Справа № 120/4046/20-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4046/20-а

Головуючий у 1-й інстанції: Вільчинський О.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

17 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Чорнокнижник О.В.,

представника позивача: Довбиша О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року (ухвалене 28 жовтня 2020 року, повний текст рішення складено 03 листопада 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови начальника управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області № 198299 від 28 липня 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що на момент проведення перевірки ОСОБА_1 не здійснював пасажирські перевезення, оскільки пасажири в автобусі були відсутні.

Відзив відповідача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, хоча повідомляся про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 04 березня 2016 року. Види діяльності: 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення, 49.32 Надання послуг таксі, 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н. в. і. у., 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту, 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.

26 червня 2020 року за адресою м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 105В посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області проведено рейдову перевірку транспортного засобу Меrsedes-Веnz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що використовується перевізником ОСОБА_1 .

За результатами перевірки 26 червня 2020 року складено акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, відповідно позивач здійснював регулярні перевезення по маршруту "Вінниця-Бар" без оформлення документів, передбачених статтею 39 Закону № 2344, а саме схеми розкладу руху та таблиці вартості проїзду.

28 липня 2020 року позивач прибув на розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, що підтверджується підписом останнього на повідомленні управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області. ОСОБА_1 надав відповідачу пояснення, у яких зазначив про те, що водій стояв на стоянці та чекав людей для здійснення нерегулярних транспортних перевезень. Також позивач зазначив, що пасажири в момент перевірки у транспортному засобі були відсутні, а факт наявності трафарету є неправдивим. Разом із поясненнями позивачем надав типову форму договору про здійснення нерегулярних перевезень.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт начальником Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області Соколовським О.Д. винесено постанову №198299 від 28 липня 2020 року, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700 грн за порушення статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних та достовірних доказів того, що водій під час здійснення перевірки мав розклад руху та таблицю вартості проїзду та надав їх на стадії перевірки або ж на стадії розгляду справи про порушення транспортного законодавства, суд дійшов висновку, що постанова начальника управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області № 198299 від 28 липня 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначаються Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч.14 ст.6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до ст.1 Закону № 2344-III рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Ч.16-17 ст.6 Закону № 2344-III передбачено, що рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п.21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно з п.п.25-27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до оскаржуваної постанови начальника управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області від 28 липня 2020 року №198299 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф за порушення ст.39 Закону № 2344-III.

Згідно з абз.3 ч.1 ст.60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.39 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України; для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Документи для регулярних спеціальних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України.

Документи для нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Таким чином, залежно від виду перевезень перевізник та водій автобуса зобов`язані мати і пред`являти на вимогу посадової особи контролюючого органу різні комплекти документів.

Згідно з актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 26.06.2020 (а.с.29) під час перевірки виявлено порушення ст.39 Закону № 2344-III, яке полягає у перевезенні пасажирів на регулярному маршруті "Вінниця-Бар" без оформлення схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості проїзду.

Отже, на ОСОБА_1 накладено штраф за відсутність документів, передбачених ст.39 Закону № 2344-III для регулярних пасажирських перевезень.

Відповідно до ст.1 Закону № 2344-III у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні:

- пасажирські перевезення - перевезення пасажирів легковими автомобілями або автобусами

- регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не здійснював пасажирські перевезення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання ухвали суду першої інстанції про витребування доказів від 15.10.2020 відповідач подав до суду копію акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.06.2020 (а.с.29), копію подорожнього листа (а.с.30), копію посвідчення водія ОСОБА_2 (а.с.30, зв.), копію страхового поліса №ЕР-128924734 (а.с.31), копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та тимчасового реєстраційного талона (а.с.32-33), фото трафарета "Вінниця-Бар" (а.с.34), фото транспортного засобу (а.с.35).

Крім того, разом з клопотанням від 28.10.2020 відповідач долучив до матеріалів справи пояснення ОСОБА_1 від 28.07.2020 (а.с.46), договір про здійснення нерегулярних пасажирських перевезень від 25.06.2020 (а.с.47-49), договір обов`язкового страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті №62/0220/20/00014 від 25.06.2020 (а.с.50), список пасажирів від 25.06.2020 (а.с.51).

Згідно з письмовими поясненнями позивача від 28.07.2020 (а.с.46) водій мав їхати на нерегулярні перевезення і там чекав людей, на момент складання акта від 20.06.2020 в салоні не було пасажирів. Щодо встановлення таблички "Вінниця-Бар" позивач заперечив.

Ст.72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Таким чином, пояснення учасників справи не є джерелом доказів в адміністративному судочинстві.

Отже, наявність розбіжностей у поясненнях ОСОБА_1 щодо здійснення ним регулярних або нерегулярних пасажирських перевезень не підтверджує та не спростовує наявність підстав для накладення адміністративно-господарського штрафу.

Відповідно до договору про здійснення нерегулярних пасажирських перевезень від 25.06.2020 (а.с.47-49), укладеного між ОСОБА_1 (перевізник) та ОСОБА_3 (замовник), перевізник зобов`язався здійснити перевезення за маршрутом Вінниця-Бар. Мета поїздки - екскурсія (п.1.2 договору). Строк дії договору - 25.06.2020 (п.п.2.4, 6.1 договору).

Оскільки згідно з актом перевірки від 26.06.2020 порушення вимог Закону № 2344-III встановлено 26.06.2020, тобто, після закінчення строку дії договору про здійснення нерегулярних пасажирських перевезень від 25.06.2020, колегія суддів дійшла висновку про те, що даний договір не є належним доказом здійснення ОСОБА_1 нерегулярних пасажирських перевезень 26.06.2020.

В той же час відповідач не надав доказів того, що ОСОБА_1 здійснював 26.06.2020 саме регулярні перевезення пасажирів на маршруті "Вінниця-Бар".

Так, відповідно до акта перевірки від 26.06.2020 (а.с.29) порушення ст.39 Закону № 2344-III зафіксовано відносно автобуса Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 . Вказаний транспортний засіб зображений на фото (а.с.35) та зазначений в копії страхового поліса №ЕР-128924734 (а.с.31) та копіях свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та тимчасового реєстраційного талона (а.с.32-33).

Водночас, згідно з долученим до матеріалів справи подорожнім листом за маршрутом Вінниця-Бар (а.с.30) в графі "підприємець" зазначено ТОВ "Він Авто", водій - ОСОБА_2 , автобус - Мерседес НОМЕР_2 . В п.1 Розділу І вказаного подорожнього листа зазначено "Заміна а/м НОМЕР_1 " та міститься відмітка механіка від 26.06.2020 про його технічну справність.

Отже, в подорожньому листі (а.с.30) зазначений інший перевізник та автомобіль з іншим номерним знаком, тому вказаний документ не може вважатися належним доказом здійснення ОСОБА_1 26.06.2020 регулярних перевезень за маршрутом Вінниця-Бар.

Щодо фото трафарета "Вінниця-Бар" (а.с.34) колегія суддів вважає, що вказане зображення також не підтверджує факт здійснення ОСОБА_1 регулярних перевезень за маршрутом Вінниця-Бар, оскільки даний трафарет сфотографований в салоні автобуса, на фото транспортного засобу відповідний трафарет відсутній (а.с.35).

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази наявності в салоні автобуса Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , пасажирів на момент проведення рейдової перевірки.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області не надало належних і достатніх доказів здійснення ОСОБА_1 26.06.2020 регулярних пасажирських перевезень, тому висновки відповідача щодо порушення позивачем положень ст.39 Закону № 2344-III є необґрунтованими.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що постанова начальника управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області № 198299 від 28 липня 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнята без урахування всіх обставин, які мають значення для її прийняття, та підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.

Висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області № 198299 від 28 липня 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (21036, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 23) суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн (дві тисячі сто дві гривні).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 лютого 2021 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Смілянець Е. С.