Справа № 120/609/20-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/609/20-а
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мультян М.Б.
Суддя-доповідач - Франовська К.С.
25 лютого 2021 року

м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Франовської К.С.
суддів: Совгири Д. І. Боровицького О. А. ,
за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про визнання протиправними дій щодо не проведення нарахування та виплати їй грошової компенсації за неотримане під час проходження військової служби речове майно та стягнення на підставі виданої їй довідки №63 від 10.07.2019 року грошової компенсації за неотримане під час проходження військової служби речове майно на суму 70 105,51 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно в розмірі 17121,90 (сімнадцять тисяч сто дванадцять гривень 90 копійок). В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням в частині відмови у позові, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на безпідставність зменшення суми належної грошової компенсації за неотримане речове майно, оскільки у новій довідці №18 від 25.02.2020 року відсутній ряд речей, заборгованість щодо яких виникла у відповідача саме під час проходження позивачкою військової служби, а не за час перебування у відпустці по догляду за дитиною.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановив суд, ОСОБА_1 проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді офіцера відділення обліку особового складу штабу.

Наказом командувача Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 26.06.2019 року № 106 позивача звільнено з військової служби у запас за підпунктом б пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

При звільненні з військової служби позивачу не виплачена компенсація за неотримане речове майно, а тому, 05 липня 2019 року вона звернулась до командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з рапортом про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно .

Згідно резолюції, поданий ОСОБА_1 рапорт скеровано відповідним відділам для розгляду " у встановленому порядку".

На підставі поданого рапорту, відповідач видав ОСОБА_1 довідку №63 від 10.07.2019 року № 63 про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 . Згідно виданої довідки, кількість найменувань речового майна, що невидано - 42 на загальну суму 70 105,51 грн.

У зв`язку із зверненням ОСОБА_1 в лютому 2020 року в суд з позовом про стягнення суми компенсації неотриманого речового майна, видана їй довідка №63 від 10.07.2019 року була перевірена відповідачем і визнана помилковою у зв`язку з неврахуванням при її видачі періоду перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною.

Відповідно скоригованої довідки від 25.02.2020 року №18 вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 склала 17121,90 гривень.

Грошової компенсації за неотримане речове майно виплачено не було, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу грошової компенсації за належне, але не отримане речове майно, а тому, позивач має право на отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно відповідно до виданої довідки, в сумі 17121,90 гривень.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ).

За приписами статті 1 Закону №2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною другою статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Абзацом першим частини першої статті 9 Закону №2011-ХІІ обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частина друга цієї ж статті передбачає, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 9-1 Закону №2011-ХІІ речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року №232 (далі - Інструкція №232) основним завданням речового забезпечення є задоволення потреб військовослужбовців Збройних Сил України <...> в обмундируванні, взутті, натільній і теплій білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, спеціальному одязі, спеціальному одязі та спорядженні для виконання спеціальних завдань, предметах індивідуального захисту, тканинах, нагрудних та нарукавних знаках і знаках розрізнення, санітарно-господарському майні, спортивному інвентарі та лазне-пральному обслуговуванні, що сприяють успішному веденню військами (силами) бойових дій та виконанню інших завдань, як у мирний час, так і в особливий період.

Відповідно до пункту 3 цієї Інструкції речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил включає:

1) забезпечення: обмундируванням, взуттям, натільною і теплою білизною, теплими і постільними речами, спорядженням, спеціальним одягом, засобами індивідуального захисту (окуляри-маска захисні балістичні, окуляри захисні балістичні, шоломи бойові балістичні та бронежилети модульні), спеціальним одягом та спорядженням для виконання спеціальних завдань, нагрудними знаками, знаками розрізнення і фурнітурою, ідентифікаційними жетонами, санітарно-господарським, спортивним та гірським спортивним майном, наметами, брезентами, м`якими контейнерами, декоративними тканинами і килимовими виробами; матеріалами для пошиття, ремонту та хімічного чищення речового майна (крім розчинників) <...>; папером, друкарськими машинками, бланками та книгами обліку і звітності по речовій службі, а також іншими бланками та книгами; духовими та ударними музичними інструментами для штатних військових оркестрів; бойовими прапорами; технічними засобами речової служби, а також обладнанням, інструментом, запасними частинами та інвентарним майном для речових ремонтних майстерень і лазне-пральних підприємств;

2) створення та утримання запасів речового майна;

3) лазне-пральне обслуговування військовослужбовців військових частин і забезпечення мийними засобами;

4) організацію та проведення ремонту речового майна, технічних засобів речової служби, хімічного чищення обмундирування та спеціального одягу;

5) фінансове планування та фінансування, складання та подання встановленої звітності за статтями кошторису (кодами економічної класифікації) Міністерства оборони України <...> на речове забезпечення;

6) організацію та ведення обліку і звітності з речової служби;

7) організацію контролю за витратами матеріальних засобів і бюджетних асигнувань, передбачених на речове забезпечення.

Речове майно за цільовим призначенням поділяється на майно поточного забезпечення, майно фонду зборів і майно непорушних запасів, а за використанням - на майно особистого користування та інвентарне майно (абзац перший пункту 4 Інструкції №232).

Відповідно до п.9 розділу Ш Інструкції військовослужбовцям-жінкам, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, речове майно не видається, а період часу перебування у відпустці до строку носіння не зараховується.

Згідно з пунктом 15 розділу ІІІ Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 червня 2017 року №475, військовослужбовці, які звільняються з військової служби в запас або відставку, отримують грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація) в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно».

Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 (далі - Порядок №178), виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Згідно з пунктом 3 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі:

звільнення з військової служби;

загибелі (смерті) військовослужбовця.

Пунктом 4 Порядку №178 визначено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

За приписами пункту 5 цього ж Порядку довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008), після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Проаналізувавши зазначені норми законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна у разі звільнення з військової служби. Така компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації та виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі з урахуванням встановлених норм забезпечення та строків експлуатації (носіння)

Як встановив суд, Речовою службою військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 на підставі її рапорту було видано довідку № 63 від 10.07.2019 року згідно з якої заборгованість вартості речового майна, що належить до видачі становила 70105,51 гривень, однак при проведенні перевірки в лютому 2020 року даної довідки було встановлено, що позивачу помилково до розрахунку грошової компенсації за неотримане речове майно було враховано час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного (шестирічного) віку.

З урахування періодів відпустки ОСОБА_1 , відповідачем відкориговано довідку № 63 від 10.07.2019 року та видано нову № 18 від 25.02.2020 року, відповідно до якої сума грошової компенсації вартості за неотримане речове майно становить 17121,90 гривень, про що проінформовано позивача листом № 50/08/27-480 від 26.02.2020 року.

В апеляційній скарзі та у додаткових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що із зменшенням належної суми грошової компенсації неотриманого речового майна вона не погоджується, оскільки у новій довідці №18 від 25.02.2020 року відсутній ряд речей, заборгованість щодо яких виникла у відповідача саме під час проходження військової служби, а не під час перебування у відпустці по догляду за дитиною. Скаржник вважає, що з довідки №18 безпідставно виключено перелік майна, яке підлягає компенсації і право на яке виникло в період служби, а не в період відпустки: костюм польовий літній, куртка вітровологозахисна зимова, штани вітровологозахисні, берет, шапка замова повсякденна, плащ демісезонний, куртка зимова, плащ-накидка з чохлом, кітель і штани(спідниця), куртка і штани(спідниця), штани (спідниця), джемпер, сорочка, краватка, напівчоботи хромові утеплені, напівчеревики хромові (туфлі хромові), шкарпетки зимові).

До відзиву на апеляційну скаргу відповідач подав довідку строків експлуатації та належності до видачі предметів речового майна, на перелік якого звертає увагу ОСОБА_1 у апеляційній скарзі. Дана довідка містить дату виникнення права на отримання позивачем кожного з перерахованих предметів речового майна, кількість предметів забезпечення, строк їх експлуатації по довідці № 63 і окремо по довідці №18, та з урахуванням строку перебування у соціальній відпустці (86 міс.), який не включається до строку носіння речового майна.

Згідно довідки, строк експлуатації куртки вітровологозахисної зимової становить - 36 місяців, всіх інших предметів речового майна- 60 місяців.

Доводи ОСОБА_1 про виключення з довідки №18 наведеного переліку речового майна, є безпідставними, що підтверджується поясненням представника відповідача та наданою довідкою строків експлуатації та належності до видачі предметів речового майна.

У контексті фактичних обставин цієї справи слід визнати, що з довідки про строки експлуатації речового майна та довідки-розрахунку № 18 про вартість майна, що підлягає видачі при звільнені позивача, а також з урахуванням норм забезпечення речовим майном військовослужбовців, вбачається відповідність кількості речового майна, яке повинно було бути враховане під час складання довідки-розрахунку та відповідно за недоотримання якого повинно було бути виплачено грошову компенсацію.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 березня 2021 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Совгира Д. І. Боровицький О. А.