фари в режимі ближнього світла після 16 години 25 хвилин 21 січня 2021 року позивач наголошує у позовній заяві.

5.1. Відповідач зазначає, що позивачу було повідомлено спеціальне звання, посаду та прізвище поліцейського, про причину зупинки, про адміністративну відповідальність за вчинене ним правопорушення, роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, порядок та строки сплати адміністративного штрафу.

5.2. Відповідач вказує, що на місці зупинки позивач не заперечував факту керування транспортним засобом, у якого в темну пору доби не працювала ліва фара в режимі ближнього світла, позивач повідомив, що керує транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою з Черкаської області, повідомив, що має намір продовжити рух додому в гараж та буде ремонтувати несправність, а також, що в момент зупинки транспортного засобу не настала темна пора доби.

Зважаючи на це, наголошує, що позивач надає суду завідомо неправдиву інформацію, що він виявив несправність лівої фари безпосередньо на в`їзді у м. Кременчук та мав намір продовжити рух до найближчої станції техобслуговування.

5.3. Відповідач зазначає, що на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач письмових пояснень та клопотань щодо адміністративного правопорушення не надав.

5.4. Відповідач зазначає, що на місці зупинки позивач не надав пояснень щодо керування транспортним засобом із виявленими технічними несправностями у відповідності до вимог пункту 31.5 Правил дорожнього руху України, тобто з увімкненою аварійною світловою сигналізацією.

5.5. Відповідач вказує, що справу розглянуто в присутності позивача, постанову оголошено негайно після розгляду справи, копію постанови позивач отримав.

6. Відповідач вважає, що Інспектором було прийнято до уваги факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, усні пояснення позивача, які в силу вимог статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення є належними доказами у справі, та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за частиною 1 статті 121 цього Кодексу, а зміст постанови відповідає вимогам статті 283 цього Кодексу і містить, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснений відеозапис (камера ВІ01057).

7. Відповідач також зазначає, що до адміністративного позову не додано жодних доказів на підтвердження позовних вимог, зокрема доказів про усунення технічних несправностей 21 січня 2021 року на найближчій станції технічного обслуговування.

ІІІ. Стислий виклад позиції відповідача - інспектора 3 роти Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2

1.1. 23 лютого 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов відзив відповідача - інспектора 3 роти Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Кравченко Вікторії Василівни (далі - Інспектор).

1.2. Відповідач з адміністративним позовом не погоджується.

1.3. Прохає відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі, справу розглянути без її участі.

2. Відповідач зазначає, що 21 лютого 2021 року нею винесено постанову серії ЕАН № 3692144 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 16 години 48 хвилин в м. Кременчуці на вул. Вадима Пугачова керував транспортним засобом DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_2 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, чим порушив пункт 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху України.

3. Відповідач стверджує, що під час патрулювання в місці, час і дату, вказані в оскаржуваній постанові, було виявлено транспортний засіб під керуванням позивача, у якого в темну пору доби не працювала ліва фара в режимі ближнього світла. Аварійна сигналізація на вказаному транспортному засобі не була увімкнена.

4. Відповідач звертає увагу на те, що про необхідність вмикати фари в режимі ближнього світла після 16 години 25 хвилин 21 січня 2021 року позивач наголошує у позовній заяві.

5.1. Відповідач зазначає, що позивачу було повідомлено спеціальне звання, посаду та прізвище поліцейського, про причину зупинки, про адміністративну відповідальність за вчинене ним правопорушення, роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, порядок та строки сплати адміністративного штрафу.

5.2. Відповідач вказує, що на місці зупинки позивач не заперечував факту керування транспортним засобом, у якого в темну пору доби не працювала ліва фара в режимі ближнього світла, позивач повідомив, що керує транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою з Черкаської області, повідомив, що має намір продовжити рух додому в гараж та буде ремонтувати несправність, а також, що в момент зупинки транспортного засобу не настала темна пора доби.

Зважаючи на це, наголошує, що позивач надає суду завідомо неправдиву інформацію, що він виявив несправність лівої фари безпосередньо на в`їзді у м. Кременчук та мав намір продовжити рух до найближчої станції техобслуговування.

5.3. Відповідач зазначає, що на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач письмових пояснень та клопотань щодо адміністративного правопорушення не надав.

5.4. Відповідач зазначає, що на місці зупинки позивач не надав пояснень щодо керування транспортним засобом із виявленими технічними несправностями у відповідності до вимог пункту 31.5 Правил дорожнього руху України, тобто з увімкненою аварійною світловою сигналізацією.

5.5. Відповідач вказує, що справу розглянуто в присутності позивача, постанову оголошено негайно після розгляду справи, копію постанови позивач отримав.

6. Відповідач вважає, що нею було прийнято до уваги факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, усні пояснення позивача, які в силу вимог статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення є належними доказами у справі, та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за частиною 1 статті 121 цього Кодексу, а зміст постанови відповідає вимогам статті 283 цього Кодексу і містить, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснений відеозапис (камера ВІ01057).

7. Відповідач також зазначає, що до адміністративного позову не додано жодних доказів на підтвердження позовних вимог, зокрема доказів про усунення технічних несправностей 21 січня 2021 року на найближчій станції технічного обслуговування.

ІV. Рух справи та процесуальні дії

1. 01 лютого 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (а.с. 1-5) із додатками: копією паспорта позивача та копією картки платника податків (а.с. 6-7), копією оскаржуваної постанови (а.с. 8), копією посвідчення водія на ім`я позивача (а.с. 9), копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 10), копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я представника позивача (а.с. 11), копією ордера на надання правничої допомоги (а.с. 12).

2.1. 01 лютого 2021 року, за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, справу передано на розгляд головуючому судді Тесленко Т.В. (а.с. 14).

02 лютого 2021 року суддею Кобеляцького районного суду Полтавської області заявлено самовідвід за цією справою (а.с. 15).

02 лютого 2021 року ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області задоволено заяву судді Тесленко Т.В. про самовідвід (а.с. 16).

2.2. 02 лютого 2021 року, за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. (а.с. 17)

3.1. 02 лютого 2021 року ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області позовна заява залишена без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків: сплати судового збору та надання документу про його сплату, або документів, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору (а.с. 18-21).

3.2. 08 лютого 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява позивача про усунення недоліків (а.с. 24), до якої долучена квитанція про сплату судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривні 00 копійок (а.с. 23).

4. 12 лютого 2021 року ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області (а.с. 25-30):

- відкрито провадження у справі;

- залучено до участі у справі в якості співвідповідача Батальйон патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області;

- визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні);

- постановлено витребувати у відповідача належним чином завірені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення із визначенням строку їх надання Кобеляцькому районному суду Полтавської області до 22 лютого 2021 року;

- запропоновано відповідачам з урахуванням особливостей розгляду справ даної категорії, визначених статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, у п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову, відповідно до статті 77 цього Кодексу, надати всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, з приводу яких подано позов.

5. 16 лютого 2021 року, відповідно до звіту про направлення й отримання електронного листа, копія ухвали суду від 12 лютого 2021 року отримана відповідачами (а.с. 34).

6.1. 22 лютого 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області засобами електронного зв`язку надійшла сканована копія відзиву відповідача - Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області (а.с. 35-37).

22 лютого 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області засобами електронного зв`язку надійшла сканована копія відзиву відповідача - інспектора 3 роти Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Кравченко Вікторії Василівни (а.с. 38 (зворотна сторона) - 41).

6.2. 22 лютого 2021 року ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області у розгляді справи оголошено перерву у зв`язку з неотриманням судом витребуваних доказів та оригіналів відзивів відповідачів із додатками, які були подані відповідачами у визначені судом строки, але судом вчасно не отримані (а.с. 44-47).

7. 23 лютого 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов оригінал відзиву відповідача - Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області (а.с. 48-53) із додатками: копією оскаржуваної постанови (а.с. 54), копією довіреності (а.с. 55) та копією списку згрупованих поштових відправлень (а.с. 56, 57).

23 лютого 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов оригінал відзиву відповідача - інспектора 3 роти Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Кравченко Вікторії Василівни (а.с. 58-63) із додатками: DVD-R диском (а.с. 66) та копією списку згрупованих поштових відправлень (а.с. 64, 65).

Відповідно до відмітки установи поштового зв`язку на конверті, зазначені відзиви задні на пошту 22 лютого 2021 року (а.с. 67).

V. Встановлені фактичні обставини та мотиви суду

1.1. Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що 21 січня 2021 року ОСОБА_1 керував вантажним спеціалізованим сідловин тягачем DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом STAS SZ33-6V, номерний знак НОМЕР_3 , що належать ОСОБА_3 , яким прямував із с. Іркліїв Золотоніського району Черкаської області до м. Кременчук Полтавської області.

1.2. Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що для міста Кременчук Полтавської області 21 січня 2021 року захід Сонця відбувся о 16 годині 25 хвилин.

1.3. Судом встановлено, що 21 січня 2021 року о 16 годині 57 хвилин інспектором 3 роти Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Кравченко Вікторією Василівною винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі, серія ЕАН № 36921, стосовно ОСОБА_1 .

1.4.1. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі, серія ЕАН № 3692144, дата розгляду справи: 21.01.2021 16:57:08, місце розгляду справи: Полтавська, Автозаводський, м. Кременчук, вул. В.Пугачова, 39: 21.01.2021 16:48:00, м. Кременчук вулиця Вадима Пугачова/ водій керував ТЗ з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, ві01057/ чим порушив п. 31.4.3 в ПДР - Керув. ТЗ з несправними зовн. світ. Приладами, не горить ліва фара в темну пору доби в режимі ближн. світла; стаття, частина статті КУпАП: ст. 121 ч.1; прийняте по справі рішення, вид адміністративного стягнення та сума штрафу: Накласти штраф 340 грн., на підставі статті 307, ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати порушником штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу 640 грн.

1.4.2. Відповідно до постанови, додатки до неї відсутні, пряме зазначення доказів вчинення правопорушення позивачем у постанові відсутнє.

2.1. Пунктом 19.1 «а» Правил дорожнього руху України визначено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається повинні бути ввімкненні такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

2.2. Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України, темною порою доби визначено - частину доби від заходу до сходу сонця.

3.1.1. Відповідно до підпункту «в» пункту 31.4.3 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

3.1.2. Відповідно до пункту 31.5 Правил дорожнього руху у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

3.2. Частина 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

3.3. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

3.4. Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

3.5. Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

3.6. Згідно з частинами 1-4 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

3.7. Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

3.8. Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

3.9. Відповідно до частин 1, 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

3.10. Згідно зі статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

4.1. Згадані положення Кодексу України про адміністративні правопорушення поширюються на відповідача і спірну постанову.

4.2. Зважаючи на наведене, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, які підтверджені належними доказами.

4.3. Склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містить складу адміністративного правопорушення.

5.1. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

5.2. Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

5.3. Згідно зі статтею 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах, зокрема, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

5.4. Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

5.5. Так, за змістом статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

6.1. Оскаржувана постанова не містить зазначення доказів, на підставі яких вона винесена. Проставляння при зазначенні часу, місця, суті і обставин правопорушення літерно-цифрового маркування «ві01057» без зазначення того, що саме воно означає та який стосунок має до викладеного тексту не може бути розцінене як належне зазначення доказів.

6.2. Оскаржувана постанова не містить відомостей про наявність додатків до неї. Відповідна графа 7 оскаржуваної постанови не заповнена.

7.1. Інспектором до відзиву на позов долучений DVD-R диск № 93543 із зазначенням на його зовнішньому боці номеру судової справи 532/236/21 з відеозаписом розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На думку відповідача, відеозапис є належним та допустимим доказом у справі з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності з огляду на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 16.08.2019 у справі № 524/126/17, від 31.07.2019 у справі № 524/495/17, від 28.11.2018 у справі № 537/1214/17.

7.2. Суд оглянув надані відповідачем відеозаписи з нагрудних камер.

7.3. Наданий суду диск містить три файли: №1: .mov, №2: .mov та №3: .mov.

Зазначені файли майже не можливо відтворити. Відтворення відбувається зі значними затримками, зупинками та перериванням відеозапису, у зв`язку з чим суд може оцінити лише ті відрізки запису, що можливо відтворити.

7.4.1. Відеозапис №1 тривалістю 5:00 хвилин фіксує, відповідно до проставлених на ньому відміток дати й часу, проміжок часу 21 січня 2021 року з 16:48:24 по 16:53:24 та фіксує зупинений вантажний автомобіль позивача з увімкненим двигуном, увімкненою працюючою правою фарою й непрацюючою лівою фарою, водій якого перебуває поза транспортним засобом та спілкується з працівниками поліції, тобто, процес спілкування працівників поліції з водієм і розгляду справи про адміністративне правопорушення. Чи працює аварійна сигналізація на початок відеозапису встановити не можливо.

На перших секундах відеозапису позивач на запитання працівника поліції вказує, що потрапив у ДТП у Черкаській області.

З подальшого запису встановлено, що водій вказував, що має намір заїхати до м. Кременчук і там стати, доїхати до гаражу почати ремонт, та зазначав, що ще не стемніло. При цьому, працівник поліції прямо вказує водієві на необхідність доїхати десь до сервісу і там ставати на ремонт, вказуючи, що він не знає де саме.

Після першої хвилини запису працівники поліції просять позивача від`їхати вперед, щоб звільнити дорогу, на відеозаписі фіксується робота аварійної сигналізації на автомобілі позивача, однак чи була вона увімкнена раніше, а чи під час пересування транспортного засобу після вимоги працівників поліції, встановити не можливо.

Відеозапис №2 тривалістю 5:00 хвилин фіксує, відповідно до проставлених на ньому відміток дати й часу, проміжок часу 21 січня 2021 року з 16:53:24 по 16:58:24 та фіксує лише процес спілкування працівників поліції з водієм та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відеозапис №3 тривалістю 0:44 хвилини фіксує, відповідно до проставлених на ньому відміток дати й часу, проміжок часу 21 січня 2021 року з 16:58:24 по 16:59:08 та фіксує лише процес ознайомлення позивача з постановою.

Тобто, відеозапис у своїй сукупності й кожен з файлів окремо не фіксують час руху та зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, а також час і обставини, за яких це відбувалося, час від вчинення порушення до початку запису встановити неможливо.

Таким чином, надані відеозаписи фіксують не саме порушення правил дорожнього руху, а лише процес спілкування працівників поліції з водієм та розгляду справи про адміністративне правопорушення, а відтак не можуть слугувати належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за скоєння якого його притягнуто до відповідальності оскаржуваною постановою.

7.4.2 Більше того, оскільки відомості про зазначений відеозапис не внесені до постанови про накладення адміністративного стягнення, він не може розглядатися як доказ

7.4.3. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

7.4.4. Працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові.

Як вбачається, інспектор мав відповідні технічні засоби і спеціальні знання. Відповідний запис здійснювався, разом з тим, при формуванні доказової бази факт використання технічних засобів був прихований і в постанові не зазначений.

З огляду на це, суд вважає, що відповідач не надав належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення.

7.5. Оскаржувана постанова не містить відомостей про надання позивачем будь-яких пояснень, хоча судом під час перегляду наданих відеозаписів встановлено, що пояснення останнім надавалися усно, однак зазначений факт у постанові не відображено.

7.6. Відзиви відповідачів не містять посилання на існування будь-яких інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення, окрім відеозапису з нагрудної камери Інспектора та усних пояснень позивача під час розгляду справи.

8.1. Згідно з частиною 3 статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

8.2. Суд звертає увагу на те, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

8.3. З огляду на вимоги чинного законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами поліції, які зобов`язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Наявність порушення з боку позивача Правил дорожнього руху не підтверджується жодним допустимим доказом.

8.4. Отже, із зазначених обставин справи видно, що в даному випадку відсутня належна доказова база, яка підтверджувала б факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та, як наслідок, обґрунтовувала б правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та необхідності її скасування.

Тому, суд вважає за потрібне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3692144 від 21.01.2021, що винесена стосовно ОСОБА_1 інспектором 3 роти Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Кравченко Вікторією Василівною за ч.1 ст.121 КУпАП і провадження у вказаній справі закрити.

9. Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. 223 КАС України, суд, -

Ухвалив:

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 21.01.2021 серії ЕАН № 3692144, винесену інспектором 3 роти Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Кравченко Вікторією Василівною про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 340,00 гривень за частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 26 лютого 2021 року.

Суддя