Справа № 480/7930/20
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року Справа № 480/7930/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7930/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ), звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Сумській області), в якому просить:

1. Визнати бездіяльність Головного управління ДПС у Сумській області щодо не проведення списання безнадійного податкового боргу за період з 05.10.2007 по 16.12.2016 щодо: 1) податку на доходи фізичних осіб - 302 496,89 грн.; 2) військового збору - 22 732,94 грн. неправомірною.

2. Зобов`язати Головне управління ДПС у Сумській області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу за період з 05.10.2007 по 16.12.2016 щодо: 1) податку на доходи фізичних осіб - 302 496,89 грн.; 2) військового збору - 22 732,94 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач пред`явив позов до ОСОБА_1 про стягнення з неї податкового боргу, який нараховано за період з 05.10.2007 по 16.12.2016 року щодо: податку на доходи фізичних осіб - 302 496,89 грн.; військового збору - 22 732,94 грн. Згідно із довідкою ТОВ "ОТП Факторинг Україна" від 22.10.2020 списання заборгованості за кредитним договором № CM SMEC00/121/2008 від 19.08.2008 в сумі 1515529,47 грн. відбулося 12.02.2015. Згідно із п. 49.18.4 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу. Таким чином, у відповідача виникло право щодо пред`явлення податкової вимоги до позивача 02.05.2016. Однак, Відповідач нараховував в період з 05.10.2007 по 16.12.2016 податок на доходи фізичних осіб та військовий збір та пред`явив позовну заяву лише 18.09.2020, тобто зі спливом строку 1095 дня.

Ухвалою суду від 20.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою від 01.03.2021 замінено відповідача - Головне управління ДПС у Сумській області () правонаступником - Головне управління ДПС у Сумській області як територіальний орган утворений на правах відокремленого підрозділу ().

У поданому відзиві представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що ОСОБА_1 нараховані податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код податку 11010500) в сумі 302496,89 грн. та з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код податку 11011001) в сумі 22732,94 грн.

Зазначений податковий борг був нарахований на підставі самостійно визначеного грошового зобов`язання в податковій декларації про майновий стан і доходи №5596 від 14.01.2019. Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податку на встановлений строк набуває статусу податкового боргу. Відповідачем була направлена податкова вимога №5423-10 від 27.05.2020 на податкову адресу ОСОБА_1 . З моменту вручення податкової вимоги до подачі позовної заяви податковий борг не переривався, а отже, податкова вимога від 27.05.2020 року №5423-10, відповідно до ст. 60 ПК України, не була відкликана. Вказана заборгованість відповідача не підлягає списанню та розстроченню на підставі ст.101 Податкового кодексу України (а.с. 28-29).

Згідно реєстру поштових відправлень відзив позивачем отримано 20.01.2021 (а.с. 48). Відповідь на відзив позивач суду не подавала.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задовольнню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що згідно інформації, викладеної в довідці ТОВ "ОТП Факторинг Україна" від 22.10.2020 № 186 відповідно до умов Додаткового договору від 12.02.2015 до кредитного договору № СМ-SMEC00/121/2008 від 19.08.2008, ТОВ ""ОТП Факторинг Україна" та ОСОБА_1 досягнуто домовленості про списання заборгованості по кредиту (основної суми боргу) у розмірі 1515529,47 грн (а.с. 7).

ОСОБА_1 14.01.2019 подано податкову декларацію про майновий стан і доходи №5596 за 2015 рік, в якій задекларовано доходи в сумі 1515529,47 грн, самостійно визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, в сумі 302496,89 грн. та з військового збору, в сумі 22732,94 грн (а.с. 31).

ГУ ДПС у Сумській області була сформована та направлена податкова вимога №5423-10 від 27.05.2020 на суму податкового боргу 326514,88 грн (а.с. 32).

Позивачка вважає вказаний податковий борг безнадійним та таким, що підлягає списанню, тому звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом.

Відповідно до ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Виконанням податкового обов`язку згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Як визначено п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня

Згідно із п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно приписів п.п. 101.1. 101.2.6. ст. 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном "безнадійний" розуміється, крім іншого, податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

Пунктами 101.4., 101.5. ст. 101 ПК України визначено, що органи стягнення відкликають розрахункові документи, якими передбачено стягнення пені, штрафних санкцій та безнадійного податкового боргу, списаних відповідно до цього Кодексу. Контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно п. 102.1. ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно із п. 102.4. ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу.

Як вбачається з позову, саме у зв`язку із закінченням, на думку позивача, строку давності за податковим боргом з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, податковий орган мав списати такий борг як безнадійний. Проте суд вважає хибними такі доводи позивача, зважаючи на наступне.

Так, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу (п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України).

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу (п. 49.18.4 ПК України).

При цьому варто зазначити, що граничного терміну для подання платником податку податкової декларації Податковий кодекс України не містить.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 самостійно визначеного грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, в сумі 302496,89 грн. та з військового збору, в сумі 22732,94 грн. в поданій 14.01.2019 до контролюючого органу податковій декларації про майновий стан і доходи №5596 за 2015 рік (а.с. 31).

На підставі п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Доказів того, що позивачем було сплачсно самостійно визначене грошове зобов`язання матеріали справи не містять.

На підставі вимог п. 59.1, 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаних вимог закону ГУ ДПС у Сумській області сформовано та направлено податкову вимогу №5423-10 від 27.05.2020 на адресу ОСОБА_1 (а.с. 32).

Отже безпідставними є доводи позивача про те, що у податкового органу виникло право щодо пред`явлення податкової вимоги 02.05.2016, оскільки до подання податкової декларації 14.01.2019 податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору не було визначено ані самим платником податку, ані податковим органом. Лише у зв`язку із самостійною несплатою після визначення шляхом подання податкової декларації, таке зобов`язання набуло статусу податкового боргу, у зв`язку з чим відповідачем було сформовано податкову вимогу.

Зважаючи на викладене, у контролюючого органу відсутні правові підстави для його списання, як безнадійного, оскільки строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу щодо нього ще не минув.

З огляду на встановлені обставини, підстави позову, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому в їх задоволенні відмовляє.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска