Справа № 140/16316/20
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог

22 лютого 2021 року ЛуцькСправа № 140/16316/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання позивача про поновлення строків звернення до суду та клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.11.2020 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 01.07.2016 №9 та податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Волинській області від 27.08.2017 №6, від 27.06.2018 №5-0306, від 22.08.2019 №-0306, податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 12.05.2020 №33-0306.

Як вбачається з позовної заяви, позивач, поряд з іншими податковими повідомленнями-рішеннями, оскаржує до суду податкове повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 01.07.2016 №9 та податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 27.08.2017 №6, строк оскарження по яких минув.

У заяві від 20.11.2020 позивач просив поновити строк звернення до суду про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за 2016-2019 роки у зв`язку із карантинними обмеженнями, а також обгрунтовуючи тим, що чекав по них рішення Державної податкової служби України.

В ухвалі Волинського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 про залишення позовної заяви без руху, суд не визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду вказані позивачем та запропонував ОСОБА_1 вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду в частині оскарження податкового повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 01.07.2016 №9 та податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 27.08.2017 №6.

На усунення недоліків позовної заяви в цій частині позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду від 15.12.2020, у якій вказав, що просить поновити строк звернення до суду, оскільки у зв`язку із карантинними обмеженнями не мав можливості своєчасно оскаржити їх до суду, чекав на рішення по них Державної податкової служби України та чекав на рішення судів, у яких оскаржувалось аналогічне податкове повідомлення-рішення.

Представник відповідача 15.02.2021 разом з відзивом на позов подав клопотання про залишення позову без розгляду, аргументуючи тим, що позивач пропустив строк звернення до суду в частині позовних вимог.

Розглянувши заяву позивача від 18.12.2020 про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог (а.с. 55), дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку звернення до суду не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частинами першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Статтею 102 ПКУ врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов`язань, які становлять 1095 днів.

Пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного в п.102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Оскільки Податковий кодекс України пов`язує відлік строку (1095 календарних днів), протягом якого може бути стягнутий податковий борг, з днем виникнення податкового боргу, то й останнім днем звернення до суду є 1095 день (п. 56.18. ст. 56 ПКУ) з моменту отримання спірного податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 01.07.2016 №9 та податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 27.08.2017 №6, трирічний строк оскарження по яких минув.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, серед інших, встановлюються письмовими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач знав про оскаржувані рішення з моменту їх винесення, однак не оскаржував їх, оскільки чекав закінчення процедури судового оскарження по податкових повідомленнях-рішеннях від 07.07.2015 № 11936-17 та № 11937-17.

Залишаючи позовну заяву без руху ухвалою від 30.11.2020 суд наголошував позивачу на необхідності обгрунтування причин пропуску звернення до суду з вищевказаними позовними вимогами відносно оскарження податкового повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 01.07.2016 №9 та податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 27.08.2017 №6, а в разі необхідності звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до суду, вказавши інші підстави для поновлення строку та додавши докази поважності причин його пропуску (а.с. 48).

Позивач у заяві від 15.12.2020 зазначив ті самі причини, що й у заяві про поновлення строків від 20.11.2020: не міг своєчасно звернутися до суду у зв`язку із карантинними обмеженнями, а також чекав по них рішення Державної податкової служби України.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів передбачено конкретно визначеним строком. Це, насамперед, викликано специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Суд звертає увагу на те, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами.

Пунктом 3 розділу VI Прикінцеві положення КАС України (в редакції Закону №731-IX від 18.06.2020) обумовлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

За приписами цієї норми введення карантину не є безумовною підставою для поновлення судом пропущеного процесуального строку. Такий строк може бути поновлений лише у разі, якщо особа об`єктивно була обмежена вчинити процесуальну дію у зв`язку із карантином.

Суд не визнає поважними причини пропуску строку звернення карантинні обмеження, оскільки вони жодним чином не перешкоджали позивачу звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Впровадження в країні карантину не призвело до обмежень в організації роботи Волинського окружного адміністративного суду. Крім того, строк оскарження податкового повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 01.07.2016 №9, сплив ще до введення карантинних обмежень. Так само не є поважною та причина, що позивач чекав рішення Державної податкової служби України, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів про оскарження в адміністративному порядку податкових повідомлень-рішень від 01.07.2016 №9 та від 27.08.2017 №6.

Отже, наведені причини не можна вважати такими, що об`єктивно перешкоджали позивачу звернутися до суду із цим позовом.

Оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено поважності пропущеного ним строку звернення до суду, тому суд не визнає причини пропуску строку поважними та не вбачає правових підстав для задоволення заяви про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог.

При цьому практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Таким чином, оскільки обставини пропуску строку звернення до суду зазначені позивачем не є поважними, інших підстав, підтверджених доказами, для поновлення строку судом не встановлено, тому суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Волинській області в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 01.07.2016 №9 та податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 27.08.2017 №6 підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись статтями 122, 123, п.8 ст.240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу у поновленні строку звернення до суду з даним позовом в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 01.07.2016 №9 та податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 27.08.2017 №6.

Клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у частині позовних вимог у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 01.07.2016 №9 та податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 27.08.2017 №6 залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.М. Димарчук