Справа № 260/3326/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 рокуСправа № 260/3326/20 пров. № А/857/1884/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року (суддя Скраль Т.В., м.Ужгород, повний текст складено 15 грудня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУПФ, ПФУ відповідно) в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивачу;

зобов`язати ГУПФ перерахувати та виплати пенсію ОСОБА_1 в розмірі 2760,30 грн починаючи з 01.03.2020, з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції встановлено, однак не надано належної оцінки, що актом перевірки встановлено та зафіксовано недостовірні дані про заробітну плату позивача, що призвели до переплати пенсії. Також не враховано, що позивачем особисто надано довідку про заробітну плату для призначення пенсії, яка не відповідає дійсності до органів ПФУ, що є зловживанням з його боку. Оскільки заінтересованою особою у призначенні пенсії та її розміру є саме пенсіонер. Зазначає, що судом першої інстанції не встановлено розмір пенсії, який позивач отримував до моменту стягнення з його пенсії переплати, та в якому розмірі відбувається стягнення з пенсії позивача.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справа повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено зловживань з боку позивача щодо подання ним недостовірних відомостей, і судом також не встановлено таких обставин, а відтак підстави для утримання з позивача надміру виплаченої пенсії відсутні. Що відповідно має наслідком зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі, що виплачувався йому до моменту стягнення з його пенсії переплати, а також провести виплату суми коштів, що були стягнуті з позивача починаючи з 01.03.2020, одним платежем.

Такі висновки суду першої інстанції, по суті спору відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, однак вказане рішення суду не може бути залишено без змін, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 26.01.2012 перебуває на обліку в ГУПФ та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії» (далі Закон №1058-IV) (а.с.14).

10.12.2019 актом «Про результати перевірки «Архівного відділу Мукачівської РДА» щодо перевірки достовірності довідок про заробітну плату від 18.01.2012 № 20,21, виданих ОСОБА_1 , 1952 р.н.» №800 (далі Акт; Довідка №№20, 21 відповідно) рекомендовано архівному відділу Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі РДА) видати нову довідку про заробітну плату ОСОБА_1 відповідно до первинних документів (а.с.6-7).

Рішенням про утримання надміру виплачених сум пенсій від 31.01.2020 №215 встановлено переплату 17788,99 грн, яка підлягає поверненню від ОСОБА_1 у зв`язку з проведення зустрічної перевірки достовірності видачі Довідок №№20, 21 про заробітну плату, виданих архівним відділом РДА для розрахунку пенсії за період 01.01.1992 по 31.12.1998 (далі Рішення; а.с.41).

29.05.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просить надати розгорнуту інформацію на підставі чого було виявлено переплату пенсії та які саме зловживання з його боку призвели до виплаченої надміру суми пенсії.

10.07.2020 відповідачем надано відповідь, в якій зазначено, що в ході інвентаризації пенсійної справи встановлено, що в наданій для обчислення пенсії довідці про заробітну плату за період роботи з 1993 по 1998 роки коефіцієнт заробітку за травень, червень 1998 року перевищував показник 5,6. Враховуючи виявлене та у відповідності до вимог пункту 6 розділу II Порядку, спеціалістами ГУПФ проведена перевірка достовірності видачі Довідок №№20,21. Перевіркою виявлено, що до сум заробітної плати у 1992, 1993, 1995, 1996, 1997 та 1998 роках, зазначених в довідці, всупереч закону включено суми виплат, на які не нараховано страхові внески. За результатом перевірки в архівному відділі РДА видано нову довідку про заробітну плату за період з 1993 по 1998 рік. Згідно витребуваної довідки обчислення пенсії позивача впорядковано, в результаті коефіцієнт заробітної плати зменшився з 1,82098 до 1,07443, що в свою чергу призвело до зменшення розміру пенсії, (а.с.13).

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення»(далі Закон №1788-XII)та Законом №1058-IV ( в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. (частина перша статті 40 Закону №1058-IV).

За змістом частини третьої статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Статтею 50 Закону №1058-IV встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Аналогічне регулювання здійснюється і статтею 103 Закону №1788-XII, за приписами якої суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає «Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення», затверджений постановою правління ПФУ від 21.03.2003№6-4 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі МЮУ) 15.05.2003за №374/7695; далі - Порядок № 6-4).

Згідно із приписами пунктів 2, 3 Порядку № 6-4 переплата пенсії - це сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).

Згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) не підлягають поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Зі змісту зазначених норм Закону №1058-ІV, Закону №1788-XII та Порядку №6-4 вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Таким чином, діючим законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника.

Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, повинен достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку з поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Такі висновки, наведені Верховним Судом у постанові від 3 жовтня 2019 року по справі №487/3380/16-а.

При цьому, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року по справі №340/624/16-а.

Крім того, за приписами статті 1215 ЦК безпідставно набуті пенсійні виплати підлягають поверненню тільки у тому випадку, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, або у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, а тому зазначені у статтею 1215 ЦК виплати підлягають поверненню тільки у разі наявності цих фактів.

З матеріалів справи видно, що підставою для прийняття Рішення є встановлення відповідачем розбіжностей даних у Довідках №№20, 21, виданих архівним відділом РДА для розрахунку пенсії за період з 01.01.1992 по 31.12.1998.

Проте, необхідно вказати, що Довідки №№20 та 21, які за твердженням відповідача містить недостовірні відомості про розмір заробітної плати позивача, виготовлена не позивачем, а архівним відділом РДА.

Крім того, в Акті рекомендовано архівному відділу РДА видати нову довідку про заробітну плату ОСОБА_1 відповідно до первинних документів.

12.06.2020 архівним відділом РДА видано архівні довідки про заробітну плату для нарахування пенсії №№07-03/81, 07-03/80, як встановлено судом є аналогічними з Довідками №№20, 21, які надані позивачем до заяви для призначення пенсії (а.с.11-12).

Будь-яких доказів про зловживання з боку позивача або подання ним недостовірних відомостей при зверненні з заявою про призначення пенсії відповідачем не надано. Крім того, факти зловживання пенсіонером не наведені і в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що відповідачем не доведено зловживань з боку позивача щодо подання ним недостовірних відомостей, і судом також не встановлено таких обставин на підставі довідок від 12.06.2020, що видані на виконання рекомендації, що зазначені у Акті підстави для утримання з позивача надміру виплаченої пенсії відсутні.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо можливості виходу за межі позовних вимог шляхом визнання протиправними дії ГУПФ щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 та скасувати Рішення.

Щодо позовних вимог зобов`язати ГУПФ перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 2760,30 грн., починаючи з 01.03.2020, з урахуванням проведених раніше виплат та зобов`язати ГУПФ провести виплату суми коштів, що були стягнуті з позивача починаючи з 01.03.2020 в сумі 2892,56 грн, одним платежем, судом встановлено наступне.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не встановлено розмір пенсії, який позивач отримував до моменту стягнення з його пенсії переплати (01.03.2020). Вказує, що на момент прийняття Рішення розмір пенсії ОСОБА_1 складав 1638 грн. Такий розмір пенсії був розрахований у зв`язку з приведенням у відповідність пенсійної справи відповідно до результатів перевірки (Акт) у зв`язку з чим коефіцієнт заробітної плати склав 1,07443. Починаючи з 01.03.2020 на підставі Рішення з пенсії позивача здійснювалось утримання надміру виплачених сум пенсії (1638*20%=327,60 сума утримання, 1807,83 грн 361,57 грн = 1446,26 сума пенсії до виплати). Отже суд першої інстанції не врахував, що у зв`язку із зміною розміру коефіцієнту заробітної плати з 1,82098 до 1,07443, розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01.03.2020 склав 1638 грн, а з урахуванням утриманих сум 1310,40 грн.

Відтак, як видно із наведених доводів відповідача розмір пенсії позивача ще до здійснення утримання надміру виплачених сум пенсії з 01.03.2020 був зменшений у зв`язку з приведенням у відповідність пенсійної справи відповідно до результатів перевірки (Акт) та становив 1638 грн.

Водночас, як встановлено апеляційними судом із відповіді ГУПФ від 17.02.2021, що була надана на вимогу суду розмір пенсії ОСОБА_1 до 01.02.2020 складав 2760,32 грн.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника щодо безпідставного задоволення вимоги позивача про зобов`язання ГУПФ перерахувати та виплатити йому пенсію в розмірі 2760,30 грн з 01.03.2020, з урахуванням раніше проведених виплат.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача провести виплату сум коштів, що були стягнуті з ОСОБА_1 починаючи з 01.03.2020 в сумі 2892,56 грн, одним платежем то необхідно зазначити, що відповідно до довідки про здійснення відрахування та виплати ОСОБА_1 за період березень 2020 року по жовтень 2020 року така сума складала 2824,62 грн (а.с.65).

Таким чином, в цій частині рішення суду першої інстанції необхідно змінити.

За змістом частини четвертої статті 317 КАС зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Щодо решти вищезазначених вимог, то рішення суду слід залишити без змін, з огляду на встановлені обставини, що не знайшли свого спростування у доводах відповідача.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, однак внаслідок неповного з`ясування всіх обставин справи невірно розрахував суму коштів, що були стягненні з позивача у вигляді утримання надміру виплачених сум пенсії, які у зв`язку із задоволенням розглядуваного позову підлягають виплаті останньому, тому рішення суду у цій частині підлягає зміні.

Керуючись статтями 308, 310, 315-317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року змінити, виклавши абзац п`ятий резолютивної частини цього рішення у такій редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести виплату суми коштів, що були стягнуті з ОСОБА_1 починаючи з 1 березня 2020 року в сумі 2824 грн. (дві тисячі вісімсот двадцять чотири) гривні 62 (шістдесят дві) копійки одним платежем.».

В решті рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 26 лютого 2021 року.