Справа № 240/19447/20
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Житомир справа № 240/19447/20

категорія 10902100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання Маленької Ю.О.,

представника позивача Зарицької Г.В., представника відповідача Федосюк В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа - Іванівська сільська рада Житомирського району Житомирської області, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.72-73) просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 19.08.2020 № 340-УБД;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для Індивідуального садівництва (01.05), орієнтовним розміром 0,12 (нуль цілих дванадцять сотих) гектара (у межах норм безоплатної приватизації), що розташована на території Житомирського району Житомирської області за межами населених пунктів Іванівської сільської ради.

В обґрунтування позову зазначає, що земля, щодо якої позивач подав клопотання, розташована за межами населених пунктів, об`єкти нерухомого майна на ній не розміщені, вона не перебуває у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій, не перебуває у комунальній або приватній власності, та виходячи із вищенаведеного, форма власності цієї землі є державною; за 2019-2020 роки відповідачем було передано у власність громадян значну кількість земельних ділянок, які знаходяться у межах того самого кварталу, де було визначено ним бажане місце розташування земельної ділянки.

Ухвалою від 11.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 10.12.2020 справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження та залучено до участі в справі в якості третьої особи Іванівську сільську раду Житомирського району Житомирської області.

Відповідач подав відзив на позов (а.с.35-50), в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, вказуючи, що Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області правомірно відмовлено позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Позивач подав відповідь на відзив (а.с.74-80), зазначивши, що відповідачем у відзиві не доведено правомірності свого рішення.

Відповідач заперечень на відповідь на відзив не подав.

Третя особа пояснень по справі не надала, подала заяву про розгляд справи без участі її представника.

В судовому засіданні:

- представник позивача просила задовольнити позовні вимоги;

- представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

26.06.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, до якої додав викопіювання, копію паспорта та посвідчення учасника бойових дій (а.с.84-87).

За наслідками розгляду вказаної заяви, відповідачем було прийнято наказ від 19.08.2020 № 340-УБД (а.с.92), яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Житомирського району Житомирської області за межами населених пунктів Іванівської сільської ради, орієнтовною площею 0,12 гектара, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва (01.05), з підстав відсутності повноважень Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо розпорядження землями не встановленої категорії та форми власності.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

В ст. 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК) зазначено:

"6. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

7. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку."

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Тобто, відповідач, згідно вказаним нормам, розглядає клопотання (заяву) щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для всіх потреб, крім випадків, визначених частиною восьмою ст. 122 ЗК.

Щодо земельної ділянки, на яку претендує позивач, то це не є випадкок, визначений частиною восьмою ст. 122 ЗК.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства (п. а. ч. 3 ст. 22 ЗК).

Громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва (ч. 1 ст.35 ЗК).

Відповідач стверджує, що він не має повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою, на яку претендує позивач (далі - Земельна Ділянка).

Суд вважає таке твердження відповідача хибним, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 84 ЗК, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Як вбачається з листа Міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 27.07.2020 (а.с.90-91), відомостей з Публічної кадастрової карти України (https://map.land.gov.ua/), наявних у справі викопіювань (а.с.11,85,93,94) та наказів відповідача "Про надання у власність" (а.с.13-27, Земельна Ділянка знаходиться в кадастровій зоні та кварталі :07:002, в якій знаходяться земельні ділянки з цільовим призначенням для індивідуального садівництва (01.05) та не перебуває у комунальній та приватній власності.

Таким чином, враховуючи досліджені докази і вищевказані правові норми, Земельна Ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення та перебуває у державній власності, а тому надання дозволу щодо її відведення відноситься до повноважень саме відповідача.

Суд зазначає, що в судовому засіданні не встановлено підстав, передбачених ч. 7 ст. 118 ЗК України (невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку), для відмови у наданні такого дозволу.

Щодо посилання відповідача на Державний акт на право колективної власності на землю (а.с.41-43), то суд не вважає його належними доказом, який підтверджує правомірність спірного наказу, оскільки відповідачем не доведено, що він може бути підставою для відмови в наданні дозволу та має відношення до Земельної Ділянки.

Щодо копії Державного акту на право користування землею (а.с.44-47), то суд її до уваги не приймає, оскільки відповідачем на вимогу суду не надано оригіналу вказаного акту.

Щодо листа Іванівської сільської ради від 14.07.2020 № 470 (а.с.48) про непогодження надання дозволу на лист відповідача від 03.07.2020 (а.с.89) про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу, то таке непогодження Земельним кодексом України не передбачено і не є підставою для надання дозволу.

Враховуючи наведене, суд вважає спірне рішення протиправним, а позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (вул. Довженка, 45, м. Житомир, 10002, код 39765513), третя особа - Іванівська сільська рада Житомирського району Житомирської області (вул. Островського, 58-Б, с. Іванівка, Житомирський район, 12415, код 04348486), задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 19.08.2020 № 340-УБД.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва (01.05), орієнтовним розміром 0,12 гектара (у межах норм безоплатної приватизації), розташованої на території Житомирського району Житомирської області за межами населених пунктів Іванівської сільської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк

Повне судове рішення складене 02 березня 2021 року