Справа № 341/1410/20
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 341/1410/20 пров. № А/857/3728/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Іщук Л.П.,

за участі секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2021 року (рішення ухвалене у м. Галич судом у складі головуючого судді Гаполяка Т.В., дата складення повного тексту рішення не зазначена) у справі № 341/1410/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського Галицького відділення поліції Тисменецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Соронович Олега Степановича, Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про адміністративне правопорушення, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, яким просив: скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 253696 від 05 вересня 2020 року, постановлену поліцейським Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області, лейтенантом поліції Сороновичем О. С., про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 425 грн; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП щодо нього на підставі пункту першого частини 1 статті 247 КУпАП.

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Постанову від 05 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 253696, постановлену поліцейським Галицького відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, лейтенантом поліції Сороновичем Олегом Степановичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень - скасовано.

Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач посилається на те, що відповідно до паспорта, наданого позивачем, транспортний засіб Булат 251100NDL є трактором (мінітрактором), а не мотоблоком. Мінітрактор, як менший за розміром та потужністю різновид тракторів підлягає обов`язковій реєстрації відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» та п. 3 Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою КМ України від 08.07.2009 №694. Зазначає, що поліцейський зупинивши транспортний засіб, водій якого порушив вимоги п.п. «б» 2.1 ПДР відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», перевірив документи позивача, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, виніс постанову по справі та вручив її копію позивачеві відповідно до вимог ст. 285 КУпАП. Отже, поліцейський діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Жодних дій, які б суперечили Конституції чи законам України, вчинено не було.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Вказаний спір підлягає розгляду в порядку визначеному ст. 286 КАС України, а відтак на нього поширюються вимоги особливості повідомлення, визначені ст. 268 КАС України.

Відповідачі повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги шляхом направлення процесуальних документів та повістки-повідомлення на адресу електронної пошти, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

У зв`язку з відсутністю у позивача електронної пошти та не зазначення ним номеру телефону, позивач повідомлявся, шляхом розміщення відповідного повідомлення на веб-порталі судової влади України https://8aa.court.gov.ua/sud4857/gromadyanam/csz/, відповідно до якого оприлюднено ухвалу про відкриття провадження у справі та дату, час і місце судового розгляду даної апеляційної скарги. Підтвердженням чого є відповідний витяг з веб-порталу судової влади України https://8aa.court.gov.ua/sud4857/gromadyanam/csz/, долучений до матеріалів справи.

Окрім того, як слідує із змісту позовної заяви, позивач просив слухати вказану справу за його відсутності.

За наведених обставин, позивач та відповідачі є належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду даної справи в порядку визначеному ч.2 ст. 268 КАС України.

В судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи і не заперечується сторонами, що 05 вересня 2020 року поліцейським Сороновичем О.С. щодо ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 253696, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП.

В постанові зазначено, що позивач 05 вересня 2020 року об 18 год. 37 хв. по вул. Центральна, 72, с. Лани керував транспортним засобом марки Булат 251100NDL максимальною потужністю 11.11 кВт (15 к.с.), не маючи посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на мототрактор (мотоблок) марки Булат 251100NDL, чим порушив ПДР та допустив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП. Поліцейським накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позивач вважаючи, що мототрактор (мотоблоком) марки Булат 251100NDL не потребує державної реєстрації і керування таким здійснюється особою без посвідчення водія відповідної категорії, звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що мототрактор (мотоблок) марки Булат 251100NDL максимальною потужністю 11.11 кВт (15 к.с.) є засобом механізованої обробки ґрунту, догляду за насадженнями, механізації ручної праці і реєстрації не підлягає. За конструкцією у ньому відсутній цілий ряд необхідних елементів наявних у транспортному засобі, зокрема стоп-сигнали, сигнали повороту, дзеркала заднього виду, номерні знаки, VIN-код, тощо. Відтак, посвідчення водія відповідної категорії для управління мототрактором не потрібно. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не є спеціальним суб`єктом адміністративного правопорушення визначеним ч. 1 ст. 126 КУпАП і не може бути підданий адміністративній відповідальності за вказаною частиною ст. 126 КУпАП, зважаючи на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

У справі встановлено, що позивача притягнули до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 1 ст.126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу

Підпунктом 1.3 пункту 1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно з «а», «б» пп. 2.1 п. 2 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 8 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову було винесено відповідачем на місці вчинення правопорушення без складання адміністративного протоколу. При цьому позивач визнав, відображені у постанові з приводу того, що 05 вересня 2020 року об 18 год. 37 хв. по вул. Центральна, 72, с. Лани він керував транспортним засобом марки Булат 251100NDL максимальною потужністю 11.11 кВт (15 к.с.), не маючи посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на мототрактор (мотоблок) марки Булат 251100NDL, про що зазначив у позовній заяві.

Апеляційний суд вважає помилковим висновки суду першої інстанції про те, що вказаний механічний засіб марки Булат 251100NDL максимальною потужністю 11.11 кВт (15 к.с.) є лише мотоблоком для механізованої обробки ґрунту, догляду за насадженнями, механізації ручної праці і реєстрації не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно п. 4 «Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №217 від 02.04.1994 машини, керування якими здійснюється за наявності посвідчення, залежно від їх типів і призначення поділяються на такі категорії:

А1 - трактори з потужністю двигуна до 73,5 кВт;

У разі відкриття категорії H у графі посвідчення "Для особливих відміток" зазначається тип машини, на керування якою виданий дозвіл.

Згідно п.1 «Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів», затвердженого постановою КМ України від 08.07.2009 №694, (далі - Порядок) Порядок визначає процедуру відомчої реєстрації, перереєстрації, тимчасової реєстрації (далі - реєстрація) та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів (далі - машини), здійснення інших заходів, пов`язаних з реєстрацією та веденням обліку машин.

Згідно п.3 Порядку власник машини або інша особа, яка використовує її на законних підставах (далі - власники), крім суб`єктів господарювання, визначених у підпункті 5 пункту 8 цього Порядку, зобов`язані зареєструвати в інспекції машину протягом 10 діб від дня придбання, митного оформлення або виникнення інших обставин, що є підставою для реєстрації. Строк реєстрації може бути продовжений інспекцією у разі неможливості власника своєчасно її провести у зв`язку з хворобою, відрядженням чи з інших причин.

Таким чином мототрактор Булат 200 підлягає реєстрації, проте позивачем реєстраційний документ на транспортний засіб пред`явлено не було. Окрім того для керування таким транспортним засобом необхідно отримати посвідчення тракториста- машиніста, однак таке у позивача відсутнє.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до паспорта наданого позивачем транспортний засіб Булат 251100NDL є міні трактором, а не мотоблоком (а.с.7-10, 23-24).

Отже, відповідачем було вірно кваліфіковано діяння позивача за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, розглядаючи дану справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, доказів, які мали спростувати факт відсутності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

На необхідності безсумнівного доведення вини особи у вчиненні правопорушення, що слугує єдиною підставою для можливості притягнення її до відповідальності, також звертає увагу Європейський суд з прав людини. Так, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає висновки відповідача по справі, про порушення позивачем дорожнього руху такими, що підтверджені допустимими доказами для доказування винуватості особи, оскільки обставини з якими закон пов`язує настання даних подій відповідачем доведені повністю.

Таким чином, з врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 КАС України є підставою для скасування оскаржуваного рішення та постановлення нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 271, 272, 286, 308, 315, 317, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області - задовольнити.

Рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2021 року у справі № 341/1410/20 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Поліцейського Галицького відділення поліції Тисменецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Соронович Олега Степановича, Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Л. П. Іщук
Повне судове рішення складено 25 лютого 2021 року.