Справа № 240/954/20
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Житомир справа № 240/954/20

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.

за участю: позивач - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Хоменко С.О.,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник третьої особи - Гуртовий Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-лейтенант Сирського Олександра Станіславовича, Тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , Третя особа: Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на службі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом щодо:

- визнання наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) генерал-лейтенанта ОСОБА_3 № 413 від 04 жовтня 2019 року про увільнення від займаної посади незаконним та скасувати його;

- визнання наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) генерал- ОСОБА_4 від 08 листопада 2019 року № 472 про звільнення з військової служби у запас та виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України незаконним та скасувати його;

- визнання наказу ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) О. Рець від 10.12.2019 р. № 260 незаконним та скасувати його.

- поновлення на службі у Збройних Силах України, на посаді військового комісара Лугинського районного військового комісаріату Житомирської області оперативного командування "Північ", з дня звільнення - 04 жовтня 2019 року.

Ухвалою суду від 04.03.2020 року після усунення недоліків позовної заяви було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Судове засідання, призначене у справі на 27.03.2020 року, не відбулося по причині неявки представника Позивача та подання клопотання про відкладення розгляду справи.

Судові засідання, призначені у справі на 28.04.2020року, на 20.05.2020 року не відбулися по причині перебування головуючого судді на лікарняному та у відпустці.

У підготовчому судовому засіданні 09.06.2020 року оголошувалась перерва у зв`язку із відсутністю повноважень у представників Відповідача.

Судове засідання, призначене у справі на 02.07.2020 року, не відбулося по причині неявки представника Відповідача та подання клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовчому судовому засіданні 27.07.2020 року оголошувалась перерва у зв`язку із клопотанням представника Позивача для надання підготовки до судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні 03.08.2020 року оголошувалась перерва для надання додаткових доказів по справі.

У підготовчому судовому засіданні 07.09.2020 року оголошувалась перерва у зв`язку із ненаданням до суду витребуваних доказів по справі.

У підготовчому судовому засіданні 30.09.2020 року оголошувалась перерва для ознайомлення з матеріалами справи представника Позивача.

Судові засідання, призначені у справі на 21.10.2020 року та на 23.11.2020 року не відбулися по причині неявки представника Позивача та подання клопотань про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 17.12.2020 року представник Позивача подав заяву про залучення співвідповідача начальника Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України ОСОБА_5 та збільшив позовні вимоги шляхом подання заяви про часткову зміну предмету позову та поданням уточненої позовної заяви, в якій просив:

- визнати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.08.2019 р. № 329 про притягнення до дисциплінарної відповідальності військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_1 , незаконним та скасувати його;

- визнати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2019 р. № 343 про результати службового розслідування незаконним та скасувати його;

- визнати наказ командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) генерал-лейтенанта ОСОБА_3 № 413 від 04.10.2019 року про увільнення ОСОБА_1 від займаної посади незаконним та скасувати його;

- визнати наказ начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 383 від 04.10.2019 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 незаконним та скасувати його.

- визнати наказ командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) генерал-лейтенанта ОСОБА_6 від 08.11.2019 року № 472 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас та виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України незаконним та скасувати його;

- визнати наказ ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) О. Рець від 10.12.2019 р. № 260 незаконним та скасувати його;

- поновити ОСОБА_1 на службі у Збройних Силах України, на посаді військового комісара Лугинського районного військового комісаріату Житомирської області оперативного командування «Північ», з дня звільнення - 04 жовтня 2019 року.

Одночасно представник Позивача подав клопотання про поновлення Позивачу строків для звернення з позовом в частині визнання протиправними та скасування наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 383 від 04.10.2019 року, наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.08.2019р. № 329 та від 04.09.2019 р. № 343.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.12.2020року було ухвалено про залишення позовної заяви (уточненої) від 17.12.2020року без руху та надано строк для усунення недоліків уточненої позовної зави в частині збільшення позовних вимог. На виконання вказаної ухвали суду 16.01.2021року до суду надійшли:

- позовна заява Позивача від 16.01.2021року з ідентичними позовними вимогами, які зазначені в уточненій позовній заяві від 17.12.2020року;

- клопотання Позивача від 16.01.2021року про об`єднання в одне провадження декількох справ;

- заява від 16.01.2021року про поновлення строку на оскарження.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.02.2021року позовну заяву ОСОБА_1 від 17.12.2020року та позовну заяву від 16.01.2021рокув частині збільшення позовних вимог залишено без розгляду по причині пропуску строків для звернення до суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.02.2021року закрито підготовче судове засідання і справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.02.2021року в судовому засіданні на стадії дослідження письмових доказів оголошено перерву та зобов`язано Відповідача надати додаткові докази.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.02.2021року в судовому засіданні на стадії дебатів за клопотаннями Позивача та його представника оголошено перерву для підготовки до виступу в дебатах.

В судовому засіданні Позивач та представник Позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі і пояснили, що Позивач проходив військову службу на посаді військового комісара Лугинського районного військового комісаріату Житомирської області оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", що перебуває у розпорядженні командувача Сухопутних військ Збройних Сил України.

Відповідно до наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 08.11.2019року №472 Позивач був звільнений з військової служби у запас у зв`язку із позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, а з 10.12.2019року був виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таке звільнення Позивача з військової служби вважають протиправним, так як не було враховано незавершене досудове розслідування і відсутність обвинувального вироку відносно Позивача. При проведенні службових розслідувань були порушені права Позивача, так як Позивача не було в установленому порядку ознайомлено із матеріали службового розслідування, а тому оскаржувані накази щодо звільнення Позивача із посади прийнято без врахування усіх обставин та з порушенням вимог чинного законодавства, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Командувач Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-лейтенант ОСОБА_7 , Відповідач-1 у справі, в жодне судове засідання не прибув, про дату, час і місце їх проведення був повідомлений належним чином.

Тимчасово виконуючий обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , Відповідач-2 у справі, в судовому засіданні проти позову заперечив і пояснив, що Позивач протягом 2019року неодноразово був притягнений до різних видів дисциплінарної відповідальності.

Наказом №328 від 29.08.2019року відносно Позивача було призначено чергове службове розслідування за фактом передачі особової справи призовника третім особам. За результатами службового розслідування матеріали згідно наказу №343 від 04.09.2019року були передані до командування Сухопутних військ Збройних Сил України. За результатами розгляду такого звернення наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 383 від 04.10.2019 року Позивача було позбавлено військового звання. Позбавлення Позивача військового звання стало підставою для прийняття командуванням Сухопутних військ Збройних Сил України наказу про звільнення Позивача з військової служби і наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 про виключення Позивача зі списків особового складу.

Представник командування Сухопутних військ Збройних Сил України, Третьої особи у справі, в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у письмових поясненнях. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваних наказів № 413 від 04 жовтня 2019 року та № 472 від 08 листопада 2019 року слугував виключно наказ начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 383 від 04.10.2019 року, яким Позивача було позбавлено військового звання. Виявлені в ході службового розслідування порушення, на думку представника Третьої особи, правомірно стали підставою для застосування до Позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення військового звання і, як наслідок, звільнення з військової служби.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення Позивача і представника Позивача та заперечення Відповідача-2 і представника Третьої особи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку проходження військової служби та застосування до військовослужбовців дисциплінарних стягнень регулюються правовими нормами Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року N2232-XII (надалі - Закон N2232-XII) та Дисциплінарним статутом Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N 551-XIV, що були чинні на день виникнення таких відносин.

Як зазначено в ч.1 ст.2 Закону N 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (ч.4 ст.2 Закону N 2232-XII).

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що підполковник ОСОБА_1 , Позивач у справі, проходив військову службу на посаді військового комісара Лугинського районного військового комісаріату Житомирської області оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", що перебуває у розпорядженні командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (а.с.97-98).

Відповідно до наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 383 від 04.10.2019 року Позивача було притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення військового звання (а.с.161-162).

Вказаний наказ надавався Позивачу для ознайомлення 04.11.2019року, але Позивач відмовився від ознайомлення з причин продовження досудового розслідування кримінального провадження, про що був складений відповідний акт (а.с.163).

З даним наказом Позивач був ознайомлений 10.01.2020року, про що свідчить його власний підпис на копії наказу та визнається самим Позивачем. Копія такого наказу на адресу суду надійшла 29.09.2020року. До суду щодо оскарження такого наказу Позивач звернувся лише 17.12.2020року, збільшивши позовні вимоги. По цій причині Ухвалою суду від 01.02.2021року позовну заяву ОСОБА_1 від 17.12.2020року та позовну заяву від 16.01.2021року в частині збільшення позовних вимог залишено без розгляду по причині пропуску строку для звернення до суду.

Таким чином, правомірність вказаного наказу відповідно до положень ст.9 КАС України не є предметом судового розгляду по даній справі.

Як встановлено судом, оскаржуване дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення військового звання було застосовано за результатами службового розслідування, призначеного наказом Житомирського обласного військового комісара №328 від 29.08.2019року за фактом передачі Позивачем особової справи призовника третім особам. Як зазначено в наказі начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 383 від 04.10.2019 року, вказані дії Позивача створили передумови для розголошення та передачі персональних даних призовника третім особам та призвели до порушення ведення військового обліку призовників та сприяло ухиленню призовника від призову на строкову військову службу.

Таке неналежне виконання Позивачем своїх службових обов`язків свідчило про наявність порушення вимог абзаців другого, п`ятого та одинадцятого статті 11, статті 16, абзацу дев`ятого статті 59 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N 548-XIV, та статей 1,2, абзаців першого-третього та шостого статті 3, абзаців першого, другого і шостого статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України.

Наявність таких порушень та вина Позивача в їх допущенні Позивачем також в межах даної адміністративної справи не оскаржується, а тому відповідно до положень ст.9 КАС України не є предметом судового розгляду по даній справі.

Одночасно суд враховує, що згідно з вимогами ст.83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Види дисциплінарних стягнень, що накладаються на молодших та старших офіцерів, перелічені в ст.68 Дисциплінарного статуту, відповідно до якого відноситься також такий вид стягнення як позбавлення військового звання (пункт "ж" цієї ст.68).

Суд враховує, що за змістом частини другої статті 12 Дисциплінарного статуту начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України користується дисциплінарною владою у повному обсязі цього Статуту, крім відповідних повноважень, визначених цим Статутом для кожного з них особисто.

В даному наказі прямо зазначено про наявність у Позивача п`яти не знятих дисциплінарних стягнень, тобто при виборі виду дисциплінарного стягнення враховувалися ці обставини.

Судом встановлено, що за результатами службового розслідування, призначеного наказом №328 від 29.08.2019року Житомирським обласним військовим комісаром, а не Тимчасово виконуючим обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , Відповідач-2 у справі, був прийнятий наказ №343 від 04.09.2019року "Про результати службового розслідування" (а.с.158-159).

За змістом вказаного наказу №343 від 04.09.2019року до Позивача не застосовувався жодний вид дисциплінарної відповідальності, як помилково сприйнято Позивачем та його представником. Згідно даного наказу лише ухвалено рішення про "підготовку документів" щодо позбавлення Позивача військового звання, так як Житомирський обласний військовий комісар не наділений повноваженням на застосування такого дисциплінарного виду відповідальності до Позивача.

Судом також встановлено, що за результатами службового розслідування, призначеного наказом №327 від 29.08.2019року Житомирським обласним військовим комісаром, а не Тимчасово виконуючим обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , Відповідач-2 у справі, був прийнятий наказ №329 від 30.08.2019року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 " (а.с.147-148).

За змістом вказаного наказу до Позивача Житомирським обласним військовим комісаром, а не Тимчасово виконуючим обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , Відповідачем-2 у справі, до Позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді "попередження про неповну службову відповідність" за неналежне виконання службових обов`язків, зумовлених відсутністю Позивача 29.08.2019року на службі.

Вказаний наказ надавався Позивачу для ознайомлення ще 01.10.2019року, але Позивач відмовився від ознайомлення з причин продовження досудового розслідування кримінального провадження, про що був складений відповідний акт (а.с.149).

Більш того, суд враховує, що зазначені накази №329 від 30.08.2019року та №343 від 04.09.2019року приймалися Житомирським обласним військовим комісаром, як самостійним суб`єктом владних повноважень, але жодних позовних вимог Позивачем саме до Житомирського обласного військового комісара не заявлено в позовній заяві від 07.02.2020року ні в подальших заявах про збільшення позовних вимог.

Крім того, суд зазначає, що правомірність наказів №327 та №328 від 29.08.2019року Житомирського обласного військового комісара про призначення відповідних службових розслідувань відносно Позивача Позивачем та його представником не оскаржуються, а тому відповідно до положень ст.9 КАС України не є предметом судового розгляду по даній справі.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що саме наказ начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 383 від 04.10.2019року слугував підставою для прийняття наказів командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) генерал-лейтенанта ОСОБА_3 №413 від 04 жовтня 2019року про увільнення Позивача із займаної посади та №472 від 08 листопада 2019 року про звільнення Позивача з військової служби у запас та виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України.

Приписами підпункту "є" пункту другого частини п`ятої Закону N2232-XII прямо передбачено, що під час дії особливого періоду контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку.

Таким чином, оскаржувані накази командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) генерал-лейтенанта ОСОБА_3 №413 від 04 жовтня 2019року про увільнення Позивача із займаної посади та №472 від 08 листопада 2019 року про звільнення Позивача з військової служби у запас та виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України прийняті на підставі вимог Закону та в межах повноважень цього Відповідача.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що оскаржуваний наказ Відповідача-2 від ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) О. Рець від 10.12.2019 р. № 260 в частині виключення Позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 також приймався виключно на виконання дисциплінарного стягнення, про що прямо зазначено в цьому наказі.

За змістом ч.3 ст.24 Закону N2232-XII закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Позивач та його представник не врахували, що відповідно до пункту 2.9 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 26 травня 2014року N 333, виключення зі списків особового складу військової частини військовослужбовців, позбавлених військового звання в порядку дисциплінарного стягнення проводиться наказом по стройовій частині на підставі відповідного наказу про таке дисциплінарне стягнення.

Більш того, як зазначено в п.242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153 (надалі - Положення N 1153), після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Зазначене свідчить, що оскаржуваний наказ від 10.12.2019 р. № 260 Відповідача-2, ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) ОСОБА_8 в частині виключення Позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято у відповідності до вимог зазначеного законодавства.

Наявність рішення про застосування до Позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення військового звання виключають підстави для його поновлення на військовій службі та на посаді військового комісара Лугинського районного військового комісаріату Житомирської області оперативного командування "Північ".

Суд також вважає безпідставними доводи Позивача та представника Позивача щодо протиправності призначення та проведення службового розслідування відносно Позивача та порушення його прав під час таких розслідувань.

Безспірно, як вже зазначалося судом наказами №327 і №328 від 29.08.2019року Житомирського обласного військового комісара, як самостійного суб`єкта владних повноважень, а не Відповідача-2, як помилково вважають Позивач та його представник, відносно Позивача призначалися два різні службові розслідування за різними фактами порушень.

Разом з тим, як зазначено в дослідженому судом акті від 30.08.2019року, Позивач відмовився від надання пояснень в ході призначеного службового розслідування згідно наказу №328 від 29.08.2019року (а.с.133).

Позивач в судовому засіданні підтвердив факт такої відмови і пояснив, що така відмова ґрунтується на ст.63 Конституції України і була зумовлена фактом проведення відносно Позивача досудового розслідування та недопустимістю його спілкування з представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою недопущення розголошення даних такого розслідування.

Аналогічно, як зазначено в дослідженому судом акті від 01.10.2019року, Позивач відмовився від надання пояснень в ході призначеного службового розслідування згідно наказу №327 від 29.08.2019року (а.с.149).

Позивач в судовому засіданні підтвердив факт такої відмови і пояснив, що така відмова ґрунтується на ст.63 Конституції України і була зумовлена фактом проведення відносно Позивача досудового розслідування та недопустимістю його спілкування з представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою недопущення розголошення даних такого розслідування.

Одночасно суд враховує, що права Позивача як військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, визначені в пункті 3 розділу ІV Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року N 608.

Разом з тим, Позивачем не наведено жодних обґрунтувань щодо порушення таких його прав під час проведення вказаних службових розслідувань.

Зазначене свідчить, що Позивачу достовірно було відомо про призначення та проведення вказаних службових розслідувань і Позивач під час їх проведення скористався своїм правом щодо відмови в наданні пояснень та самостійно визначив межі своєї участі в таких розслідуваннях.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для стягнення або відшкодування судових витрат в даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 01 березня 2021 року