Справа № 460/3055/20
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2021 року м. Рівне №460/3055/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

29.04.2020 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії, призначеної за втратою годувальника №42/03.15-24 від 02.03.2020 та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату з 13.12.2019 пенсію за втратою годувальника, виходячи із розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати померлого чоловіка ОСОБА_2 на підставі документів пенсійної справи та на підставі додатково поданої довідки прокуратури Рівненської області №18-76 від 27.02.2020 без обмеження її граничного (максимального) розміру та з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою від 04.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/3055/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 01.06.2020 провадження в адміністративній справі №460/3055/20 зупинено до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №560/2120/20, а ухвалою від 01.02.2021 поновлено.

Згідно з позовною заявою, вимоги ґрунтуються на тому, що чоловікові позивача ОСОБА_2 було призначено пенсію за вислугою років, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер і відповідно до частини дев`ятнадцятої цієї ж статті їй, як члену сім`ї, що був на його утриманні, призначено пенсію на випадок втрати годувальника у розмірі 60% від його середньомісячного заробітку. 06.09.2017 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» №657 від 30.08.2017, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» №505 від 31.05.2012, внаслідок чого збільшено розміри посадових окладів та надбавки до посадових окладів за класні чини. 28.02.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VIІ від 14.10.2014 у розмірі та відсотках місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці прокуратури Рівненської області №18-76 від 27.02.2020, долученої до заяви, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №42/03.15-24 від 02.03.2020 у проведенні перерахунку пенсії відмовлено з покликанням на постанову Кабінету Міністрів України №1155 від 11.12.2019. Таку відмову позивач вважає надумаю та протиправною. З огляду на вказане, просила зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок її пенсії за втратою годувальника відповідно до 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991, виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати померлого чоловіка на підставі довідки прокуратури Рівненської області №18-76 від 27.02.2020, без обмеження її граничного (максимального) розміру та з урахуванням раніше проведених виплат.

У наданому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області відзиві на позов, сторона відповідача зазначила про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог. Спростовуючи позовні вимоги сторона відповідача вказала, що Рішенням Конституційного суду України №7-р(П)2019 від 13.12.2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VIІ від 14.10.2014 зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, право на перерахунок пенсії виникає починаючи з грудня 2019 року і лише тоді, коли момент виникнення права на перерахунок пенсії настає не раніше грудня 2019 року. Сторона відповідача доводила, що у позивача права на перерахунок не виникло, позаяк довідка прокуратури Рівненської області №18-76 від 27.02.2020 видана відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017, а цією постановою було передбачено порядок оплати праці працівник органів прокуратури, а не порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а тим більше після 13.12.2019. Також сторона відповідача, покликаючись на частину п`ятнадцяту статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014, доводила, що відсутні підстави для виплати пенсії позивачу без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. За таких обставин, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідженням письмових доказів по справі судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за втратою годувальника, виходячи із розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати померлого чоловіка ОСОБА_2 , пенсія якому призначалася за вислугою років згідно Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991.

28.02.2020 позивач звернулася до відповідача із письмовою заявою про перерахунок пенсії з урахуванням положень Рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019.

До заяви долучила довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій за №18-76 від 27.02.2020, видану їй прокуратурою Рівненської області.

Згідно з такою довідкою, розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017 за відповідною (прирівняною) посадою «начальник відділу», яку обіймав її покійний чоловік ОСОБА_2 , становить 41666,43 грн., в тому числі: посадовий оклад 7210,00 грн., доплата за класний чин (старший радник юстиції) 2400,00 грн., надбавка за вислугу років (40%) 2884,00 грн., надбавка за роботу з таємними документами (15%) 1081,50 грн., надбавка за виконання особливо важливої роботи (70%) 8745,80 грн., премія (60%) 13392,78 грн., матеріальні допомоги (1/12) 5952,35 грн. Підставою для перерахунку пенсії зазначено постанову Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 (а.с.9).

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області рішенням №42/03.15-24 від 02.03.2020 у проведенні перерахунку пенсії відмовило з покликанням на те, що постановою Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» №1155 від 11.12.2019, яка набрала чинності з 01.01.2020, та якою затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур, встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру» (пункт 7). Відтак, на переконання відповідача позивач не має права на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» згідно з довідкою прокуратури Рівненської області №18-76 від 27.02.2020. Додатково органом ПФУ зауважено, що позивач матиме право на перерахунок тоді, коли після 13 грудня 2019 року зміняться розміри посадових окладів для працівників прокуратури (а.с.8).

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

В рішенні Верховного Суду від 14.09.2020, яке набрало законної сили 20.01.2021, у зразковій справі №560/2120/20 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії вказано на ознаки цієї типової справи:

а) позивач - особа, яка отримує пенсію, призначену відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону №1697-VII;

б) відповідач-територіальні органи Пенсійного фонду України;

в) предмет спору - вимога зобов`язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ або статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII;

г) звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії після 13.12.2019.

Отже, за ознаками типової справи, які наведені у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 за результатами розгляду зразкової справи №560/2120/20, дану справу необхідно визнати типовою та в силу приписів частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у цій справі суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у зазначеній постанові.

За результатом розгляду справи №560/2120/20 як зразкової Верховний Суд дійшов наступних правових висновків:

- з 13.12.2019 особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону №1697-VII мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657); такі пенсії перераховуються з 13.12.2019;

- вимоги щодо відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє).

Оцінюючи доводи сторін, Верховний Суд виходив з того, що особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991, в силу вимог якої:

прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1);

обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1);

призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1).

До статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011, унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону №3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14.10.2014 ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ.

Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014, яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:

частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;

частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином Верховний Суд констатував, що починаючи з 1 січня 2015 року в Україні: жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

При цьому, Верховний Суд установив, що Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури, і така бездіяльність Кабінету Міністрів України призвела до чисельних судових спорів між пенсіонерами, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та Пенсійним фондом України.

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019, яким положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Також Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:

частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 підлягає застосуванню в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Верховний Суд констатував, що зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії. У зразковій справі та в аналогічних типових справах, пенсійний орган відмовив заявникам у задоволенні заяв про перерахунок пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. У рішеннях про відмову заявникам у перерахунку пенсії пенсійний орган, серед іншого, посилався на положення постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» №1155 від 11.12.2019, за змістом пункту 7 якої встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру». Разом з тим, заявники просили здійснити перерахунок їхніх пенсії з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанови Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» №657 від 30.08.2017, яка жодних обмежень не містить. Крім цього, пенсійний орган зазначав, що заявники набудуть права на перерахунок пенсії виключно у разі прийняття після 13.12.2019 відповідного рішення про підвищення заробітку діючих прокурорів.

Відповідаючи на ключові питання при вирішенні зразкової справи Верховний Суд вказав, що твердження Пенсійного органу про той факт, що для реалізації пенсіонерами права на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону №1697-VІІ (у редакції, що діє з 13.12.2019), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, є хибним з огляду на те, що на момент прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. І така нерівність має усуватись Пенсійним Фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13.12.2019.

Крім того, Верховний Суд звернув увагу, що постанова Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам».

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що особа, відповідно до статті 86 Закону №1697-VII, має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури на підставі довідки прокуратури, виданої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017.

Також Колегія суддів зазначила, що в період з 01.01.2015 до 13.12.2019 в Україні не було жодного Закону чи іншого нормативно-правового акту, що визначав би умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру». Водночас особи, яким пенсія цього виду була вже призначена, продовжували її отримувати в призначеному розмірі (сума виплати не була зменшена), а також мали право змінити вид пенсійного забезпечення (наприклад, звернутися про призначення їм пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003). Таким чином, перерахунок пенсії прокурорським пенсіонерам належить здійснювати саме з 13.12.2019. Правових підстав для здійснення ж перерахунку пенсії за періоди до рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 немає.

Також Верховний Суд у зразковій справі вказав, що є безпідставними вимоги позивачів про перерахунок розміру пенсії на підставі частини вісімнадцятої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії та визначала умови перерахунку пенсії за вислугу років працівника прокуратури збільшення заробітної плати за посадою, з якої ця особа звільнялася на пенсію), оскільки зазначена норма ще з 01.01.2015 є нечинною. При цьому, Колегією наголошено, що в таких випадках судам слід керуватись діючим законодавством, зокрема статтею 86 Закону №1697-VII.

З приводу питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром, то Верховний Суд наголосив, що такі позовні вимоги є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок. При цьому, Суд зауважив, що відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури, а відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало. Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, то у задоволенні таких х позовних вимог слід відмовляти, як таких, що заявлені передчасно.

Суд зазначає, що позицією викладеною в рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 в зразковій справі №560/2120/20 (Пз/9901/9/20) спростовано у відповідній частині доводи сторін в цілому, а тому суд не вбачає необхідності аналізували кожен аргумент окремо.

Також, аргументи, наведені сторонами в заяві по суті, не дають правових підстав відступу від правової позиції Верховного Суду.

Єдине, на чому суд додатково зауважує, це те, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника на рівні 60% середньомісячного (чинного) заробітку на одного непрацездатного члена сім`ї прокурора була передбачена пунктом дев`ятнадцятим статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11. 1991, і наразі визначена частиною дев`ятнадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 на таких же умовах.

Оскільки відсоток пенсії по втраті годувальника напряму залежить від середньомісячного заробітку померлого прокурора, то підвищення рівня заробітної плати діючих прокурорських працівників, породжує право на перерахунок, як пенсій, призначених колишнім працівникам прокуратури за вислугою років, так і пенсій за втратою таких годувальників.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №42/03.15-24 від 02.03.2020 про відмову в проведенні перерахунку пенсії за вислугою років підлягають до задоволення.

Також підлягають до задоволення вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за втратою годувальника, виходячи із розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати померлого чоловіка ОСОБА_2 на підставі документів пенсійної справи та на підставі додатково поданої довідки прокуратури Рівненської області №18-76 від 27.02.2020 з урахуванням раніше проведених виплат.

При цьому, суд керуючись закріпленим у частині другій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити, про необхідність проведення такого перерахунку з 13.12.2019.

В той же час, не підлягають до задоволення, як такі, що заявлені передчасно, вимоги ОСОБА_1 про виплату їй перерахованої пенсії без обмеження її граничного (максимального) розміру.

Так, відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив у перерахунку пенсії лише з мотивів неприйняття КМУ нової постанови про підвищення грошового забезпечення, а тому на сьогоднішній день спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром ще не існує. Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за втратою годувальника, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує на користь позивача пропорційну частину судових витрат по сплаті судового збору, а саме 420,40 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, вулиця Короленка, 7, місто Рівне, 33028) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №42/03.15-24 від 02.03.2020 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії, призначеної за втратою годувальника.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за втратою годувальника, відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014, виходячи із розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати померлого чоловіка ОСОБА_2 , на підставі документів пенсійної справи та додатково поданої довідки прокуратури Рівненської області №18-76 від 27.02.2020 з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 пропорційну частину судових витрат по сплаті судового збору, а саме 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 04 лютого 2021 року.

Суддя Н.В. Друзенко