Справа № 520/10109/2020
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 р.Справа № 520/10109/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника позивача Щербини А.Ю.,

представника відповідача Нефедової І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 31.08.20 року по справі № 520/10109/2020

за позовом Головного управління ДПС у Харківській області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Головне управління ДПС у Харківській області звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд:

- стягнути до бюджету України з фізичної особи ОСОБА_1 суму податкового боргу в загальному розмірі 25904,81 гривень.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 25904,81 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто до бюджету України з фізичної особи ОСОБА_1 суму податкового боргу в загальному розмірі 25904 грн. 81 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що борг за податкові повідомлення-рішення від 10.12.2018 № 0-2030, 0-2030, № 0-2030 сплачені 29.07.2019, відтак є відкликаними, податкова вимога від 06.05.2019 № 53260-56 відповідно до п.п. 60.1.1 п. 60.1 та п. 60.2 ст. 60 ПК України також є відкликаною. Крім того зазначає, що жодного належного доказу про отримання нею податкових повідомлень-рішень позивач до суду не надав.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу позивач зазначає, що всі податкові повідомлення-рішення належним чином направлені відповідачу. Крім того, сплата платником коштів у рахунок погашення податкового боргу не призвела до повного погашення всього податкового боргу.

В судовому засіданні відповідач просила рішення суду першої інстанції скасувати, з підстав наведених в апеляційній скарзі та у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що фізичну особу ОСОБА_1 внесено до Державного кадастру фізичних осіб України за реєстраційним номером облікової картки НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 має податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 25904,81 гривень, а саме: 5645,09 грн. - податкові зобов`язання, що нараховано на підставі податкового повідомлення - рішення від 04.03.2019 № 0-2030; 5907,20 грн. - податкові зобов`язання, що нараховано на підставі податкового повідомлення - рішення від 10.12.2018 № 0-2030; 7703,36 грн. - податкові зобов`язання, що нараховано на підставі податкового повідомлення - рішення від 18.02.2020 № 0-2030; 10,67 грн. - податкові зобов`язання, що нараховано на підставі податкового повідомлення - рішення від 04.03.2019 № 0-2030; 65,28 грн. - податкові зобов`язання, що нараховано на підставі податкового повідомлення - рішення від 10.12.2018 № 0-2030; 85,13 грн. - податкові зобов`язання, що нараховано на підставі податкового повідомлення - рішення від 18.02.2020 № 0-2030; 1526,05 грн. - податкові зобов`язання, що нараховано на підставі податкового повідомлення - рішення від 04.03.2019 № 0-2030; 2153,60 грн. - податкові зобов`язання, що нараховано на підставі податкового повідомлення - рішення від 10.12.2018 № 0-2030; 2808,43 грн. - податкові зобов`язання, що нараховано на підставі податкового повідомлення - рішення від 18.02.2020 № 0-2030.

Податкові повідомлення-рішення від 10.12.2018 № 0-2030, 0-2030, № 0-2030 платником оскаржено до суду. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області залишено без задоволення. Постанова від 11.07.2019 набрала законної сили 15.08.2019.

Сума заборгованості обліковується в інтегрованих картках відповідача за відповідним платежем.

У зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання у встановлені строки, відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України 29.05.2019 ОСОБА_1 направлено податкову вимогу від 06.05.2019 № 53260-56.

Податкова вимога є дійсною, в судовому порядку не оскаржувалась, не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платники податків обтяжені обов`язком сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Не сплачені платником податків, у встановлений ПК України строк, суми узгоджених грошових зобов`язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) визнаються податковим боргом згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України не сплачені платником податків, у встановлений Податкового кодексу України строк, суми узгоджених грошових зобов`язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) визнаються податковим боргом.

За приписами пп. 19-1.1.22 п. 19-1 ст. 19-1 ПК України погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюють контролюючі органи. Контроль за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів покладено на органи державної податкової служби.

Водночас, пп. 19-1.1.34 п. 19-1.1 19-1 ПК України, на контролюючі органи покладено функцію застосування і своєчасного стягнення передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Щодо доводів відповідача в апеляційній скарзі про не направлення на її адресу податкових повідомлень-рішень, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалалами справи встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з реєстру територіальної громади м. Харкова, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Податкові повідомлення - рішення від 10.12.2018 №0-2030, №0-2030, №0-2030, направлені платнику 20.12.2018, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення та отримано відповідачем 24.12.2018; податкові повідомлення - рішення від 04.03.2019 №0-2030, №0-2030, №0-2030 направлено платнику 13.03.2019 поштовим відправленням з повідомленням про вручення, однак не отримано останнім та конверт з вказаними податковими-рішеннями повернуто позивачу з позначкою "за терміном зберігання"; податкові повідомлення - рішення від 18.02.2020 №0-2030, №0-2030, №0-2030 направлені платнику 18.03.2020, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак не отримано останнім та конверт з вказаними податковими-рішеннями повернуто позивачу з позначкою "за терміном зберігання".

Оригінали рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення та квитанції оглянуті колегією суддів в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представнику.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що податкові повідомлення - рішення належним чином направлені відповідачу.

Колегія суддів зазначає, що платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських дормувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 09.10.2018 по справі №820/1864/17, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Також матеріалами справи встановлено, за результатами судового оскарження ОСОБА_1 податкових повідомлень-рішень від 10.12.2018 №0-2030, №0-2030, №0-2030, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 по справі № 520/3693/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено. У вказаному рішенні зазначено, що спірні податкові повідомлення - рішення від 10.12.2018, хоча і направлені поза законодавчо встановленим строком, однак, порушення строку направлення податкового повідомлення-рішення, само по собі не впливає на його законність та відсутність у позивача обов`язку щодо сплати податкового зобов`язання. Складення та направлення з запізненням податкових повідомлень-рішень, не призвело до порушення прав ОСОБА_1 , оскільки строки виконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань починають перебіг з моменту вручення відповідного податкового повідомлення-рішення платнику податку. Також зазначено, про наявність у позивача обов`язку сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік, та як наслідок відсутність підстав для скасування спірних податкових повідомлень - рішень від 10.12.2018 ГУ ДФС у Харківській області, якими визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб за 2017 рік.

Зазначене рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало чинності 15.08.2019.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач зазначає, що після процедури адміністративного та судового оскарження вказаного рішення, нею повністю сплачений борг у розмірі 8126,08 грн, що підтверджується квитанціями від 29.07.2019 № 1670-5259-1190-0838, № 1670-5272-1504-0644 та № 1670-5281-1219-0650, відтак оскаржені податкові повідомлення-рішення відповідно до пп. 60.1.1 п. 60.1 та п. 60.2 ст. 60 ПК України є відкликаними.

Відповідно до пп. 60.1.1 п. 60.1 ПК України, податкове повідомлення - рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

У випадках, визначених п. 60.1.1 п. 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі (п. 60.2 ст. 60 ПК України).

Відповідно до ч. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговністю його виникнення незалежно від напрямку сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків встановлено, що після здійснення ОСОБА_2 сплати суми податку відповідно до платіжних доручень від 29.07.2019 у загальному розмірі 8126,08 грн., вказана сума перерахована на погашення недоїмки податкових повідомлень-рішень, а саме: №0-2030 від 10.12.2018 нараховано 5907,20 грн., сплачено 4679,63 грн., № 0-2030 від 10.12.2018 нараховано 2153, 60 грн., сплачено 1166,79 грн., №0-2030 від 04.03.2019 нараховано 6872,66 грн., сплачено 1227,57 грн., № 0-2030 від 04.03.2019 нараховано 75,95 грн., сплачено 65,28 грн., № 0-2030 від 04.03.2019 нараховано 1526,05 грн., сплачено 979,53 грн. та на 7,28 грн. зменшено борг по пені КОР.

Однак, сплата ОСОБА_2 вказаних сум не призвела до повного погашення недоїмок по податковим повідомленням-рішенням, відтак не призвело до сплати всього податкового боргу.

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що податкові повідомлення-рішення від 10.12.2018 №0-2030, №0-2030, №0-2030 є відкликаними.

Крім того, податкова вимога від 06.05.2019 № 53260-56 на даний час є дійсною, не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки, відповідачем не виконано свого податкового обов`язку щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України (п.п.16.1.4 п. 16.1 ст. 16, ст. 36), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 року по справі № 520/10109/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 26.02.2021 року