Справа № 120/1460/21-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

01 березня 2021 р. Справа № 120/1460/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Маслоід Олена Степанівна розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: Керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави, Яришівської середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Могилів-Подільського р-ну, Вінницької обл. (вул. Покровська, б. 5, м.Могилів-Подільський, Вінницька обл., 24000)

до: Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (вул. Головна, б. 19, с.Яришів, Могилів-Подільського р-ну, Вінницької обл., 24024)

про: зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави Яришівської середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Могилів-Подільського р-ну, Вінницької обл. (далі - позивач) до Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (далі відповідач) про зобов`язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що Яришівська СЗШ зареєстрована як юридична особа 23.04.2002 року та користується земельною ділянкою орієнтовною площею 2,5 га, однак в порушення вимог земельного законодавства та положень ЗУ «Про освіту» правовстановлюючі документи на земельну ділянку відсутні. Відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку під Яришівською СЗШ створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, ризики для нормального функціонування закладу та навчального процесу, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей. Крім того, позивач вказує, що будь-які заходи, спрямовані на виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, органом місцевого самоврядування з 2002 року не вживалися. Вказані порушення, на переконання прокурора, свідчать про допущену бездіяльність з боку засновника Яришівської СЗШ відповідача. Це й стало причиною звернення до суду з даним позовом з вимогою зобов`язати відповідача вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій знаходиться Яришівська СЗШ, шляхом виготовлення технічної документації із землеустрою та реєстрації речового права на земельну.

У відповідності до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з даним позовом, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки поданий адміністративний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства з наступних підстав.

За змістом ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Водночас суб`єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб`єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Ч. 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

П. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 495/2176/17 (провадження № 11-245апп18).

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що предметом у даній справі є зобов`язання відповідача вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій знаходиться Яришівська СЗШ, шляхом виготовлення технічної документації із землеустрою та реєстрації речового права на земельну.

Прохальна частина позовної заяви як власне й мотиви позовної заяви не містять спірних правовідносин, натомість лише вимогу зобов`язати відповідача виконати рішення Вінницького міського суду Вінницької області.

У цьому контексті суд вважає за доцільне зазначити, що в адміністративному процесі прокурор набуває статусу позивача в разі, якщо певними діями, рішеннями чи бездіяльністю порушено інтерес держави у публічних правовідносинах, а орган, який уповноважений реалізовувати або захищати такий інтерес, відсутній або в силу закону не наділений повноваженнями самостійно звертатися до суду.

У такому випадку прокурор здійснює квазіпредставницьку функцію, виступаючи в інтересах певного органу державної влади, однак, в адміністративному судочинстві прокурор не може набувати статусу сторони у справі із самостійними інтересами, правами та обов`язками, крім випадків, коли це прямо передбачено нормами КАС України.

Слід наголосити, що за змістом ст. 2 КАС України метою вирішення спору у сфері публічно-правових відносин є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однак у спорі, що розглядається, прокурор не реалізовує публічно-владні управлінські функції стосовно відповідача та не здійснює представництво будь-якого державного органу, оскільки зі спору вбачається, що його предметом є питання виготовлення технічної документації із землеустрою та реєстрація речового права на земельну ділянку, відтак - органом, уповноваженим на реалізацію цього питання, власне і є відповідач.

Вирішення адміністративним судом спору, який виник між прокурором та відповідачем, не відповідатиме меті ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, оскільки зводитиметься до розгляду державою в особі уповноваженого нею органу (суду) спору між іншими її органами, тобто спору держави із самою собою.

Невідповідність меті вирішення публічно-правового спору та завданням адміністративного судочинства обумовлює потребу розв`язання такого спору в межах існуючих адміністративних процедур, а не в судовому порядку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 19 КАС справами у публічно-правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, є, зокрема, спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Вирішення судом так званого «компетенційного» спору між суб`єктами владних повноважень у широкому розумінні спрямоване саме на захист прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, оскільки сприяє досягненню юридичної визначеності у відносинах між особами приватного права та органами державної влади.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.09.2020 року у справі № 815/6347/17.

Однак спір між прокуратурою та відповідачем щодо зобов`язання відповідача вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій знаходиться Яришівська СЗШ, шляхом виготовлення технічної документації із землеустрою та реєстрації речового права на земельну не є компетенційним, можливість його вирішення адміністративним судом КАС не передбачена.

Додатково суд вказує, що у ч. 5 КАС України визначено перелік способів судового захисту, якими є:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Вбачається, що обраний позивачем спосіб захисту не підпадає під жоден визначений положеннями КАС України.

У цьому контексті суд вказує, що відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

З огляду на викладене, такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Ч. 6 ст. 170 КАС України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

При чому згідно ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження у вказаній адміністративній справі.

Керуючись ст. 2, 4, 19, 170, 248, 256, 262, 293, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави, Яришівської середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Могилів-Подільського р-ну, Вінницької обл. до Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Маслоід Олена Степанівна