Справа № 520/10729/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 р.Справа № 520/10729/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Чалого І.С. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 року (суддя Спірідонов М.О., м.Харків) по справі № 520/10729/18

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області

про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області (далі по тексту відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, які полягають в умисному невиконанні, у грудні 2012 року, постанови від 18.12.2012 року Борівського районного суду Харківської області в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника міського голови з питань управління житлово-комунального господарства, котра підлягала негайному виконанню, що призвело до непроведення звільнення у грудні 2012 року з виборної посади в зв`язку закінченням строку повноважень Ізюмської міської ради 5 скликання та невиплати одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів;

- визнати протиправними дії Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, які полягають у нерозгляді по суті звернення ОСОБА_1 від 12.11.2018 року щодо виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів, в зв`язку з поновленням Ізюмським міськрайонним судом Харківської області рішенням від 14 червня 2018 року, яке набрало законної сили на підставі постанови від 24 жовтня 2018 року, мого права на отримання пенсії з жовтня 2011 року, у відповідності до вимог Закону України "Про державну службу";

- визнати неправомірною, викладену у листі №111-2065/2242 від 16.11.2018 року, відмову Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області у виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів, в зв`язку з поновленням Ізюмським міськрайонним судом Харківської області рішенням від 14 червня 2018 року, яке набрало законної сили на підставі постанови від 24 жовтня 2018 року, права ОСОБА_1 на отримання пенсії з жовтня 2011 року, у відповідності до вимог Закону України "Про державну службу";

- стягнути з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів у сумі 26607,50 грн. (двадцять шість тисяч шістсот сім грн. 50 коп.);

- зобов`язати Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області, у встановлений судом термін, подати звіт про виконання прийнятого рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 по справі № 520/10729/18 адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 ) грошову допомогу у розмірі десяти місячних посадових окладів відповідно до ч. 11 ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування". В іншій частині вимог позов залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2019 по справі № 520/10729/18 апеляційну скаргу Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 року по справі № 520/10729/18 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03.10.2019 касаційну скаргу Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області було задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2019 року у справі № 520/10729/18 скасовано. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області про визнання протиправними дій Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, які полягають в умисному не виконанні, у грудні 2012 року, постанови від 18 грудня 2012 року Борівського районного суду Харківської області в частині поновлення його на посаді першого заступника міського голови з питань управління житлово-комунального господарства, котра підлягала негайному виконанню, що призвело до не проведення звільнення у грудні 2012 року з виборної посади в зв`язку із закінченням строку повноважень Ізюмської міської ради 5 скликання і не виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів та стягненні з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів у сумі 26607,50 грн. (двадцять шість тисяч шістсот сім грн. 50 коп.) залишено без розгляду. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів в справі № 520/10729/18 у частині позовних вимог про визнання протиправними дії Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, які полягають у не розгляді по суті його звернення від 12 листопада 2018 року щодо виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів, в зв`язку з поновленням Ізюмським міськрайонним судом Харківської області рішенням від 14 червня 2018 року, яке набрало законної сили на підставі постанови від 24 жовтня 2018 року, його права на отримання пенсії з жовтня 2011 року, у відповідності до вимог Закону України "Про державну службу"; визнання неправомірною, викладену у листі №Ш-2065/2242 від 16 листопада 2018 року, відмову Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області у виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів, в зв`язку з поновленням Ізюмським міськрайонним судом Харківської області рішенням від 14 червня 2018 року, яке набрало законної сили на підставі постанови від 24 жовтня 2018 року, його права на отримання пенсії з жовтня 2011 року, у відповідності до вимог Закону України "Про державну службу" направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2019 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області було прийнято до розгляду в частині, направленій на новий судовий розгляд.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів було задоволено в повному обсязі. Визнано неправомірними дії Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, які полягають у не розгляді по суті звернення ОСОБА_1 від 12 листопада 2018 року щодо виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів. Визнано неправомірною, викладену у листі №Ш-2065/2242 від 16 листопада 2018 року, відмову Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області у виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів. Зобов`язано Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 12 листопада 2018 року щодо виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів.

Судове рішення набрало законної сили 18.03.2020.

04.05.2020 ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою, поданою в порядку ст. 383 КАС України, у якій просив суд:

- визнати бездіяльність Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, в особі його керівника Ізюмського міського голови Марченко Валерія Віталійовича, яка полягає в умисному невиконанні рішення від 19 грудня 2019 року Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/10729/19, шляхом недопущення до розгляду по суті заяви від 12 листопада 2018 року щодо виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів в зв`язку з поновленням Ізюмським міськрайонним судом Харківської області рішенням від 14 червня 2018 року, яке набрало законної сили на підставі постанови від 24 жовтня 2018 року, права ОСОБА_1 на отримання пенсії з жовтня 2011 року, у відповідності до вимог Закону України «Про державну службу».

- встановити судовий контроль за виконанням рішення від 19 грудня 2019 року Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/10729/19, шляхом зобов`язання Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області подати у встановлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 в задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст. 383 КАСУ у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області (64309, Харківська обл., м. Ізюм, пл. Центральна, буд. 1) про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити в повному обсязі заяву від 04.05.2020.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 по справі № 520/10729/18 скасовано в частині встановлення судового контролю шляхом подання звіту про виконання рішення суду. Справу в цій частині направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. Апеляційне провадження в іншій частині апеляційної скарги закрито.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 по справі № 520/10729/18 в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 , від 04.05.2020 року, в частині встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту про виконання рішення суду по справі 520/10729/18 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області (64309, Харківська обл., м. Ізюм, пл. Центральна, буд. 1) про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів - відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 по справі № 520/10729/18 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити в повному обсязі клопотання від 04.05.2020 про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 19.12.2019 Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/10729/18.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач, посилаючись на положення ч.1 ст.37 КАС України, вказує, що суддя який розглядав його клопотання та прийняв судове рішення, котре скасовано постановою Другого апеляційного адміністративного суду, не мав права брати участь у вирішенні даної адміністративної справи у її новому розгляді. Вказує, що судом першої інстанції порушено право позивача, встановлене ст.40 КАС України, на участь в судовому засіданні при розгляді адміністративної справи. Зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено клопотання позивача в повному обсязі, а саме не було встановлено наявність або відсутність підстав для встановлення судового контролю.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічна норма закріплена в ст. 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, КАС України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено саме на суд, який, в разі неподання такого звіту, ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (зокрема, пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», «одним з основоположних принципів демократичного суспільства є принцип верховенства права, пряме посилання на який міститься у преамбулі Конвенції. Із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури» (пункт 55).

Отже, встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права на судовий захист. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Водночас, колегія суддів зазначає, що зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначена правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 року.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Так, в обґрунтування клопотання від 04.05.2020 позивач зазначив, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 набрало законної сили, проте досі не виконано. У відповідь на вимоги щодо виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів, відповідачем було надано відповідь №764 від 28.04.2020, в якій зазначено про відсутність законних підстав для задоволення заяви позивача.

Колегія суддів зазначає, що постановою Верховного Суду від 03.10.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог, зокрема вимогу про стягнення на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів у суму 26607,50 грн., залишено без розгляду.

Приймаючи рішення від 19 грудня 2019 року, суд першої інстанції розглянув всі позовні вимоги, визначені постановою Верховного Суду від 03.10.2019, та не знайшов підстав для виходу за їх межі.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року по справі № 520/10729/18 зобов`язано, зокрема, Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 12 листопада 2018 року щодо виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів.

На виконання зазначеного рішення Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області 28 квітня 2020 року (вих. №764) на адресу ОСОБА_1 направлено відповідь щодо розгляду його заяви. В листі №764 від 28.04.2020 позивача повідомлено про відсутність законних підстав для задоволення заяви від 12 листопада 2018 про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів.

З урахуванням того, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року відповідача зобов`язано повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 12 листопада 2018 року щодо виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів, а відповідача зазначеним рішенням не було зобов`язано виплати позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 10 посадових окладів, колегія суддів вважає, що суб`єктом владних повноважень - Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради, зазначене рішення суду виконано.

Таким чином, фактично відповідачем вчинено всі дії по виконанню судового рішення по даній справі, а незгода позивача з характером виконання суб`єктом владних повноважень рішення суду не спростовує сам факт виконання відповідачем свого обов`язку щодо повторного розгляду звернення ОСОБА_1 від 12.11.2018.

Приймаючи до уваги викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про здійснення розгляду справи та ухвалення оскаржуваного судового рішення неповноважним судом з огляду на таке.

За правилами частини першої статті 37 КАС України, суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї ж справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередньої постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

З ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 вбачається, що остання постановлена суддею Спірідоновим М.О., яка за результатами апеляційного провадження була скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

З наведеного вбачається, що ухвалою від 18.05.2020 вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог не здійснювалось, а справа на новий розгляд до суду першої інстанції не поверталась.

Отже у даному випадку відсутні підстави, визначені статтею 37 КАС України, які б перешкоджали повторній участі судді Спірідонова М.О. у розгляді справи.

Щодо посилань апелянта, що судом першої інстанції не повідомлено позивача про розгляд клопотання про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції спірне питання вирішено в порядку письмового провадження без виклику сторін та проведення судового засідання, що не суперечить вимогам КАС України. Водночас, розгляд справи в порядку письмового провадження жодним чином не порушує його права для надання пояснень по суті.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали суду з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 року по справі № 520/10729/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді І.С. Чалий В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 01.03.2021 року