Справа № 620/3315/20
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року м.Чернігів Справа № 620/3315/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Клопота С.Л., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради та просить:

1. Визнати бездіяльність відповідача - управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради щодо перерахунку ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня у розмірі, встановленому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016, 2019 роки - протиправною.

2. Зобов`язати управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016, 2019 роки відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він є учасником бойових дій, а тому відповідно до ч.4 ст. 12 Закону України у № 3551-XII має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Проте на порушення вимог цього Закону відповідач виплатив вказану допомогу у розмірі, встановленому постановою КМУ від 19.02.2020 № 112, на підставі пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України.

Ухвалою судді від 26.08.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 27.08.2020 зупинено провадження у справі на підставі п.9 ч.2 ст.236, ч.1 ст.291 Кодексу адміністративного судочинства України до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20 (№Пз/9901/14/20).

Ухвалою судді від 01.02.2021 провадження по типовій справі поновлено та проведено заміну Управління праці та соцільного захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради (далі - Управління) на належного відповідача Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради.

Відповідачем (Управління праці та соцільного захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради ) подано відзив на позов, в якому останній зазначив, що обсяги видатків на виплату разової грошової допомоги учасникам бойових дій на 2020 рік відповідають розмірам, визначеним постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112, а тому правові підстави для виплати разової грошової допомоги до 5 травня позивачу в іншому розмірі відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, враховуючи таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на персоніфікованому обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги по Деснянському району міста Чернігова, як учасник бойових дій з 18.12.2015 по 03.05.2019 та з 26.09.2019 по теперішній час.

Позивач звернувся до Управління із заявою про нарахування і виплату недоплаченої суми разової грошової допомоги до 5 травня у період з 2004 по 2020 рік, встановленої ст. 12 Закону № 3551-XII в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Управління листом від 16.07.2020 № 06-06/8319 повідомило позивачу, що йому виплачена разова грошова допомога до 5 травня у розмірі, встановленому постановами КМУ №141від 02.03.2016, № 237 від 20.03.2019, № 112 від 19.02.2020. Таким чином, призначення та виплата разової грошової допомоги до 5 травня проводиться у відповідності до чинного законодавства, тому її розмір не підлягає перерахунку (а.с.13).

Не погоджуюсь з діями відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченим Конституцією та законами України.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01 січня 2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином із набуттям чинності Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Також, у Рішенні №3-рп від 25.01.2012р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, нормативно-правові акти, які видані Кабінетом Міністрів України в межах своїх повноважень, підлягають обов`язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 26 червня 2018 року у справі № 161/14506/16-а, від 22 серпня 2018 року у справі № 550/1131/17, від 17 жовтня 2018 року у справі 285/3264/16-а та від 13 грудня 2018 року у справі № 695/2442/17.

Урядом щороку приймається постанова про встановленя розміру та порядоку виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, а саме:

- у 2016 році, постанова Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»;

- у 2017 році, постанова Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»;

- у 2018 році, постанова Кабінету Міністрів України від 14.03.2018 року № 170 «Деякі питання виплати у 2018 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»;

- у 2019 році, постанова Кабінету Міністрів України від 20.03.2019 року № 237 «Деякі питання виплати у 2019 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Зазначеними документами встановлюються розміри та порядок виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, учасникам війни, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною та іншим особам на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту», а також жертвам нацистських переслідувань.

Відповідно до вищезазначених постанов КМУ ОСОБА_1 отримав наступні виплати разової грошової допомоги до 5 травня:

- 2016 рік - 08 квітня 2016 року перерахована допомога в розмірі 920 грн.;

- 2019 рік - 15 квітня 2019 року перерахована допомога в розмірі 1295 грн.;

- 2020 рік - 05 травня 2020 року перерахована допомога в розмірі 1390 грн..

У 2016 році допомогу було перераховано на» спеціальний рахунок державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області, у період 2019-2020 років - на спеціальний рахунок Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління згідно наданих списків. У період 2017-2018 років разова грошова допомога до 5 травня управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради не нараховувалась і не виплачувалась.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини "Валентина Ніканорівна Великода проти України" від 03 червня 2014 року (заява № 43331/12) зазначено про те, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акта, яким встановлено таке право власності. Суд зауважив, що першою і найважливішою вимогою статті 1 Протоколу № 1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. Зменшення розміру пенсії могло бути обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася Україна.

Крім того, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні "Великода проти України" від 3 червня 2014 р., законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через- неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Отже, починаючи з 1 січня 2015 р. статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не містить положень щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зазначені зміни були визнані неконституційними лише - 27.02.2020 рішенням Конституційного Суду України № 3-р/2020 та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12. 1-2..14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Затверджені на 2020 рік обсяги видатків для виплати разової грошової допомоги ветеранам війни відповідають розмірам, визначеним постановою Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», а саме: учасникам бойових дій -1390,00 грн.

Відповідно до ч.І ст. 1 Бюджетного кодексу України (далі - БК України): «Бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу».

Пунктом 12 статті 2 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетним установами є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Відповідно до Положення про управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради, затвердженого рішенням районної у місті ради 30.12.2015 року № 12-2/VII, управління є виконавчим органом районної у місті ради, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері соціального захисту населення за рахунок коштів державного та місцевого бюджету.

Згідно з п. 8 ст. 7 Бюджетного кодексу України, бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями, та відповідно до ч. 1 ст. 23 цього Кодексу будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином суд приходить до висновку, що дії управління були правомірними. Право позивача на отримання грошової допомоги у передбаченому чинним законодавством розмірі не порушено.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради (вул.Івана Мазепи, 19, м.Чернігів,14017, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24 лютого 2021 року.

Суддя С.Л. Клопот