Справа № 380/9190/20
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/9190/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд:

в складі головуючої судді - Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання - Олійник Л.В.,

за участі:

представника позивача - не прибув,

представника відповідача - Черняка Ю.І., згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львова за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до квартирно - експлуатаційного відділу м. Львова про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до квартирно - експлуатаційного відділу м. Львова (далі - КЕВ м. Львова ) з такими вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність квартирно - експлуатаційного відділу м. Львова щодо ненарахування при виплаті 24.07.2020 ОСОБА_1 заборгованості індексації грошового забезпечення втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації;

- зобов`язати квартирно - експлуатаційного відділу м. Львова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при виплаті йому 24.07.2020 заборгованості з індексації грошового забезпечення не було виплачено втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації. Наголосив, що звертався до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, однак відповідач листом відмовив у задоволенні вимог заяви. Вважаючи такубездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалою судді від 28.10.2020 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників сторін.

Ухвалою від 17.12.2020 вирішено продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач не прибув. Причин неявки суду не повідомив. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що наказом Міністра оборони України №621 від 06.07.2016 полковника ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом старшим інспектором відділу аудиту в бюджетній сфері Західного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю.

У період з 14.07.2016 по 31.07.2018 ОСОБА_1 проходив військову службу в Західному територіальному управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України.

Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 23.07.2018 № 440 ОСОБА_1 , начальника відділу організації та забезпечення якості внутрішнього аудиту, звільнено у запас за підп. "й" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі №1.380.2019.003961, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020, було, зокрема, зобов`язано КЕВ м. Львова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14.07.2016 по 01.03.2018.

27.07.2020 КЕВ м. Львова на виконання вказаного рішення суду було нараховано та виплачено позивачу заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 14.07.2016 по 28.02.2018.

03.08.2020 позивач звернувся до КЕВ м. Львова із заявою, у якій просив нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення.

28.09.2020 відповідач листом №4546 повідомив позивача про відсутність підстав для задоволення вимог заяви.

Вважаючи такубездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Правовідносини, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовано Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

Так, відповідно до ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Статтею 3 цього Закону передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Тобто, необхідною ознакою при вирішенні спору, є встановлення факту нарахування доходу, про що вказано в ст. 3 цього Закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов:

1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;

2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата);

3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;

5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

При цьому, як вже було зазначено, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

Крім того, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Таким чином, за наявності визначених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" умов, присуджена за рішенням суду сума підлягає компенсації у тому ж самому порядку, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Статтею 7 цього Закону, передбачено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Пункти 1, 2 Порядку №159 кореспондуються з положеннями Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" і конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер та спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та п. 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

У постанові Верховного Суду від 26.02.2020 по справі №826/8319/16, яка обов`язкова для врахування судом відповідно до ч.5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) зазначено, що аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що положення Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку №159 про право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати не ставлять у залежність від порядку виплати доходу - у добровільному чи судовому порядку. Компенсація за порушення строків виплати виникає тоді, коли грошовий дохід (заробітна плата) особи (працівника) з вини відповідача не нараховувався, своєчасно не виплачувався і через це особа зазнала втрат.

Оскільки сума компенсації була нарахована в результаті протиправної невиплати належних позивачу коштів, така сума є доходом в розумінні ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Як вже було зазначено вище, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі №1.380.2019.003961, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020, було зокрема, визнано протиправними дії КЕВ м. Львова щодо не проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 14.07.2016 по 01.03.2018, зобов`язано КЕВ м. Львова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14.07.2016 по 01.03.2018, виходячи з розрахунку базового місяця вересень 2013 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004. Крім того, вказаним рішенням було зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні - невиплату індексації грошового забезпечення із розрахунку 562,44 грн. в день за період із 01.08.2018 по день фактичної виплати заборгованості індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.

В подальшому КЕВ м. Львова 27.07.2020 виплатив позивачу заборгованість з індексації грошового забезпечення, що підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося представником відповідача у судовому засіданні.

Згідно зі ст. Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Таким чином, аналізуючи наведені норми законодавства суд дійшов висновку, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11.07.2017 № 21-2003а16, Верховного Суду від 22.06.2018 у справі № 810/1092/17 та від 13.01.2020 у справі № 803/203/17.

Таким чином, враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення з 14.07.2016 по 28.02.2018, суд вважає, що позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Отже, у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.

Вказана позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 04.04.2018 у справі № 822/1110/16, у постанові від 20.12.2019 у справі №822/1731/16, у постанові від 13.03.2020 у справі № 803/1565/17, у поставної від 15.10.2020 у справі №240/11439/19.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність КЕВ м. Львова щодо ненарахування при виплаті 24.07.2020 ОСОБА_1 заборгованості індексації грошового забезпечення втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації.

У зв`язку з цим, суд вважає за доцільне зобов`язати КЕВ м. Львова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Щодо судового збору, суд зазначає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність квартирно - експлуатаційного відділу м. Львова щодо ненарахування при виплаті 24.07.2020 ОСОБА_1 заборгованості індексації грошового забезпечення втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації.

Зобов`язати квартирно - експлуатаційний відділ м. Львова (, місцезнаходження: 79007, м. Львів, вул. Батуринська, 2) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення.

Судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 01.03.2021

Суддя Потабенко В.А.