Справа № 420/14109/20
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д, ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН № НОМЕР_1 ) щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2017 - 2020 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН № НОМЕР_1 ) недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2017-2020 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у 2020 році позивачу було проведено виплату разової грошової допомоги, виплата якої проводиться кожного року до 5 травня, в розмірі 1390 гривень, замість 8190 гривень згідно з вимогами ч. 5 ст. 12 Закону №3551. Маючи обґрунтовані законні підстави вважати, що відповідач, всупереч положенням ст. 12 Закону №3551, здійснив призначення та виплату разової грошової допомоги у зменшеному розмірі позивач звернувся 02.12.2020 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про здійснення нарахування та в установленому порядку виплатити йому за 2017-2020 роки разової грошової допомогу, як учаснику бойових дій, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум. Листом заступника директора Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 08.12.2020 № 02-к-50148/3 позивача повідомлено, що разова грошова допомога у 2017-2020 роках виплачувалася у розмірах що визначався Урядом, зокрема у 2017-1200,00 грн.; 2018-1265,00 грн.; 2019-1295,00 грн.; 2020-1390,00 грн., а відтак здійснена у відповідності до чинного законодавства та відмовлено у проведенні її перерахунку, з урахуванням раніше виплачених сум. Позивач вважаю бездіяльність відповідача протиправною та такою, що прямо порушує конституційні права позивача, у зв`язку із чим звернувся до суду.

Відповідач Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради 29.12.2020 року надав до суду відзив (вхід.№56017/20) на позовну заяву, згідно якого вказано, що Департамент не погоджується з вимогами позивача і вважає адміністративний позов таким, що суперечить нормам процесуального та матеріального права. Як зазначено у відзиві, Законом України Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 25.12.1998р. № 367- XIV передбачено, що порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України. А Кабінет Міністрів України, в свою чергу, щорічно у проекті Державного бюджету України на відповідний рік, передбачає цільові кошти, необхідні для виплати разової грошової допомоги ветеранам війни. Згідно постанов Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, 14.03.2018 року № 170 «Деякі питання виплати у 2018 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, 20.03.2019 року № 237 «Деякі питання виплати у 2019 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, 19.02.2020 № 112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій було виплачено разову грошову допомогу до 5 травня у наступних розмірах, у 2017 році 1200,00 грн., у 2018 році 1265,00 грн., у 2019 році - 1295,00 грн., у 2020 році 1390,00 грн. Відповідач зазначає, що вказані положення є чинними та не визнані Конституційним судом України не конституційними. Крім того, у відзиві вказано, що позовні вимоги про зобов`язання вчинити певні дії унеможливить виконання рішення департаментом та вирішення спору таким шляхом, не забезпечить захист прав позивача, оскільки законодавством передбачений спеціальний порядок виконання рішень про стягнення коштів з бюджети установ (якою є Департамент) Державною казначейською службою Україні, відповідно до Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845. У разі задоволення позовних вимог щодо стягнення, застосовуватиметься Закон України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, що на думку департаменту є більш ефективним способом захисту порушених прав. У свою чергу, у разі задоволення позовних вимог щодо «зобов`язання» застосовуватиметься Закон України Про виконавче провадження. Як стверджує відповідач, у зв`язку із відсутністю необхідного обсягу бюджетних призначень, на виконання рішень суду, департамент не матиме змоги виконати рішення суду щодо зобов`язання, що призведе до повернення виконавчого документа стягувачу без виконання та необхідності звернення до суду із заявою про зміну способу виконання рішення суду. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає за необхідне обрати так спосіб захисту порушеного права позивача як стягнення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у справі №420/14109/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 28.01.2020р. зупинено провадження у справі №420/14109/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, та зобов`язання вчинити певні дії, до набрання чинності рішенням Верховного суду у зразковій справі №440/2722/20.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2021р. поновлено провадження у справі №420/14109/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є ветераном війни учасником бойових дій, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 21.05.2016.

Разова грошова допомога до 5 травня за 2020 рік нарахована позивачу у розмірі 1390 грн., як ветерану війни учаснику бойових дій.

Позивач 02 грудня 2020 звернувся до відповідача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з заявою в якій просив нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2017-2020 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

За результатом розгляду заяви Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради було надано відповідь викладену у листі від 08.12.2020 року №02-К-50148/3, в якій зазначено, що у відповідності до ч.2 ст.95 Конституції України виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Згідно з підпунктом б, пункту 9 ч.1 ст. 87 Бюджетного кодексу України, виплата щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань здійснюється за рахунок коштів ( Державного бюджету України. Порядок виплати разової грошової допомоги передбаченої Законами 1 України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно постанов Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви, нацистських переслідувань , 14.03.2018 року № 170 «Деякі питання виплати у 2018 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, 20.03.2019 року № 237 «Деякі питання виплати у 2019 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", 19.02.2020 № 112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань , позивачу як учаснику бойових дій було виплачено разову грошову допомогу до 5 травня у наступних розмірах: у 2017 році - 1200,00 грн.; у 2018 році - 1265,00 грн.; у 2019 році - 1295,00 грн.; у 2020 році -1390,00 грн. Таким чином, разова грошова допомога до 5 травня у період з 2017 року по 2020 рік була призначена та виплачена відповідно до чинного законодавства.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій послугувала підставою для звернення ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д, ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН № НОМЕР_1 ) щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2017 - 2020 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН № НОМЕР_1 ) недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2017-2020 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги, підлягають частковому задоволенню, з урахуванням наступного.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Згідно з частиною 4 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (в редакції Закону України Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 25 грудня 1998 року №367- XIV), щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року №107-VI.

Статтею 17-1 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Законом України від 28 грудня 2014 року №79-VIII Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин, який набув чинності 01 січня 2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року №112 Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань (далі - грошова допомога), згідно якої виплату до 5 травня разової грошової допомоги проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат).

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року у справі 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України прийшов до висновку, що встановлення пунктом 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Бюджетного кодексу України та Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, з 27 лютого 2020 року приписи пункту 26 розділу VI Бюджетного кодексу України у частині дії статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та приписи статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у редакції пункту 20 Розділу II Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік об`єктивно не можуть запроваджувати правил призначення та виплати допомоги до 5 травня інвалідам війни.

Тому, з 27 лютого 2020 року у позивача виникло право на соціальне забезпечення у порядку редакції Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 25 грудня 1998 року №367-XІV, яка передбачала розмір допомоги до 5 травня учасникам бойових дій як п`ять мінімальних пенсій за віком.

Статтею 7 Закону України від 14 листопада 2019 року №294-IX Про Державний бюджет України на 2020 рік установлено у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2020 року 1638 гривень.

Отже з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій у 2020 році становить 8190 грн. (1638 грн. х 5).

Виплата позивачу в 2020 році разової грошової допомоги не відповідає статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та свідчить про порушення його прав на отримання такої допомоги у належному розмірі.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д, ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН № НОМЕР_1 ) щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язання Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН № НОМЕР_1 ) недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги, є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д, ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН № НОМЕР_1 ) щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2017 - 2019 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язання Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН № НОМЕР_1 ) недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2017-2019 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 91 Закону України Про Конституційний Суд України від 13.07.2017 № 2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 вбачається, що положення п.26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України визнано неконституційним і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Акти Конституційного Суду України є правовими актами, приймаються спеціально уповноваженим органом, з дотриманням встановлених форми і процедури, і є обов`язковими до виконання на території України.

Проте акти Конституційного Суду України не регулюють суспільні відносини, оскільки до повноважень Конституційного Суду України не входить нормотворчість. Акти Конституційного Суду України конкретизують чинне законодавство, здійснюють тлумачення положень Конституції.

Згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Вищевказане означає, що за загальним правилом норма права діє стосовно відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до певних юридичних фактів застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Виплата щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2017-2019 роках виплачена позивачу у розмірі, визначеному КМУ, до прийняття Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020№3-р/2020.

Таким чином суд дійшов до висновку про відмову задоволенні позову в частині визнання протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д, ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН № НОМЕР_1 ) щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2017 - 2019 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язання Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН № НОМЕР_1 ) недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2017-2019 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, та зобов`язання вчинити певні дії підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д, ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН № НОМЕР_1 ) щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

3. Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН № НОМЕР_1 ) недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.