Справа № 640/2586/21
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

23 лютого 2021 року м. Київ № 640/2586/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовомОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ,
доДніпровського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в інтересах неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Дніпровського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2021, позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 залишено без руху та встановлено позивачу триденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Позивачеві вказано на недоліки позову, які полягають у несплаті судового збору в у встановленому Законом України "Про судовий збір" порядку.

На виконання вимог ухвали позивачем до суду подано заяву в порядку усунення недоліків.

Так, в обгрунтуванні недоліку позовної заяви, а саме сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн. відповідно до заявлених позовних вимог, позивачем було повторно заявлено відносно звільнення позивача від сплати судового збору керуючись пунктом 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та вказано, що ОСОБА_1 у розумінні статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України є законним представником своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2 та звернулася з даним позовом до суду в її інтересах.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Суд звертає увагу позивача, що аналіз наведеної норми свідчить про те, що від сплати судового збору звільняються громадяни, які захищають у суді права та інтереси інших осіб, за умови, якщо останні мають пільги щодо сплати судового збору відповідно до законодавства.

Представництво інтересів іншої особи у суді відповідно до статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України не є абсолютною підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки закон не звільняє батьків, які звертаються в інтересах неповнолітньої дитини від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням батьків дітей, пільги для яких встановлені пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що Закон не відносить неповнолітніх дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору, а тому позивач не вважається особою, яка звільняється від сплати судового збору на підставі пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Вказана правова позиція викладена в ухвалі Верхового Суду від 15.01.2018 у справі №607/1046/17, постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №367/5983/16-ц, ухвалі Верховного Суду від 22.11.2018 у справі 754/16008/17.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для відкриття провадження у справі, а тому вказана позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Разом з тим, суд звертає увагу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 .

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачеві разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

3. Довести до відома позивача, що у відповідності до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.