Справа № 160/17388/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду Дніпропетровській області щодо припинення виплати з червня 2020 року пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком з червня 2020 року.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська позивачу поновлено виплату пенсії. Пенсійні виплати отримувались представником позивача (його сином) на підставі нотаріально посвідченої довіреності у поштовому відділенні «Укрпошта» у м.Дніпро. Позивач зазначає, що 22.06.2020 його представнику відмовили у видачі пенсійних коштів за червень 2020 року з підстав закінчення терміну дії довіреності, хоча, як зазначає позивач, на час звернення за отриманням коштів, довіреність була дійсна, строк її дїї до 30.06.2020. Позивач вказує, що при повторному зверненні його представника до відділення поштового зв`язку з новою довіреністю, йому відмовлено у видачі пенсійних коштів. В позовній заяві позивач акцентує увагу на тому, що він неодноразово звертався до органу пенсійного фонду із заявами про з`ясування причин припинення виплати пенсії та її поновлення, проте жодної відповіді від відповідача не отримував. Позивач вважає припинення пенсійних виплати протиправними та зазначає, що йому не відомі причини такого припинення, а тому звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від позивача 25.02.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, яка обґрунтована доводами позовної заяви.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , громадянин України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 06.09.2001 органом 0401, строк дії якого продовжено 06.09.2021, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
З матеріалів справи вбачається, що постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.01.2013 у справі №2а/0203/47/2013, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2013, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Управління ПФУ в Кіровському районі м.Дніпропетровська відновити позивачу виплату пенсії за віком згідно ч.2 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому Постановою правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1, нарахувавши пенсію у розмірі, встановленому діючим законодавством України з 20.04.2012.
З матеріалів справи вбачається та відповідачем не заперечується, що до 01.06.2020 позивач отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З червня 2020 року виплату пенсії позивачу припинено, що також не заперечується відповідачем.
Проте, суд зазначає, що жодних доказів на підтвердження таких підстав припинення виплати, як зазначено відповідачем у відзиві, останнім не надано.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач 03.08.2020 та 23.10.2020 звертався до відповідача із заявами про поновлення виплати пенсії та про з`ясування причин припинення її виплати. Проте, будь-якої відповіді від органу пенсійного фонду позивач не отримав. Доказів зворотного відповідачем до суду не надано.
Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що не передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Згідно з частиною 2 статті 2 Закону України від 11.12.2003 №1382 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).
Згідно зі статтею 1 Закону №1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до статті 47 Закону №1058 пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.
Згідно зі ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
3) у разі смерті пенсіонера;
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним і передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав тільки в випадках, прямо передбачених законом.
Припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення з підстав, визначених ст. 49 цього Закону.
Суд зазначає, що відповідачем до суду не надано жодного рішення щодо припинення виплати пенсії позивачеві.
Крім того, такі підстави припинення виплати пенсії, як «виїзд отримувача», як вказано відповідачем у відзиві на позов, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин відповідачем до суду не надано. Також відповідачем не надано до суду доказів щодо не отримання позивачем пенсії протягом 6 місяців підряд.
Суд вважає також необґрунтованими доводи відповідача про те, що подання заяви про поновлення виплати пенсії засобами електронного або поштового зв`язку не передбачено, оскільки чинним законодавством України не визначено вказівки на те, що особа повинна звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлена можливості надіслати заяву та належні документи поштою.
Суд також зазначає, що доводи позивача про припинення виплати пенсії у зв`язку із закінченням терміну дії довіреності також не зайшли свого підтвердження в матеріалах справи.
Частиною 2 статті 49 Закону №1058 визначено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною 3 статті 35 та статтею 46 цього Закону.
Відповідно до пункту 2.8. Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Оскільки відповідачем не надано до суду доказів прийняття рішення про припинення виплати позивачу пенсії з підстав, визначених ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд дійшов висновку про протиправність припинення виплати пенсії, а тому вимога про визнання таких дій протиправними та зобов`язання поновити виплату пенсії підлягає задоволенню.
Згідно зі ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову. Кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своїх дій щодо припинення виплати пенсії позивачеві.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 77, 242-246, 255, 257 - 262, 293, 295 КАС України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області щодо припинення виплати з червня 2020 року пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області провести поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з червня 2020 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська