Справа № 500/3940/20
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3940/20

23 лютого 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Павловського Ю.Б.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Смаль Г.Н.

свідок Луців В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - Відповідач) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

У серпні 2020 року отримав відмову у призначенні такого виду пенсії, оформлену листом Відповідача від 17.07.2020 Вих. № 1900-0321-8/10646, у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову в задоволенні його заяви в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є незаконне, його слід визнати протиправним та зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 03.05.2020.

Ухвалою від 08.12.2020 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 29.12.2020 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 26.01.2020 о 10:30 год.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 05.01.2021. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

З огляду на зазначене, позивач 19 травня 2020 року звернувся до Головного управління із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" та долучив наступні документи:

паспорт громадянина України;

довідка про присвоєння ідентифікаційного номера;

трудова книжка серія НОМЕР_1 від 08.08.1985 року;

військовий квиток серія НОМЕР_2 від 29.05.1983 року;

диплом НОМЕР_3 виданий 27.05.1983 року.

Згідно записів трудової книжки позивач працював на посаді електромонтер-лінійник по монтажу повітряних ліній високої напруги з 18.01.1988 по 22.08.2003 та з 20.09.2004 по 02.04.2012 в Тернопільському управлінні ЗАТ «Електро».

Однак, довідка про підтвердження пільгового стажу роботи позивачем не представлена, тому зарахувати до спеціального стажу вище зазначені періоди роботи та призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно статті 114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" підстав немає.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу. А тому, представник відповідача просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 26.01.2021 відкладено розгляд справи на 23.02.2021 о 10:15 год., у зв`язку із неявкою представника відповідача.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, з мотивів викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог та просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на відзив на позовну заяву.

Суд, заслухавши сторін, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.05.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

У серпні 2020 року позивач отримав відмову у призначенні такого виду пенсії, оформлену листом Відповідача від 17.07.2020 Вих. № 1900-0321-8/10646, у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Свою відмову Відповідач мотивував тим, що у ОСОБА_1 відсутній пільговий стаж за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, оскільки ним не надано довідки про підтвердження пільгового стажу роботи, а тому і зарахувати до пільгового стажу період роботи на посаді монтажника електромонтер-лінійника по монтажу повітряних ліній високої напруги з 18.01.1988 по 22.08.2003 та з 20.09.2004 по 02.04.2012 в Тернопільському управлінні ЗАТ «Електро» відповідач підстав немає.

Враховуючи вищенаведене, з такими твердженнями Відповідача ОСОБА_1 не згідний, та вважає вказану відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, неправомірною.

Не погодившись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову в задоволенні заяви про призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців стажу роботи з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків.

Ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637,основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У відповідності до п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З аналізу зазначеного вбачається, що використання норм Порядку №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2.

П. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як видно з матеріалів справи, згідно трудової книжки позивача вбачається, що позивач працював на посаді електромонтер-лінійника по монтажу повітряних ліній високої напруги з 18.01.1988 по 22.08.2003 та з 20.09.2004 по 02.04.2012 в Тернопільському управлінні ЗАТ «Електро».

19 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в Головне управління із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" та долучив наступні документи:

паспорт громадянина України;

довідка про присвоєння ідентифікаційного номера;

трудова книжка серія НОМЕР_1 від 08.08.1985 року;

військовий квиток серія НОМЕР_2 від 29.05.1983 року;

диплом НОМЕР_3 виданий 27.05.1983 року.

Таким чином, позивачем подано всі можливі документи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 і він має право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки його загальний трудовий стаж становить 34 роки і 14 днів (при необхідному 30 років), з нього пільговий стаж за Списком № 2 - 23 роки 1 місяць 18 днів, не враховуючи період військової служби 1 рік 11 місяців та 28 днів, (при необхідному 12 років і 6 місяців).

Вказані періоди роботи позивач працював на посадах електромонтер-лінійником 4 розряду по монтажу повітряних ліній високої напруги, що передбачено Списком №2.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. Отже, трудовою книжкою позивача підтверджено даний період роботи.

А також, суд зазначає, що доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці немає, а тому її безпідставно не взято до уваги відповідачем при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд звертає увагу, що доводи відповідача про те, що спірні періоди роботи позивача на пільгових умовах не підтверджені уточнюючою довідкою, є безпідставними, оскільки надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Суд приходить до висновку, що на позивача не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці чи у довідці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

А також не може працівник відповідати за атестацію робочого місця. Адже обов`язок проводити атестацію робочого місця (після 21.08.1992) чинним законодавством покладений на роботодавця, а не на працівника.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці та іншій документації.

Крім того, в судовому засіданні судом було допитано свідка, ОСОБА_2 , який проживає: АДРЕСА_1 і працював разом із позивачем в Тернопільській монтажно-механізованій колонії №3 в період з 1988 року по 2012 роки. Свідок зазначив, що працювали разом із ОСОБА_1 на різних посадах. В них був ненормований робочий день, працювали і вдень, і вночі. У вихідні дні виїжджали на ліквідацію аварій у відрядження.

Відтак відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах в межах трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку, пенсія має бути призначена з 03.05.2020.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Також суд зазначає, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини другої статті 371 КАС, суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Враховуючи те, що в даній справі предметом позову є зобов`язання призначити позивачу з 03 травня 2020 року пільгову пенсію за Списком №2, то суд вважає, що рішення суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць підлягає до негайного виконання.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, періоду проходження військової служби в лавах Збройних Сил СРСР з 29.05.1983 по 27.04.1985, то ця вимога до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідачем підставно відмовлено у включенні до пільгового стажу за списком N 2 час проходження ним строкової військової служби в складі ЗС СРСР у період 29.05.1983 по 27.04.1985, оскільки, згідно роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України за N 2 ( z0033-93 ) від 26.03.93, стаж перебування на військовій службі підлягає зарахуванню в стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, якщо на момент призиву на військову службу особа працювала за професією або займала посаду, що передбачає пільги. В даному ж випадку позивач до служби в армії трудового стажу не мав і не працював за професією і не займав посаду, що передбачає пільги, а відтак вказаний період не може бути зараховано до пільгового стажу. За вказаних обставин у задоволенні даних позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, періоду роботи на посаді монтажник електромонтер-лінійника по монтажу повітряних ліній високої напруги з 18.01.1988 по 22.08.2003 та з 20.09.2004 по 02.04.2012 в Тернопільському управлінні ЗAT «Електро».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, періоду роботи на посаді монтажник електромонтер-лінійника по монтажу повітряних ліній високої напруги з 18.01.1988 по 22.08.2003 та з 20.09.2004 по 02.04.2012 в Тернопільському управлінні ЗАТ «Електро» та призначити і виплатити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.05.2020.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 840 (вісімсот сорок) гривень 00 коп. понесених ним судових витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду в частині присудження та виплати пенсії у межах стягнення за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 березня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.