Справа № 420/4766/20
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/4766/20
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року (суддя Бойко О.Я., м. Одеса, повний текст рішення складений 23 жовтня 2020 року) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність та стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі в/ч НОМЕР_1 ), в якому з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати йому грошової компенсації, як учаснику бойових дій, за невикористані дні додаткової відпустки при проведенні розрахунку грошового забезпечення в повному обсязі у зв`язку зі звільненням;

- стягнути з в/ч НОМЕР_1 на користь позивача грошові кошти в сумі 26 256,72 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації, як учаснику бойових дій за невикористані дні додаткової відпустки при проведенні розрахунку грошового забезпечення в повному обсязі у зв`язку зі звільненням. З військової частини на користь позивача стягнуто грошові кошти в сумі 26 256,72 грн.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням в/ч НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на нововиявлені обставини, просить змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення суми компенсації, що підлягає стягненню, а саме з 26 256,72 грн. на 21 019,25 грн.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що при проведенні розрахунку належної суми компенсації за невикористані дні додаткової відпустки фінансовим відділенням військової частини було з`ясовано, що у довідці про доходи від 03.06.2020 року №74, яка видана ОСОБА_1 , було зазначено суму нарахованих доходів, які належали йому до виплати (18 754,72 грн.) та не зазначено, з яких саме нарахувань складається ця сума. При цьому апелянт вказує на те, що грошове забезпечення на квітень 2019 року ОСОБА_1 становить 15 014,25 грн., на підтвердженого чого надав довідку від 09.11.2020 року за №171.

Справа розглянута судом першої інстанції у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 під час проходженні військової служби брав участь в антитерористичній операції для виконання обов`язків із захисту незалежності та територіальної цілісності держави України та набув статус учасника бойових дій підтверджується відповідним посвідченням (а.с.7).

Згідно витягу з наказу від 20.06.2019 року №131 старшого лейтенанта ОСОБА_1 звільнено відповідно до частини шостої статті 23 та підпункту «г» пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командувача Національної гвардії України від 14.06.2019 №91 о/с у запас Збройних Сил України (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) 20 червня 2019 року.

На час проходження військової служби ОСОБА_1 не було реалізовано право на отримання додаткової відпустки за 2017, 2018 та 2019 роки, за три роки, в цілому 42 дні.

Оскільки під час звільнення сума компенсації за невикористані дні додаткової відпустки виплачені не були, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду першої інстанції надано не було. Присутній у судовому засіданні представник військової частини заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що під час проходження військової служби в особливий період у позивача було відсутнє право на використання додаткової відпустки як учасника бойових дій.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції, посилаючись на постанову Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у зразковій справі №620/4218/18, зазначив, що на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 протиправно не здійснила з ним усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Стягуючи з військової частини на користь позивача грошові кошти в сумі 26 256,72 грн. за невиплачену грошову компенсацію суд розрахував її розмір на підставі довідки в/ч НОМЕР_1 про доходи від 03.06.2020 року №74 (а.с. 10).

При цьому, представник відповідача у судовому засіданні визнав суму компенсації позивача за невикористані дні додаткової відпустки.

Надаючи оцінку законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в апеляційній скарзі, що подана військовою частиною в порядку статей 293, 295, 296, 297 КАС України, відповідач просить змінити рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, посилаючись на власні помилки, а саме на не вірно визначену грошового забезпечення позивача на квітень 2019 року у довідці про доходи від 03.06.2020 року №74.

З цього приводу колегія суддів звертає увагу апелянта, що з системного аналізу наведених апелянтом норм вбачається висновок, що за загальним правилом підставами оскарження судового рішення є порушення судом норм матеріального та/або процесуального права, неправильне встановлення судом обставин справи, тощо.

Перегляд судових рішень, якими закінчено розгляд справи та які набрали законної сили за нововиявленими обставинами є факультативною стадією адміністративного процесу, тобто окремим та є особливим видом провадження в адміністративному судочинстві. При цьому підстави та порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами передбачені главою 3 розділу III КАС України (статті 361-369).

На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Отже, апелянт помилково змішує повноваженням суду апеляційної інстанції з повноваженнями суду, який здійснює перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Надана же апелянтом довідка про грошове забезпечення від 09.11.2020 року за №171 не може бути прийнята судом при розгляді апеляційної скарги в/ч НОМЕР_1 , оскільки ця довідка датована вже після прийняття рішення судом першої інстанції, тобто це доказ, який взагалі не існував на момент розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Ураховуючи все вище наведене, переглянувши оскаржуване рішення суду в межах вимог і доводів апеляційної скарги та повноважень суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що обраний військовою частиною спосіб виправлення власних помилок шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду з вимогою його змінити за нововиявленими обставинами не свідчить про те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи чи неправильно застосував норми матеріального та порушив норми процесуального права.

Частинами першої, третьої та четвертої статті 308 КАС України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відтак, у апеляційного суду відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги в/ч НОМЕР_1 .

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов