Справа № 420/142/21
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/142/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бутенка А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ст. 287 КАС України, справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37), за участю 3-ї особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправним та скасування постанови ВП №63165214 від 16.12.2020 року про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю 3-ї особи ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, позивач просить суд:

- Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.12.2020 № 63165214 про накладення штрафу в сумі 10200,00 грн. за повторне невиконання рішення суду.

Виклад позиції позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 по справі №420/2387/20, яке набрало чинності 09.09.2020, згідно протоколу від 14.09.2020 ОСОБА_1 з 19.02.2020 здійснено перерахунок що місячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Кропивницького апеляційного суду № 07-21/96/2020 від 28.02.2020. Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці після перерахунку в сумі 149796,12 грн. виплачено ОСОБА_1 у жовтні 2020 року шляхом зарахування на картковий рахунок, відкритий в АТ Райффайзенбанк. Сума нарахованого з 19.02.2020 по 30.09.2020 боргу становить 664582,09 грн.

На теперішній час відсутній Порядок виконання вказаних рішень суду.

Отже сума, нарахована ОСОБА_1 в розмірі 664582,09 грн. обліковується в Головно му управлінні та буде виплачена після виділення Головному управлінню коштів на погашення даної заборгованості.

Таким чином, Головним управлінням вищезазначене рішення суду виконано згідно діючого законодавства України та в межах повноважень покладених на управління Фонду.

На підставі зазначеного, позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, а отже такою, що підлягає скасуванню.

Суд зауважує, що Відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заяв чи клопотань від сторін, до суду не надходило.

Процесуальні дії, вчинені судом.

Ухвалою суду від 18.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку ст. 287 КАС України.

Інші процесуальні дії судом не вчинялись.

Обставини справи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 по справі №420/2387/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року на підставі довідки Кропивницького апеляційного суду № 07-21/96/2020 від 28.02.2020;

- зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок щомісячного грошового утрима ння судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до довідки Кропивницького апеляційного су ду № 07-21/96/2020 від 28.02.2020 та здійснити виплату з урахуванням фактично отриманих сум, починаючи з 19.02.2020 року.

Рішення суду набрало чинності 09.09.2020 у зв`язку із залишенням без задоволення П`ятим апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги Головного управління.

Згідно протоколу від 14.09.2020 ОСОБА_1 з 19.02.2020 здійснено перерахунок що місячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Кропивницького апеляційного суду № 07-21/96/2020 від 28.02.2020.

Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці після перерахунку в сумі 149796,12 грн. виплачено ОСОБА_1 у жовтні 2020 року шляхом зарахування на картковий рахунок, відкритий в АТ Райффайзенбанк.

Сума нарахованого з 19.02.2020 по 30.09.2020 боргу становить 664582,09 грн.

Погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, де наявні виплати, що фінансуються з Держаного бюджету, здійснювалося згідно Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішення ми суду від 22.08.2018 № 649.

Однак рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 640/5248/19 від 12.11.2019 з урахуванням змін внесених 22.07.2020 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 640/5248/19 визнані протиправним та нечинними п. 1 ( затвердити Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що додається) та п.2 ( установити, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду).

Таким чином на теперішній час відсутній Порядок виконання вказаних рішень суду.

Отже сума, нарахована ОСОБА_1 в розмірі 664582,09 грн. обліковується в Головно му управлінні та буде виплачена після виділення Головному управлінню коштів на погашення даної заборгованості.

На виконання постанови головного державного виконавця зазначеного відділу Щеглової Є.В. від 06.10.2020 про відкриття виконавчого провадження № 63165214 згідно виконавчого листа № 420/2387/20, яка надійшла до Головного управління 12.10.2020 Головним управлінням листом б/н від 16.10.2020 надано інформацію із зазначення даних про здійснення Головним управлінням можливих заходів для виконання вказаного рішення суду.

В подальшому, на виконання Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 по справі №420/2387/20, старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень 17.11.2020 виніс постанову № 63165214 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. та 16.12.2020 постанову № 63165214 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн. (в подвійному розмірі).

Не погоджуючись із постановою № 63165214 від 16.12.2020 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн., позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404- VIII від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404- VIII).

Так статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно частин 1, 2 статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону №1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно положень ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно зі ст. 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України та доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Як вже встановлено судом, Головним управлінням на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 по справі №420/2387/20, згідно протоколу від 14.09.2020 ОСОБА_1 , з 19.02.2020 здійснено перерахунок що місячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Кропивницького апеляційного суду № 07-21/96/2020 від 28.02.2020.

Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці після перерахунку в сумі 149796,12 грн. виплачено ОСОБА_1 у жовтні 2020 року шляхом зарахування на картковий рахунок, відкритий в АТ Райффайзенбанк.

Сума нарахованого з 19.02.2020 по 30.09.2020 боргу становить 664582,09 грн.

Відповідно до п. 5 ст. 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 № 1402 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України Про державний бюджет на 2020 рік від 14.11.2019 № 294 не передбачені кошти на виплату, нарахованих за вказаним рішенням суду сум.

Погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, де наявні виплати, що фінансуються з Держаного бюджету, здійснювалося згідно Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішення ми суду від 22.08.2018 № 649 ( далі Постанова № 649).

Однак рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 640/5248/19 від 12.11.2019 з урахуванням змін внесених 22.07.2020 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 640/5248/19 визнані протиправним та нечинними п. 1 ( затвердити Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що додається) та п.2 ( установити, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду).

Таким чином на теперішній час відсутній Порядок виконання вказаних рішень суду.

Отже сума, нарахована ОСОБА_1 в розмірі 664582,09 грн. обліковується в Головно му управлінні та буде виплачена після виділення Головному управлінню коштів на погашення даної заборгованості.

Згідно з п.п. 29 п. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень, або їх перевищення всупереч цьому кодексу чи Державному бюджету України, є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином Головним управлінням вживалися всі можливі дії для виконання вказаного рішення суду.

Законом №1404-VIII встановлена відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин, а не за несвоєчасне його виконання. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання рішення суду без поважних причин.

Отже, постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Також, суд звертає увагу на те, що поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Відповідно до частин 1, 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Крім того, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2020 рік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 № 22. Після прийняття постанови Шостим апеляційним адміністративним судом від 22.07.2020 у справі № 640/5248/19 бюджетні призначення Пенсійному фонду України на поточний рік не переглянуті.

Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на відповідача. Виплата нарахованої пенсії у розмірі 664582,09 грн. має бути здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області в частині виплати грошових коштів в розмірі 664582,09 грн.через відсутність достатнього фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Зазначені висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній зокрема у постанові Верховного Суду від 24.01.2018 року в справі № 405/3663/13-а.

Враховуючи, що позивачем виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 по справі №420/2387/20, не в повному обсязі не з його вини, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області за невиконання рішення суду від 16.12.2020 у ВП №№ 63165214 про накладення штрафу в сумі 10200,00 грн., є необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.

При цьому оскаржену постанову винесено не Управлінням забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуб Катериною Олександрівною.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч. 4 ст.159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За таких підстав, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву суд розцінює як визнання позову відповідачем.

За таких підстав, суд доходить висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю 3-ї особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуб Катерини Олександрівни від 16.12.2020 № 63165214 про накладення штрафу в сумі 10200,00 грн. за повторне невиконання рішення суду

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ - 20987385) за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37, ), судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.272 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Бутенко

.