Справа № 420/6689/19
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/6689/19
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кравця О.О.
судді Зуєвої Л.Є.
судді Коваля М.П.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року по справі № 420/6689/19, прийнятого у складі судді Цховребовій М.Г., за адміністративним позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_1 , ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», в якому (з урахуванням уточненої позовної заяви) просила:

зобов`язати виконавчий комітет Одеської міської ради скасувати своє рішення від 27.11.2003 року № 675.

зобов`язати ТОВ «ІНФОКС» замовити норми водоспоживання на рівні розрахованих науково-виробничим підприємством «Центр проблем екології (м. Харків).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «ІНФОКС» про зобов`язання вчинити певні дії, закрити. Роз`яснено позивачу, що розгляд такої справи, в зазначеній частині позовних вимог, віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року закрито провадження в частині позовних вимог про зобов`язання виконавчого комітету Одеської міської ради скасувати своє рішення від 27.11.2003 року № 675, а саме пункти 1, 2 цього рішення.

Не погоджуючись з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року, заявник подав апеляційну скаргу, та просив її скасувати та прийняти нове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги позивач обґрунтовує тим, що ним оскаржується в судовому порядку рішення відповідача від 30.07.2020 року № 263, яким внесено зміни до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 27 травня 2004 року № 316, справа № 420/7753/20; вказане рішення не опубліковане на офіційному сайті відповідача, відповідно немає підстав вважати, що його прийнято, тобто, що воно існує.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року справу відкрито апеляційне провадження у справі

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що спірним рішенням відповідача від 27.11.03 р. №675 «Про впорядкування розрахунків за спожиті послуги водопостачання та затвердження експлуатаційних норм водоспоживання» (т.1 а.с.96), із посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 13 Закону України «Про питну воду та питне водоспоживання», з метою приведення норм водоспоживання у відповідність до фактичного споживання води, враховуючи норми водоспоживання, розроблені науково-виробничим підприємством «Центр проблем екології» (м. Харків), виконавчий комітет Одеської міської ради, вирішив:

1. Затвердити з 1 грудня 2003 року тимчасові експлуатаційні норми водоспоживання (додаються).

2. Комунальному підприємству «Одесводоканал» ( ОСОБА_3 ) до 01 березня 2004 року надати пропозиції щодо встановлення норм водоспоживання на рівні розрахованих науково-виробничим підприємством «Центр проблем екології» (м. Харків).

3. Рекомендувати всім водоспоживачам, підприємствам та організаціям незалежно від форми власності, встановити засоби обліку води.

4. Визначити, що поливний сезон, в тому числі полив вулиць, прибудинкових територій та зелених насаджень у місті, починається 01 квітня та закінчується 30 вересня кожного року.

5. Контроль за виконанням рішення покласти на заступника міського голови ОСОБА_4 .

В подальшому рішенням відповідача від 27.05.04 р. № 316 «Про впорядкування розрахунків за спожиті послуги водокористування та відміну тимчасових експлуатаційних норм водоспоживання», з урахуванням рішення відповідача від 30.07.2020 року № 263 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 27 травня 2004 року № 316: скасовано пункти 1, 2 рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.11.2003 року № 675 «Про впорядкування розрахунків за спожиті послуги водопостачання та затвердження експлуатаційних норм водоспоживання», які фактично є частиною рішення, яке позивач просить зобов`язати виконавчий комітет Одеської міської ради скасувати.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання виконавчого комітету Одеської міської ради скасувати своє рішення від 27.11.2003 року № 675, а саме пункти 1, 2 цього рішення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання виконавчого комітету Одеської міської ради скасувати своє рішення від 27.11.2003 року № 675, а саме пункти 1, 2 цього рішення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція) , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду (див., рішення у справі Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі (Podbielski and PPU Polpure v. Poland) від 26 липня 2005 року, заява № 39199/98, п. 62 та у справі Воловік проти України (Volovik v. Ukraine) від 6 грудня 2007 року, заява № 15123/03.).

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що рішення відповідача від 30.07.2020 року № 263 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 27 травня 2004 року № 316 «Про впорядкування розрахунків за спожиті послуги водокористування та відміну тимчасових експлуатаційних норм водоспоживання» не опубліковане на офіційному сайті відповідача, відповідно немає підстав вважати, що його прийнято, тобто, що воно існує, є необґрунтованим та безпідставним, оскільки дії відповідача щодо опублікування/не опублікування рішення від 30.07.2020 року № 263 та підстави їх вчинення тощо не спростовують встановлену судом обставину щодо його прийняття та не є предметом спору (оскарження/дослідження/встановлення) у цій справі.

Водночас, щодо посилання апелянта, що ним оскаржується в судовому порядку рішення відповідача від 30.07.2020 року № 263, яким внесено зміни до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 27 травня 2004 року № 316, справа № 420/7753/20, слід зазначити, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року зупинено провадження у справі № 420/7753/20 до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів. При цьому, вказана ухвала не оскаржувалась в апеляційному порядку та є чинною.

Крім того, апелянтом у даній справі не заявлялось клопотань про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи № 420/7753/20.

При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, оскаржувані позивачем порушення, в частині позовних вимог про зобов`язання виконавчого комітету Одеської міської ради скасувати своє рішення від 27.11.2003 року № 675, а саме пункти 1, 2 цього рішення, виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_1 , ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», про зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог про зобов`язання виконавчого комітету Одеської міської ради скасувати своє рішення від 27.11.2003 року № 675, а саме пункти 1, 2 цього рішення.

Апеляційний суд вважає, що судом 1-ої інстанції повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладених в ухвалі суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, правильно застосовані та додержані норми процесуального права, ухвалу прийнято повноважним складом суду, суд не приймав рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, судове рішення прийняте та підписано суддею, який зазначений у судовому рішенні.

Апеляційний суд, доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни або скасування ухвали суду 1-ої інстанції.

Керуючись ст.8,19,55,125 Конституції України, ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3,5,12,14,19,21, 292, 308, 311, 312, 316, 321, 322, 325,374 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 30-ти днів.

Повне судове рішення складене та підписане 01 березня 2021 року.

Головуючий суддя Кравець О.О.
Судді Коваль М.П. Зуєва Л.Є.