Справа № 705/439/21
Суддя: Гудзенко В. Л.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/439/21
2-а/705/64/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому вказав, що 10.01.2021, близько 21 год., він керував автомобілем «Volvo V50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Шевченка в м. Умань і його було зупинено працівниками поліції. На його прохання пояснити підставу зупинки, працівник поліції зазначив, що зупинка була здійснена відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», тобто з підстав перевірки документів автомобіля на іноземній реєстрації. На вимогу інспектора він пред?явив посвідчення водія та документи на автомобіль. Оглянувши надані документи, інспектор запропонував надати ще поліс обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проте він відмовився, адже для цього не було підстав, оскільки він не порушував ПДР та ним не було вчинено ДТП. Не отримавши вказаного полісу, інспектор Уманського ВП ГУНП в Черкаській області капрал поліції Татаркін С.О. почав розглядати справу про адміністративне правопорушення та в результаті виніс постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3653267 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Позивач із вказаною постановою не погоджується та вважає її безпідставною, адже відповідно до вимог чинного законодавства, а саме ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» поліс страхування інспектор мав би вимагати лише у двох випадках: порушення ПДР чи вчинення ДТП. Проте, жодної з цих умов на час винесення постанови не було, тому позивач просить постанову серії ЕАН № 3653267 від 10.01.2021 скасувати, а провадження по справі закрити у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 29.01.2021 провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Станом на 24.02.2021 відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 3653267 від 10.01.2021, ОСОБА_1 10.01.2021, близько 21 год., керував автомобілем «Volvo V50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Шевченка в м. Умань без поліса обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1 (ґ) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Із позовної заяви вбачається, що на час зупинки автомобіля позивача у працівників поліції були відсутні підстави для його зупинки, адже він не порушував ПДР.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР.

Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Підпунктом «ґ» пункту 2.1 ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Приписами підпункту «а» пункту 2.4 ПДР визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України).

Відповідно до частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (відповідними підрозділами Національної поліції - пункт 21.2), на їх вимогу.

Згідно з статтею 53 цього ж Закону посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, вказаними правовими нормами передбачено право посадових осіб відповідних підрозділів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, якому кореспондує обов`язок саме водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Згідно пункту 21.1 статті 21 Закону №1961-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Пунктом 21.3 статті 21 вказаного Закону встановлено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

За змістом пункту 21.2 статті 21 Закону №1961-IV контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

У частині першій та другій статті 77 КАС вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина перша статті 126 КУпАП передбачає, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП).

Суд зазначає, що факт непред`явлення позивачем на вимогу працівників патрульної поліції полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на зазначений вище автомобіль не заперечується позивачем.

Відсутність полісу договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підставою для притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності.

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 в адміністративній справі №127/19283/17, притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною 1 статті 126 КУпАП є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог ПДР не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

При цьому встановлене порушення (відсутність полісу обов`язкового страхування) визнається самим позивачем, що не потребує його додаткового доведення.

З позовної заяви вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений без будь-якої на те причини, проте, правомірність дій відповідача щодо зупинення транспортного засобу окремо не оскаржувалася.

Згідно ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка має назву «обов`язки відповідних підрозділів Національної поліції щодо перевірки та контролю обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності», посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що поліцейський має право вимагати надання полісу страхування, оскільки вказані вище норми відрізняють «перевірку» і «контроль», а тому перевірка здійснюється незалежно від вчинення правопорушення або оформлення ДТП.

Враховуючи вказане, за порушення вимог щодо законності підстав зупинення транспортного засобу поліцейський може бути притягнутий до відповідальності, передбаченої законом, але це не нівелює порушення водієм п. 2.1. «ґ» та не звільняє останнього від відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 року по справі № 735/1246/15-а висловив правову позицію, що посилання позивача на окремі процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності не можуть спростовувати правомірності спірної постанови відповідача, оскільки не доводять відсутності факту порушення.

Вище вказане також підтверджується позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 456/6677/16а та у постанові Верховного Суду від 13.03.2020 у справі № 161/11159/16а.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесена у відповідності до вимог чинного законодавства та за наявності обставин, що підтверджують вину особи.

Відповідно до позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 543/775/17 та за приписами ст. 139 КАС України, судові витрати покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 268, 271, 286, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Валентина Леонідівна Гудзенко