Справа № 120/5858/20-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 лютого 2021 р. Справа № 120/5858/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кобильняк А.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Довбенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Національної поліції у Вінницькій області

про: визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області повторно розглянута його заява про виплату одноразової грошової допомоги у зв"язку з встановленням інвалідності 2 групи, передбачена ст. 97 Закону України " Про національну поліцію ".

Однак листом від 12.10.2020 року №29/3-156 відповідачем повідомлено позивача, що йому відмовлено у здійсненні такої виплати, у зв`язку з тим, що відповідно до ст. 97 ЗУ «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога призначається і виплачується особі, у разі визначення їй інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції. Оскільки між звільненням та встановленням другої групи інвалідності пройшло понад шість місяців, на підставі п.4 ч. 1 ст.97 та пп."б" ч. 1 ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію", позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись з таким рішенням та бездіяльністю відповідача щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 26.10.2020 відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також, даною ухвалою суду надано сторонам строк для подання заяв по суті спору.

У встановлений судом строк від представниці відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зокрема вказує, що згідно довідки МСЕК серії 12 ААБ №634707, позивачу встановлено 2 групу інвалідності з 16.12.2019, а відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області від 02.05.2018, позивач звільнений зі служби в поліції. Вважає, що відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію", законодавцем чітко визначено як окрему самостійну підставу для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги встановлення інвалідності у шестимісячний термін після звільнення особи з органів поліції, що виключає можливість позивача претендувати на виплату такої соціальної виплати у разі встановлення інвалідності у разі перебігу шестимісячного терміну після звільнення зі служби в поліції.

20.11.2020 від представниці відповідача надішйло клопотання про залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 12.02.2021 у задоволенні клопотання представниці відповідача про залишення позову без розгляду відмовлено.

У судовому засіданні 12.02.2021 позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві.

Представниця відповідача проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

З`ясувавши доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 в період з 2006 року по 2018 рік проходив службу в Національній поліції України в кінологічному центрі ГУНП у Вінницькій області.

Наказом №73 о/с від 02 травня 2018 року він звільнений з органів Національної поліції за пунктом 2 (через хворобу) частина 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

26.12.2018 року на підставі висновку затвердженого 23.07.2018 року ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу у сумі 123340,00 грн., в зв"язку з встановленням 3 групи інвалідності.

17.12.2019 року при повторному огляді позивачу встановлено 2 групу інвалідності та додатково 20% втрати професійної працездатності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків під час проходження служби в Національній поліції України, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААА №634707, та довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №030593.

08.01.2020 року позивач звернувся до ГУНП у Вінницькій області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, у зв`язку з тим, що отримав ІІ групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції.

Листом від 28.01.2020 року № 136/04/29-2020 відповідач повідомив позивача, що ГУНП у Вінницькій області відмовлено у призначені повторної виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності, передбаченої статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до п. 8 Наказу МВС від 11.01.2016 року №4 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням МСЕК групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Відповідач вважає, так як 26.12.2018 виплачено одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності позивачу, а тому і п.8 Наказу МВС від 11.01.2016 №4 та Законом України «Про Національну поліцію» не передбачено повторну виплату одноразової грошової допомоги з урахуванням різниці раніше виплаченої суми при встановленні вищої групи інвалідності. Враховуючи вищевикладене, в ГУНП у Вінницькій області відсутні правові підстави для повторного призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності та 70% втрати професійної працездатності, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.04.2020 у справі №120/685/20-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27.04.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії скасувано. Ухвалено нове рішення, яким вирішено позов задовольнити частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 від 08.01.2020 року, щодо призначення одноразової грошової допомоги як інваліду II групи, інвалідність якого пов`язана з захворюванням під час проходження служби в поліції. Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, з урахуванням викладених судом висновків, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.01.2020 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності як інваліду II групи у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2019 року, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 97, п.п. в п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону України "Про національну поліцію", за вирахуванням суми 123340,00 грн. раніше отриманої грошової допомоги.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2021 виправлено описки, допущені в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року в адміністративній справі № 120/685/20-а. Замінено в описовій та резолютивній частинах тексту постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року "п. 3 ч. 1 ст. 97, п.п. "в" п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону України "Про національну поліцію"" на вірний - "п. 4 ч. 1 ст. 97, п.п. "б" п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону України "Про національну поліцію"".

На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області повторно розглянута заява позивача про виплату одноразової грошової допомоги.

Листом від 12.10.2020 року №29/3-156 відповідачем повідомлено позивача, що на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області повторно розглянута його заява щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію ". За результатами розгляду інформується, що відповідно до вказаної норми одноразова грошова допомога призначається і виплачується особі, у разі визначення їй інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. Оскільки між звільненням та встановленням другої групи інвалідності пройшло понад шість місяців, на підставі п.4 ч. 1 ст.97 та пп."б" ч. 1 ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію" у призначенні одноразової грошової допомоги відмовлено.

Висновок про відмову у призначені одноразової грошової допомоги підписано начальником ГУНП у Вінницькій області 06.10.2020.

Зазначений висновок складено на підставі протокольного рішення №3/2020 від 06.10.2020 засідання комісії з розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі ( смерті ) чи втрати працездатності поліцейського ГУ НП у Вінницькій області.

Незгода позивача з відмовою у призначенні грошової допомоги стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02.07.2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію".

Згідно з ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина 2 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію").

Підпунктом б п. 4 ч.1 ст.99 Закону №580-УІІІ визначено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №163/28293).

Пунктом 8 Розділу 4 Порядку №4 (в редакції до 14.05.2019) було визначено, якщо поліцейському протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Водночас з 14.05.2019 до Порядку №4 було внесено зміни, зокрема п.8 Розділу 4 в редакції від 14.05.2019 визначено, що якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Статтею 101 Закону України "Про Національну поліцію" визначений вичерпний перелік випадків, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Суд зазначає, що жоден з випадків, передбачених положеннями вищенаведеної ст. 100 Закону України " Про національну поліцію ", не є підставою оскаржуваної відмови у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, а як підставу відповідачем зазначено те, що між звільненням позивача та встановленням другої групи інвалідності пройшло більше шести місяців.

Аналізуючи вищевикладені норми, суд вважає, що Законом №580-ІV не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності з встановленням більшого відсотка ступеня втрати працездатності, якщо була виплачена грошова допомога у зв`язку із первинним встановленням групи інвалідності з відповідно визначенним меншим відсотком ступеня втрати працездатності.

26.12.2018 року на підставі висновку затвердженого 23.07.2018 року ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу у сумі 123340,00 грн., в зв"язку з встановленням 3 групи інвалідності.

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААА №634707 та довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №030593 від 17.12.2019 позивачу встановлено 2 групу інвалідності та додатково 20% втрати професійної працездатності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку №4, має право на отримання одноразової грошової допомоги передбаченої п.п. "б" п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію ", оскільки виплата одноразової грошової допомоги є забезпеченням гарантованого державою соціального захисту поліцейського, який втратив працездатність.

При цьому суд зауважує, що незгода позивача з відмовою відповідача у призначенні вказаної одноразової грошової допомоги стала підставою для звернення до суду з даним позовом. Проте, формуючи позовні вимоги позивач просив визнати протиправною бездіяльність ГУ НП у Вінницькій області щодо невиплати належних сум під час встановлення більшого ступеня працездатності та зобов"язати відповідача виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в більшому розмірі, з урахуванням раніше виплачених сум, а саме в сумі 452960 грн.

Надаючи оцінку зазначеним вимогам суд зауважує, що в ході розгляду даної справи не було встановлено бездіяльності відповідача, оскільки останнім було повторно розглянуто заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги та складено висновок про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, який підписано начальником ГУНП у Вінницькій області 06.10.2020. Зазначений висновок складено на підставі протокольного рішення №3/2020 від 06.10.2020 засідання комісії з розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі ( смерті ) чи втрати працездатності поліцейського ГУ НП у Вінницькій області.

Відтак, суд зауважує, що відповідачем, як суб"єктом владних повноважень, не допущено бездіяльності, а вчинено дії за наслідком яких прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Суд наголошує, що відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, за встановлених обставин справи та з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 06.10.2020 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України " Про Національну поліцію ".

Крім того, визначаючись із способом захисту прав та інтересів позивача, який би сприяв повному відновленню його прав, суд зауважує таке.

В силу вимог п.п. 2, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, нормами ч. 4 ст. 245 КАС України передбачено, що повноваження суду щодо зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти визначене рішення на користь позивача можуть бути реалізовані у разі встановлення судом виконання всіх умов для прийняття саме такого рішення про яке просить позивач.

Як з"ясовано судом при розгляді цієї справи, відповідачем повторно протиправно відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги.

Відтак, із урахуванням ч. 4 ст. 245 КАС України, за встановлених у цій справі обставин, суд вважає за необхідне зобов"язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України " Про Національну поліцію " та п.п. "б" п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію ", як інваліду 2 групи, в розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, за вирахуванням суми 123340,00 грн. раніше отриманої допомоги.

При цьому суд наголошує, що розрахунок та виплата такої допомоги є повноваженнями відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову відповідно до вищенаведених мотивів та підстав.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інших витрат, пов`язаних з розглядом справи не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 06.10.2020 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України " Про Національну поліцію ".

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України " Про Національну поліцію " та п.п. "б" п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію ", як інваліду 2 групи, в розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, за вирахуванням суми 123340,00 грн. раніше отриманої допомоги.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050, ).

Повний текст рішення виготовлено 22.02.2021 у зв`язку із перебуванням головуючої судді на лікарняному з 16.02.2021 по 22.02.2021.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна