Справа № 756/11766/20
Суддя: Авраменко А. М.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

(2-а/199/8/21)
РІШЕННЯ

Іменем України

16.02.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Завродській Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Полтавській області молодшого лейтенанта поліції Татусь Олександра Миколайовича, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказана адміністративна справа, в обґрунтування якої позивач послався на те, що відповідачем ОСОБА_2 у відношенні позивача 11 вересня 2020 року було складено спірну постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 255 гривень за перевищення швидкості руху в населеному пункті Решетилівка на 307 км автодогори Київ-Харків-Довжанський. Вказану постанову позивач вважає протиправною з підстав відсутності у відповідача жодних доказів перевищення позивачем швидкості руху в населеному пункті Решетилівка, оскільки позивач рухався зі швидкістю 70 км/год по дорозі Київ-Харків-Довжанський, яка є автомагістраллю із дозволеною швидкістю руху в 110 км/год.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання також не явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Натомість від представника відповідача Департамент патрульної поліції до суду надійшов відзив, в якому представник послалась на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї правової позиції представника вказала на те, що позивач перевищив дозволену в населеному пункті швидкість руху (50 км/год) на 28 км/год, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху, що підтверджується даними лазерного вимірювача швидкості руху TruCAM LTI 20/20 №TC000702 та відповідним фото, відео із записом спілкування інспектора з позивачем, а також довідкою про встановлення знаку початок та кінець населеного пункту Решетилівка.

Крім того, від відповідача інспектора УПП в Полтавській області молодшого лейтенанта поліції Татусь О.М. надійшла до суду заява, в якій він підтримує відзив співвідповідача та просить відмовити у задоволенні позову.

За викладених обставин суд у відповідності до ст.ст.194, 205, 229 КАС України приходить до висновку про можливість проведення судового засідання та розгляду справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, автомобільна дорога М-03 Київ-Харків-Довжанський на ділянці з 304 км по 950 км має встановлені дорожні знаки 5.45 та 5.46 відповідно із позначенням початку та кінця населеного пункту Решетилівка, що підтверджується листом-довідкою ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл», листом Служби автомобільних доріг у Полтавській області (а.с.90-91).

11 вересня 2020 року о 14 годині 30 хвилин позивач, керуючи автомобілем «KIA Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався на 307 км автомобільна дорога М-03 Київ-Харків-Довжанський, тобто в межах населеного пункту Решетилівка, позначеного дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», зі швидкістю 78 км/год, що визнається самим позивачем в частині здійснення ним руху на означеній ділянці дороги в тексті позову, а також роздруківкою результатів вимірювання швидкості руху із фотофіксацією за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху TruCAM LTI 20/20 №TC000702 (а.с.1, 81).

За викладених обставин позивача було зупинено інспектором УПП в Полтавській області молодшим лейтенантом поліції Татусь О.М., яким на місці винесено оскаржувану позивачем постанову серія ЕАМ №3119343 від 11 вересня 2020 року, якою позивача за порушення вимог п.12.4 Правил дорожнього руху через перевищення на 28 км/год максимально дозволеної в населеному пункті швидкості руху в 50 км/год притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. При цьому постанова відповідача містить посилання на те, що вимірювання швидкості руху здійснювалось за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху TruCAM LTI 20/20 №TC000702, а здійснене ним фото є додатком до спірної постанови та доказом. Дані обставини підтверджуються копією спірної постанови (а.с.3).

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про національну поліцію».

Так, відповідно до п.1.3 Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.12.4 Правил у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Пунктом 1.10 Правил визначено, що населений пункт забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.

Розділом 33 Правил передбачений перелік інформаційно-вказівних дорожніх знаків, одними з яких є: дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту» (найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах) та дорожній знак 5.46 «Кінець населеного пункту» (місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах). Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормою ст.122 ч.1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За змістом ст.ст.222, 254, 258, 283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 ч.1 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Нормою ст.288 ч.1 п.3 КУпАП передбачена можливість оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в тому числі в районний в місті суд, в порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Положеннями ст.286 ч.2 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст.20 ч.1 п.1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.4 КАС України, ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.222 КУпАП суб`єктами владних повноважень є суб`єктами владних повноважень є працівники/посадові особи органів і підрозділів Національної поліції.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються ст.ст.279-1-279-4 КУпАП.

Нормою ст.286 ч.3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених положень законодавства, суд приходить до висновку про відсутність будь-яких підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки факт порушення позивачем правил дорожнього руху за викладених у спірній постанові обставин, а саме перевищення встановленої в межах населеного пункту Решетилівка (п.12.4 Правил) швидкості руху більш як на 20 км/год, що, свою чергу, утворило склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, знайшов своє повне підтвердження при дослідженні судом доказів по справі. В першу чергу даний факт підтверджується наданою відповідачем роздруківкою фотофіксації вимірювання швидкості руху автомобіля під керуванням позивача за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху TruCAM LTI 20/20 №TC000702, яка до того ж є додатком до спірної постанови, а також листом-довідкою ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» щодо розташування на автомобільній дорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський на ділянці, по якій рухався позивач, дорожніх знаків 5.45 та 5.46 із позначенням початку та кінця населеного пункту Решетилівка. Крім того, санкцією ст.122 ч.1 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень, який і був накладений відповідачем інспектором УПП в Полтавській області молодшим лейтенантом поліції Татусь О.М. своєю постановою, оспорюванню позивачем, форма та зміст якої відповідають в повному обсязі вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП. Більш того, аналізуючи наданий відповідачем відеозапис з нагрудної бодікамери інспектора патрульної поліції, можна зробити висновок, що інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення були дотримані вимоги КУпАП щодо розгляду справи, роз`яснено позивачу процесуальні права, повідомлено про вчинене ним порушення, заслухано його пояснення та надано ним оцінку. Дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не вчинено. Відтак, викладене свідчить про безпідставність, необґрунтованість та недоведеність заявлених позовних вимог, а отже і відсутність підстав для їх задоволення в повному обсязі.

Враховуючи результат розгляду справи з огляду на положення ст.ст.132, 139 КАС України, суд приходить до висновку, що судові витрати позивача у вигляді сплаченого ним при зверненні до суду судового збору (а.с.12) відшкодуванню йому не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись п.п.1.3, 1.10, 12.4, Розділ 33 Правил дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, ст.ст.9, 122, 222, 251, 254, 258, 280, 283 КУпАП, ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.ст.2, 4, 7, 9, 19, 20, 72-78, 94, 241-246, 250, 255, 257, 268, 271, 272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Полтавській області молодшого лейтенанта поліції Татусь Олександра Миколайовича, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі відмовити.

Постанову серії ЕАМ №3119343 від 11 вересня 2020 року інспектора Управління патрульної поліції в Полтавській області молодшого лейтенанта поліції Татусь Олександра Миколайовича по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.М. Авраменко