Справа № 640/23528/19
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

02 березня 2021 року справа №640/23528/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доОфісу Президента України (далі по тексту - відповідач)
третя особаПрезидент України Зеленський Володимир Олександрович (далі по тексту - третя особа, Президент України Зеленський В.О.)
про1) визнання протиправним рішення або дії (бездіяльності) відповідача щодо перенаправлення звернень позивача, адресованих особисто Президенту України Зеленському В.О. як гаранту додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина на підставі статей 40, 102 Конституції України, які перенаправлені всупереч вимогам норм частини четвертої статті 7 Закону України «Про звернення громадян»; 2) визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання роз`яснення порядку оскарження прийнятих рішень у листах відповіді від 05 вересня 2019 року за №22/049901-20К, від 04 жовтня 2019 року №22/058815-20, від 25 жовтня 2019 року №22/064518-20 відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про звернення громадян»; 3) зобов`язання відповідача вручити безпосередньо третій особі адресовані йому особисто звернення від 28 серпня 2019 року, 26 вересня 2019 року, 22 жовтня 2019 року та додані до кожного з них додатки на 180 аркушах паперу; 4) зобов`язання відповідача забезпечити організацію прийому позивача третьою особою у відповідності до статті 40 Конституції України та статті 23 Закону України «Про звернення громадян» найближчим часом; 5) стягнення з відповідача на користь позивача моральної (немайнової) шкоди 41 730,00 грн.
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, вважаючи протиправною поведінку Офісу Президента України, яка виразилася у перенаправленні звернень ОСОБА_1 , не розгляді їх особисто Президентом, чим порушено права та законні інтереси позивача. На думку позивача, відповідач порушив норми частини четвертої статті 7 Закону України «Про звернення громадян», внаслідок чого порушено конституційні права і законні інтереси позивача та створюються перешкоди для здійснення позивачем конституційних прав і законних інтересів.

Ухвалою від 05 грудня 2019 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/23528/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, залучено до участі у справі Президента України Зеленського В.О. в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки в межах спірних відносин діяв відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, розглянув звернення ОСОБА_1 та направив їх за належністю.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

ОСОБА_1 звернувся до Президента України Зеленського В.О. зі зверненням від 28 серпня 2019 року, в якому просив захистити конституційне право на життя, охорону здоров`я шляхом забезпечення Державою усіх хворих на цукровий діабет інсуліном високої якості постійно; відшкодувати 31 000,00 грн. матеріальної шкоди Державою позивачу у зв`язку з незаконними діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, у зв`язку з тим, що позивач самостійно забезпечував себе інсуліном протягом тривалого часу, що призвело до виникнення боргу; доручити відповідним державним органам відкрити кримінальні провадження по всім фактичним епізодам зловживання владою, винесених завідомо неправосудних рішень, позбавлення позивача доступу до правосуддя та інших кримінальних правопорушень відповідно до додатків до звернення.

Листом від 05 вересня 2019 року №22/049901-20К у відповідь на звернення позивача Офіс Президента повідомив, що Президент України не наділений контрольними повноваженнями у сфері здійснення правосуддя, оцінки повноти, об`єктивності та усебічності дослідження доказів судами, не має права втручатися в їх процесуальну діяльність або давати вказівки суддям при здійсненні правосуддя, переглядати судові рішення на предмет їх законності чи обґрунтованості, змінювати їх чи скасовувати; роз`яснено, що у разі наявності відомостей стосовно конкретних фактів порушень законодавства, передбачених Кримінальним кодексом України, наявне право на звернення до слідчого або прокурора з відповідними заявами; порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування під час досудового розслідування регламентується главою 26 Кримінального процесуального кодексу України; запропоновано позивачу використовувати визначені законодавством механізми вирішення порушених позивачем питань і повідомлено про надіслання звернення за належністю на розгляд у межах компетенції до Харківської обласної державної адміністрації та Міністерства охорони здоров`я з проханням повідомити позивача та відповідача про результати.

Відповідно до звернення від 26 вересня 2019 року, адресованого Президенту України Зеленському В.О. , позивач просив повторно захистити конституційне право на життя, охорону здоров`я шляхом забезпечення Державою усіх хворих на цукровий діабет інсуліном високої якості постійно; відшкодувати 34 000,00 грн. матеріальної шкоди Державою позивачу у зв`язку з незаконними діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, у зв`язку з тим, що позивач самостійно забезпечував себе інсуліном протягом тривалого часу, що призвело до виникнення боргу; доручити відповідним державним органам відкрити кримінальні провадження по всім фактичним епізодам зловживання владою, винесених завідомо неправосудних рішень, позбавлення позивача доступу до правосуддя та інших кримінальних правопорушень відповідно до додатків до звернення.

Листом від 04 жовтня 2019 року №22/058815-20 позивача повідомлено, що його повторне звернення, яке надійшло в додаток до попереднього звернення, що перебуває на контролі, надіслано за належністю до Харківської обласної державної адміністрації та Міністерства охорони здоров`я з проханням повідомити позивача про прийняте рішення; стосовно прохання «доручити відповідним державним органам відкрити кримінальні справи» роз`яснено, що згідно зі статтею 12 Закону України «Про звернення громадян» його дія не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений, зокрема, кримінальним процесуальним законодавством; роз`яснено, що у разі наявності відомостей стосовно конкретних фактів порушень законодавства, передбачених Кримінальним кодексом України, наявне право на звернення до слідчого або прокурора з відповідними заявами.

У листі від 25 жовтня 2019 року №22/064518-20 відповідач повідомив, що звернення позивача від 28 серпня 2019 року, яке надійшло до Офісу Президента України, надіслано листом від 25 жовтня 2019 року №22/064518-20 за належністю до Національної поліції України, Харківської обласної державної адміністрації з проханням повідомити ОСОБА_1 про прийняте рішення.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним рішення або дії (бездіяльності) відповідача щодо перенаправлення звернень позивача, адресованих особисто Президенту України Зеленському В.О. як гаранту додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина на підставі статей 40, 102 Конституції України, які перенаправлені всупереч вимогам норм частини четвертої статті 7 Закону України «Про звернення громадян», суд зазначає таке.

Відповідно до статі 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Законом, який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів є Закон України «Про звернення громадян».

Частина перша статті 1 Закону України «Про звернення громадян» встановлює, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади зверненні, не входять до його повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ним за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення (частина третя статті 7 Закону України «Про звернення громадян»).

Із тексту звернень позивача вбачається, що ним порушено питання, які стосуються в переважній більшості захисту його права на безоплатне отримання медикаментозного препарату інсуліну, права на захист судом та правоохоронними органами, тобто питань, вирішення яких не віднесено до компетенції відповідача, оскільки відповідно до статті 12 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» контроль за дотриманням законодавства про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення здійснюють центральні органи виконавчої влади в межах своєї компетенції відповідно до закону.

Контроль якості надання медичних послуг надавачами медичних послуг і систематичне проведення аналізу результатів та ефективності медичних послуг і лікарських засобів здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 1, 2, 6 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року №1542, Міністерство охорони здоров`я України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство охорони здоров`я України є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони здоров`я, санітарного та епідемічного благополуччя населення, створення, виробництва, контролю якості та реалізації лікарських засобів і виробів медичного призначення.

Міністерство охорони здоров`я України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України та цим Положенням.

Міністерство охорони здоров`я України під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє з іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, а також з відповідними органами інших держав.

З урахуванням наведеного, оскільки порушені у зверненнях питання щодо незабезпечення позивача медичним препаратом Інсулін, суд дійшов висновку, що питання, порушені у даному зверненні, не належать до повноважень Президента України.

Таким чином, дії Офісу Президента щодо направлення звернень позивача за належністю до Міністерства охорони здоров`я України та Харківської обласної державної адміністрації відповідно до вимог частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» є правомірними.

Щодо прохання позивача, викладеного у зверненнях, про доручення відповідним державним органам відкрити кримінальні провадження по всім фактичним епізодам зловживання владою, винесених завідомо неправосудних рішень, позбавлення позивача доступу до правосуддя та інших кримінальних правопорушень відповідно до додатків до звернення, суд зазначає, що відповідно до статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, законами України «Про засади запобігання і протидії корупції», «Про виконавче провадження».

З урахуванням характеру порушених заявником питань, повноважними органами, які можуть розглянути та вирішити їх по суті в частині відкриття кримінальних проваджень по всім фактичним епізодам зловживання владою, винесених завідомо неправосудних рішень, позбавлення позивача доступу до правосуддя та інших кримінальних правопорушень, можуть бути органи прокуратури і слідства, суди, Вища рада правосуддя.

Таким чином, суд вважає дії відповідача з надіслання звернень позивача за належністю правомірними.

Щодо реалізації Президентом України повноважень згідно статті 102 Конституції України.

За змістом звернення, позивач від Президента України вимагав реалізувати надані йому статтею 102 Конституції України повноваження, згідно з якою Президент України є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.

Стаття 106 Конституції України визначає повноваження Президента України. Цей перелік є вичерпним. Разом з тим, згідно з частиною другою статті 106 Конституції України Президент України не може передавати свої повноваження іншим особам або органам.

Для здійснення своїх повноважень Президент України створює консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи і служби. Цьому конституційному положенню кореспондує частина друга статті 19 Закону України «Про звернення громадян», яка передбачає, що у разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань.

Указом Президента України від 20 червня 2019 року №417/2019 утворено Офіс Президента України шляхом реорганізації та скорочення чисельності працівників Адміністрації Президента України, який є постійно діючим допоміжним органом, основним завданням якого є організаційне, правове, консультативне, інформаційне, експертно-аналітичне та інше забезпечення здійснення Президентом України визначених Конституцією України повноважень.

Указом Президента України від 25 червня 2019 року № 436/2019 затверджено Положення про Офіс Президента України (далі по тексту - Положення №436), підпунктом 22 пункту 4 якого визначено, що офіс відповідно до покладених на нього завдань організовує прийом громадян, які звертаються до Президента України, розгляд звернень громадян, а також звернень органів місцевого самоврядування, політичних партій та громадських об`єднань (у тому числі професійних спілок), підприємств, установ, організацій, здійснює облік і аналіз таких звернень, на основі аналізу звернень розробляє та подає Президентові України пропозиції щодо розв`язання порушених у них проблем.

Таким чином, законодавством визначені орган та порядок розгляду цим органом звернень громадян, які адресовані Президенту України.

Суд звертає увагу, що захист прав та інтересів особи відбувається у встановленому законом порядку, який передбачає, зокрема, розгляд звернення та надання письмової відповіді. Зазначені положення у спірних правовідносинах, пов`язаних із наданням відповіді на звернення, відповідачем не порушені.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оцінюючи доводи сторін, досліджені докази, суд вважає, що дії відповідача щодо порядку розгляду звернень позивача в межах спірних відносин були вчинені ним в межах визначених Конституцією та законами України повноважень, у визначений законом спосіб.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання роз`яснення порядку оскарження прийнятих рішень у листах відповіді від 05 вересня 2019 року за №22/049901-20К, від 04 жовтня 2019 року №22/058815-20, від 25 жовтня 2019 року №22/064518-20 відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про звернення громадян», суд зазначає таке.

Відповідно до частини четвертої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

З наведеного вбачається про обов`язок роз`яснення порядку оскарження рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні).

Однак, у межах спірних правовідносин відповідач не відмовляв у задоволенні вимог звернення ОСОБА_1 . У свою чергу Закон України «Про звернення громадян» не покладає на відповідача обов`язку надавати роз`яснення порядку оскарження рішень у формі листів про перенаправлення звернень за належністю, з урахуванням чого позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про зобов`язання відповідача вручити безпосередньо третій особі адресовані йому особисто звернення від 28 серпня 2019 року, від 26 вересня 2019 року, від 22 жовтня 2019 року та додані до кожного з них додатки на 180 аркушах паперу, суд керується такими мотивами.

Відповідно до пункту 3 Положення №436 основними завданнями Офісу є організаційне, правове, консультативне, інформаційне, експертно-аналітичне та інше забезпечення здійснення Президентом України визначених Конституцією України повноважень.

Згідно з підпунктом 21 пункту 4 Положення №436 Офіс відповідно до покладених на нього завдань забезпечує в установленому порядку доступ до публічної інформації, розгляд, опрацювання, облік, систематизацію, аналізування та надання відповідей на запити на інформацію, що надходять до Президента України та Офісу, консультацій під час оформлення запитів.

Оскільки саме на відповідача покладено обов`язок опрацювання запитів, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача обов`язку вручати безпосередньо Президенту України звернення позивача, з урахуванням чого позовні вимоги у цій частині також не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача забезпечити організацію прийому позивача Президентом України у відповідності до статті 40 Конституції України та статті 23 Закону України «Про звернення громадян» найближчим часом суд звертає увагу на таке.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про звернення громадян» вищі посадові особи держави - Президент України, Голова Верховної Ради України, Прем`єр-міністр України - здійснюють прийом у встановленому ними порядку.

Як зазначено судом вище, згідно з підпунктом 22 пункту 4 Положення №436 відповідач відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого організовує прийом громадян, які звертаються до Президента України.

Наведені норми дають підстави вважати, що Президент України здійснює прийом громадян у встановленому ним порядку. При цьому у Законі відсутня норма, яка б зобов`язувала Президента України здійснювати особистий прийом громадян.

Основні вимоги до організації та проведення особистого прийому громадян посадовими особами Офісу Президента України визначено Порядком організації та проведення особистого прийому громадян посадовими особами Офісу Президента України, затвердженого розпорядженням Керівника Офісу Президента України від 15 серпня 2019 року №51 (далі по тексту - Порядок №51).

Відповідно до пунктів 2-5 Порядку №51 особистий прийом громадян в Офісі Президента України проводять Керівник Офісу Президента України, Перший заступник та заступники Керівника Офісу Президента України (далі - посадові особи Офісу Президента України) відповідно до графіка (крім святкових, неробочих та вихідних днів), як правило, у приміщенні Департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України (м. Київ, вул. Шовковична, 12). Особистий прийом громадян посадовими особами Офісу Президента України проводиться за записом.

Графік проведення особистого прийому громадян посадовими особами Офісу Президента України затверджується Керівником Офісу Президента України.

Інформація про порядок і графік проведення особистого прийому громадян посадовими особами Офісу Президента України розміщується на вебсайті Офіційного інтернет-представництва Президента України та у приміщенні Департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України (далі - Департамент) в доступному для вільного ознайомлення місці.

Запис громадян на особистий прийом посадовими особами Офісу Президента України проводиться працівниками Департаменту у його приміщенні щосереди, крім святкових, неробочих та вихідних днів, з 9.00 до 12.00. Проведення запису громадян на особистий прийом посадовими особами Офісу Президента України завершується за дванадцять днів до передбаченої графіком дати прийому відповідною посадовою особою Офісу Президента України.

За правилами пунктів 7-9 Порядку №51 для запису на особистий прийом посадовими особами Офісу Президента України громадяни пред`являють документи, що посвідчують особу, передбачені Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», або військовий квиток (для військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів), або видане органом Пенсійного фонду України пенсійне посвідчення (далі - документи, що посвідчують особу).

Для запису, попереднього запису громадян на особистий прийом посадовими особами Офісу Президента України працівник Департаменту, який проводить запис, попередній запис, фіксує прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання (а для внутрішньо переміщених осіб - адресу, за якою особі може бути вручена офіційна кореспонденція), номери контактних телефонів громадянина, який записується на прийом, чи відомості щодо інших засобів зв`язку з ним.

Під час запису на особистий прийом громадянин (його представник) надає за особистим підписом письмовий виклад змісту питань, що порушуватимуться перед посадовою особою Офісу Президента України, та копії наявних рішень, прийнятих із цих питань, а також інші документи по суті порушуваних питань та додаткові матеріали (за бажанням) у електронному вигляді на окремому носії.

У разі якщо громадянин (його представник) через стан здоров`я, інвалідність або з інших причин не може прибути особисто для запису на особистий прийом посадовими особами Офісу Президента України, попередній запис здійснюється у визначений для запису час за контактним телефонним номером Департаменту - НОМЕР_1 , а запис - після надходження на адресу Офісу Президента України (01220, м. Київ, вул. Банкова, 11) відповідних матеріалів. Ці матеріали мають містити за особистим підписом громадянина (його представника) письмовий виклад змісту питань, копії наявних рішень, прийнятих із цих питань, а також інші документи по суті питань, що порушуються (з позначкою «Матеріали для запису на особистий прийом»), та бути доставлені поштою, кур`єром або надіслані з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку не пізніше ніж за дванадцять днів до дня проведення особистого прийому.

Список громадян, які записалися на особистий прийом посадовими особами Офісу Президента України, разом з інформаційними записками щодо змісту питань, пропонованих для розгляду, які готуються відповідними працівниками Департаменту, та копіями документів і матеріалів стосовно цих питань передаються Департаментом відповідній посадовій особі Офісу Президента України не пізніше ніж за сім днів до передбаченого графіком дня особистого прийому.

Департамент інформує громадянина (його представника), записаного на особистий прийом посадовими особами Офісу Президента України, про час та місце проведення особистого прийому.

Відповідно до пункту 17 Порядку №51 особистий прийом громадян в інші дні, ніж передбачено графіком проведення особистого прийому громадян посадовими особами Офісу Президента України, проводиться працівниками Департаменту з понеділка по четвер з 9.00 до 13.00 та з 13.45 до 17.00, у п`ятницю - з 9.00 до 13.00 та з 13.45 до 16.00, в суботу - з 9.00 до 13.00, крім святкових та неробочих днів.

Таким чином, особистий прийом громадян проводять посадові особи Офісу Президента України) відповідно до графіка прийому, як правило, у приміщенні Департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України та за попереднім записом.

Проте, у справі відсутні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 вчинив відповідні дії щодо запису на особистий прийом у Офісі Президента України, що вказує на недоведеність позовних вимог у цій частині.

Оскільки позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної (немайнової) шкоди 41 730,00 грн. є похідними від попередніх позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, вони також не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність своєї поведінки відповідно вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати розподілу не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

Офіс Президента України (01220, м. Київ, вул. Банкова, буд.11; ідентифікаційний код не відомий);

Президент України Зеленський Володимир Олександрович ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий).

Суддя В.А. Кузьменко