Справа № 280/8715/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 лютого 2021 року Справа № 280/8715/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо: не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області при призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці до стажу роботи на посаді судці, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу роботи безпосередньо на посаді судці Веселівського районного суду Запорізької області (з 05.07.2001 по 21.07.2020) - 19 років оо місяців 18 днів, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Українській юридичній академії ім. Ф.Е. Дзержинського (з 01.09.1987 року по 30.06.1991 року) - 01 рік 11 місяців оо днів, а також відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом від 27.08.2020 року №7533-7635/02/8-0800/20 у такому зарахуванні та здійсненні відповідного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці з 22 липня 2020 року; не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області при призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці до стажу роботи на посаді судці, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці, також стажу, передбаченого частиною другою статті 137 Закону України №1402-УІІІ у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус судців" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" від 12.07.2018 року № 2509-УШ, який набрав чинності я серпня 2018 року, тобто, стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, який стаття 69 Закону України № 1402- VІІІ вимагає як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судці, - п`ять років, а також відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом від 21.09.2020 року №8436-8515/П02/8-0800/20 у такому зарахуванні та здійсненні відповідного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці з 22 липня 2020 року; не призначення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці, виходячи з розміру щомісячного довічного грошового утримання 8о відсотків суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді та збільшення розміру щомісячного довічного грошового утримання за кожний повний рік роботи на посаді судці понад 20 років на два відсотки грошового утримання судці, але не більше ніж 90 відсотків суддівської винагороди судці, а також відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 21.09.2020 року №8436-8515/П-02/8-0800/20 у здійсненні відповідного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з 22 липня 2020 року;

-зобов`язати Головне управління .Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу роботи на посаді судці Веселівського районного суду Запорізької області (з 05.07.2001 року по 21.07.2020 року), що складає 19 років оо місяців 18 днів, половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - Українській юридичній академії ім. Ф.Е. Дзержинського (з 01.09.1987 року по 30.06.1991 року), що складає - 01і рік 11 місяців оо днів, а також стаж, передбачений частиною другою статті 137 Закону України №і402-УШу редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" від 12.07.2018 року № 2509-УІІІ, який набрав чинності я серпня 2018 року, тобто, стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права, який стаття 69 Закону України № 1402-УІІІ вимагає як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судці, - п`ять років;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судці у відставці у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, виходячи з загального стажу роботи на посаді судді, що дає право ОСОБА_1 на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці - 25 років її місяців 18 днів, починаючи з 22 липня 2020 року та з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15.06.2001 вона була призначена суддею Веселівського районного суду Запорізької області, а з 16.07.202020 за рішенням Вищої ради правосуддя звільнена у зв`язку з поданням заяви про відставку. Позивач зазначає, що при призначені їй довічного грошового утримання відповідачем протиправно не було враховано половину строку навчання у вищому навчальному закладі 01 рік 11 місяців 00 днів, а також не було враховано те, що згідно трудової книжки з 01.08.1991 по 28.02.1992, з 02.03.1992 по 05.04.1993, з 26.04.1993 по 22.06.1995, з 23.06.1995 по 22.09.1995, з 18.09.1996 по 25.07.1997, з 28.07.1997 по 30.06.1998, з 24.09.1998 по 04.07.2001 позивач працювала юрисконсультом. Позивач вважає, що відповідно до положень статті 137 Закону №1402-VIII (в редакції з 05.08.2018), вона має право на зарахування до стажу роботи 5-ти років у галузі права, що передували призначенню на посаду судді. За таких обставин, позивач вказує на те, що її стаж для визначення розміру грошового утримання складає 25 років 11 місяців 18 днів, у зв`язку з чим вона має право на призначення грошового утримання в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 07.12.2020 відкрито провадження по справі №280/8715/20 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

23.12.2020 від відповідача через канцелярію суду (вх. №63057) надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що відповідно до чинного законодавства України щомісячне довічне грошове утримання виплачується у розмірі 50% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% заробітку, але не може бути більшим ніж 90%. Відповідач зазначає, що відповідно до абз.2 ч. 4 ст. 43 Закону №2862, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів,арбітрів відомчих арбітрів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерства юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. Перелік посад є вичерпним. Відповідач зазначає, що на час виходу позивача у відставку 16.07.2020 був чинним Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402 за нормами якого призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Відповідач вважає, що ним вірно визначено розмір грошового утримання, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 25.01.2021 витребувано від Веселівського районного суду Запорізької області (72202, смт Веселе, Запорізької області, вул. Центральна, буд. 135) наступні докази - інформацію відносно судді у відставці ОСОБА_1 , стосовно зарахування стажу (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права, який стаття 69 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII вимагає як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судді.

Ухвалою суду від 25.01.2021 витребувано від Вищої ради правосуддя (вул. Студентська, 12-А, м. Київ, 04050) наступні докази - інформацію відносно судді у відставці ОСОБА_1 , стосовно зарахування стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, який стаття 69 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII вимагає як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судді.

05.02.2021 Веселівськоим районним судом Запорізької області на виконання ухвали суду 25.01.2021 надані витребувані документи.

08.02.2021 Вищою радою правосуддя на виконання ухвали суду 25.01.2021 надані витребувані документи.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 , 1966 року народження, Указом Президента України від 15 червня 2001 року № 438/2001 призначена строком на п`ять років на посаду судді Веселівського районного суду Запорізької області.

Постановою Верховної Ради України від 2 листопада 2006 року № зо8-У позивача обрано суддею Веселівського районного суду Запорізької області безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 16.07.2020 №2153/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Веселівського районного суду Запорізької області у зв`язку з поданням заяви про відставку» позивача звільнено з посади судді Веселівського районного суду Запорізької області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Згідно наказу Веселівського районного суду Запорізької області від 21 липня 2020 року №8-0 «Про відрахування зі складу Веселівського районного суду Запорізької області судді ОСОБА_1 » позивача відраховано зі складу Веселівського районною суду Запорізької області 21 липня 2020 року у зв`язку із звільненням з посади судді відповідно до рішення Вищої ради правосуддя «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Веселівського районного суду Запорізької області у зв`язку з поданням заяви про відставку» від 16 липня 2020 року №2153/0/15-20.

23 липня 2020 року позивач звернулася до відповідача з заявою та усіма необхідними документами для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області (Веселівське відділення) №11 від 31.07.2020 позивачу призначено з 22.07.2020 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 50% заробітної плати (суддівської винагороди судді) та виходячи зі стажу роботи безпосередньо на посаді судді - 19 років 00 місяців 18 днів.

Не погоджуючись з даним рішенням, 21.08.2020 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою, у якій просила: зарахувати до стажу роботи на посаді судді, що дає мені право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу роботи безпосередньо на посаді судді Веселівського районного суду Запорізької області половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Українській юридичній академії ім. Ф.Е. Дзержинського (з 01.09.1987 року по 30.06.1991 року) - 01 рік 11 місяців оо днів та здійснити відповідний перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 22 липня 2020 року.

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 27.08.2020 №7533-7635/П-02/8-0800/20 позивачу було відмовлено у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці, крім стажу роботи безпосередньо на посаді судді Веселівського районного суду Запорізької області, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Українській юридичній академії ім. Ф.Е. Дзержинського (з 01.09.1987 по 30.06.1991) - 01 рік 11 місяців оо днів та здійсненні відповідного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 22 липня 2020 року, з посиланням на те, що норма щодо зарахування половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах передбачена для призначення щомісячного грошового утримання працюючим суддям в ст.1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», який втратив чинність з 01.03.2008, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання судці», яка втратила чинність з 01.01.2012.

16 вересня 2020 позивач знов звернулася до відповідача з заявою, у якій просила: зарахувати до стажу роботи на посаді судці, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці, також стаж, передбачений частиною другою статті 137 Закону України №і402-УІІІ у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус судців" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" від 12.07.2018 року № 2509-УІІІ, який набрав чинності 5 серпня 2018 року, тобто, стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права, який стаття 69 Закону України № 1402- VIII вимагає як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судці, - п`ять років: здійснити перерахунок та виплачувати мені з 22 липня 2020 року щомісячне довічне грошове утримання судці у відставці, виходячи із розміру щомісячного довічного грошового утримання 8о відсотків суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді та збільшення розміру щомісячного довічного грошового утримання за кожний повний рік роботи на посаді судці понад 20 років на два відсотки грошового утримання судці, але не більше ніж 90 відсотків суддівської винагороди судці.

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 21.09.2020 №8436-8515/П-02/8-0800/20 позивачу було відмовлено у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, що дає мені право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці, також стажу, передбаченого частиною другою статті 137 Закону України №і402-УІІІ у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус судців" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" від 12.07.2018 року № 2509-УІІІ, який набрав чинності 5 серпня 2018 року, тобто, стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, який стаття 69 Закону України № 1402-УІІІ вимагає як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судді, - п`ять років, а також здійснити перерахунок та виплачувати мені з 22 липня 2020 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи із розміру щомісячного довічного грошового утримання 8о відсотків суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді та збільшення розміру щомісячного довічного грошового утримання за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років на два відсотки грошового утримання судді, але не більше ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, з посиланням на те, що стаж професійної діяльності у сфері права за спеціальністю після здобуття вищої юридичної освіти з огляду на ст. 116 Закону України №1402 зараховується згідно ст. 137, що дає право судді подати заяву на відставку і не може буди врахований в частині збільшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за кожний повний рік роботи на посаді судді. Рішенням Конституційного суду України ВІД 18.02.2020 р. №2-р/2020 визнано неконституційним пункт 25 розділу XII Закону України №1402. Тому розмір щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці визначено згідно ст. 142 Закону України №1402 у розмірі 50% від суддівської винагороди зазначеної у наданій довідці №08- 02/1075 від 21.07.2020.

Позивач не погоджуючись із такими діями відповідача звернувся до суду із цим позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що станом на дату звернення до відповідача (22.07.2020) позивач не є суддею у значенні наведеному в ст. 53 Закону №1402 - не займає штатну суддівську посаду в одному з судів України та не здійснює правосуддя на професійній основі.

Суд зазначає, що станом на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на дату призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання дане питання врегульовано положеннями Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII.

Станом на дату розгляду даної справи питання стажу судді визначаються Законом №1402, який набрав чинності після виходу позивача у відставку.

Щодо посилання позивача на те, що у зв`язку із набранням чинності нормою ч. 2 ст. 137 Закону №1402, з 05.08.2018 її стаж роботи на посаді судді після виходу у відставку змінився (збільшився на періоди які роботи у сфері права, які передували даті призначення на посаду судді), суд зазначає наступне.

Положеннями ст.137 Закону №1402-VIII врегульовано питання стажу роботи суді, а саме: зарахування до такого стажу роботи на визначених цією статтею посадах.

Відповідно до положень ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

У зв`язку із прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» Законом №2509-VIII статтю 137 Закону №1402-VIII доповнено частиною другою такого змісту: «До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді».

Згідно з ч. 1 ст. 69 зазначеного Закону на посаду судді може бути призначений громадянин України, не молодший тридцяти та не старший шістдесяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж професійної діяльності у сфері права щонайменше п`ять років, є компетентним, доброчесним та володіє державною мовою.

Верховний Суд, Вища рада правосуддя, Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Рада суддів України, Державна судова адміністрація України, Національна школа суддів України, враховуючи внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висловили свою думку у спільному листі від 05.11.2018 №41783/0/9-18/2664/0/2-18/01-6757/18/9рс-1112/18/1-22433/18/02/3878 "Про зарахування(перерахунок) стажу роботи на посаді судді", відповідно до якого до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, тобто застосовуються вимоги, що діяли на момент такого призначення (обрання).

З цього питання також висловлювалася Велика Палата Верховного Суду, яка зазначила, що внесенні до статті 137 Закону № 1402-VIII зміни дозволили зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення позивача на посаду судді (постанова від 30 травня 2019 року у справі № 11-1481заі18). Позивача призначено на посаду судді за Указом Президента України з 15.06.2001, у період чинності Закону України «Про судоустрій України» №2862-XII від 15.12.1992.

Абзацом 4 пункту 34 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIІІ від 02.06.2016 визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

В той же час, відповідно до абз.2 ч. 4 ст. 43 Закону №2862, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітрів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерства юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. Перелік посад є вичерпним.

Отже, на момент призначення позивача на посаду судді законодавством була визначена норма відповідно до якої кандидат на посаду судді повинен був мати стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Відповідно до положень п.11 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Суд зазначає, що до набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI був чинним Закон України від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ "Про статус суддів", відповідно ч.4 ст. 43 якого судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Статус професіонального судді, порядок його забезпечення визначався положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453 відповідно до якого право на зарахування стажу роботи в галузі права три роки мають судді, яких було призначено на посаду судді місцевого суду вперше.

Так, в ході судового розгляду з`ясовано, що позивач у період з 01.08.1991 по 28.02.1992 працювала на посаді стажиста народного судді Мелітопольського міського народного суду Запорізької області; з 02.03.1992 по 05.04.1993 працювала на посаді юрисконсульта 1 категорії виконкому Мелітопольсокї міської ради народних депутатів Запорізької області; з 26.04.1993 по 22.06.1995 працювала на посаді юрисконсульта 1 категорії Відділення банку «Україна» м. Пологи; з 18.09.1996 по 25.07.1997 працювала на посаді головного юриста Державної податкової інспекції по Мелітопольському району Запорізької області; з 28.07.1997 по 30.06.1998 працювала на посаді юрисконсульта ВАТ «Мелітопольський елеватор»; з 24.09.1998 по 04.07.2001 працювала на посаді юрисконсульта ЗАО «АвтоЗАЗ-ДЕУ» ГРП «АвтоЗАЗ-МОТОР», що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Трудової книжки серії НОМЕР НОМЕР_1 від 27.04.1984.

Тому, суд зазначає, що стаж роботи позивача 02.03.1992 по 05.04.1993 на посаді юрисконсульта 1 категорії виконкому Мелітопольської міської ради народних депутатів Запорізької області та з 26.04.1993 по 24.03.1995 на посаді юрисконсульта 1 категорії Відділення банку «Україна» м. Пологи підлягає зарахуванню да стажу судді.

Тому позовні вимоги в частині зарахування юридичного стажу до стажу судді підлягають частковому задоволенню.

Щодо зарахування часу навчання суд зазначає наступне.

Згідно з абзацом другим пункту 3-1постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів"до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 р. по справі № А/800/426/14 та постановах Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі № 426/14415/15-а, 15.01.2020 р. № 683/600/17.

Частиною 5статті 242 Кодексу адміністративного судочинства Українивстановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування позивачу до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - Українській юридичній академії ім. Ф.Е. Дзержинського (з 01.09.1987 по 30.06.1991), є такими, що підлягають задоволенню.

Однак, на думку суду позовна вимога щодо зарахування та виплати щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, виходячи з загального стажу роботи на посаді судді, що дає право ОСОБА_1 на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці - 25 років її місяців 18 днів, починаючи з 22 липня 2020 року та з урахуванням фактично виплачених сум є передчасними, оскільки пенсійним органом не приймалося рішення щодо відмові у порушеного права.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення по цій справі, суд зазначає, що відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. Застосування наведеної норми є прерогативою суду, та передбачає право діяти на власний розсуд.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів існування у владного суб`єкта наміру допускати порушення закону у процедурі перерахунку та виплати довічного грошового утримання. З огляду на зазначені обставини та норми Кодексу адміністративного судочинства України, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про встановлення судового контролю.

Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем сплачений судовий збір у розмірі №0.0..1 від 19.11.2020 у сумі 840,80 грн.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246 та 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 Б, ) зарахувати да стажу судді період роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) з 02.03.1992 по 05.04.1993 на посаді юрисконсульта 1 категорії виконкому Мелітопольської міської ради народних депутатів Запорізької області та з 26.04.1993 по 24.03.1995 на посаді юрисконсульта 1 категорії Відділення банку «Україна» м. Пологи .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 Б, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до стажу судді половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - Українській юридичній академії ім. Ф.Е. Дзержинського (період навчання з 01.09.1987 по 30.06.1991).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 Б, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписано 08.02.2021.

Суддя Сацький Р.В.