Справа № 480/4050/20
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2021 року Справа № 480/4050/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4050/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в якій просить
- визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно розгляду її заяви від 22.05.2020 року;
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
22.09.2020 р. від відповідача надійшло пояснення, в якому він зазначає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 2 000,00 грн. є безпідставними та завищеними, оскільки:
1) послуга «консультація з правових питань щодо розгляду судової справи», виконання якої, зайняло 0,20 години не підлягає включенню до складу витрат на оплату правничої допомоги адвоката, оскільки не зазначено які саме консультації надавалися із зазначенням чинних норм законодавства та нормативно- правових актів, та ні яким чином не пов`язана з представництвом у суді;
2) послуга «підготовка та надіслання іншим учасникам справи та суду документальних доказів», виконання якої зайняло 0,40 години, має входити до складу послуги «написання позовної заяви», тому дана послуга окремо не підлягає включенню до складу витрат на оплату правничої допомоги адвоката;
2) послуги «правовий супровід з наданням правничої допомоги та процесуального представництва при розгляді справи в суді», виконання якої зайняло 05 год. 00 хв., також має входити до складу послуги «написання позовної заяви», тому дана послуга окремо не підлягає включенню до складу витрат на оплату правничої допомоги адвоката;
Всього за сукупність вказаних видів послуг адвокатом було визначено витрати на правничу допомогу на суму 2 000 грн. 00 коп.
Всі послуги та витрати часу повинні бути документально підтверджені, однак документальне підтвердження вищезазначених послуг відсутнє та дані послуги з урахуванням вищезазначеного, не підлягають включенню до складу витрат на правничу допомогу, а понесені адвокатом витрати на правничу допомогу не є витратами часу на вчинення окремих процесуальних дій поза межами судового засідання.
Отже, відповідач зазначає, що позивачем не надано достатніх доказів, що дана справа потребувала значних затрат часу та вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, а тому понесені витрати на оплату послуг адвоката Кузченко Т.М. не є співмірними.
Дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель врегульовано Земельним кодексом України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 Земельного кодексу України.
Так, відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.7 ст. 118 ЗК України).
Як вбачається із наведених норм, стаття 118 Земельного кодексу України містить вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Відповідач, в силу вимог Земельного кодексу України та покладених на нього обов`язків, зобов`язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з`ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови в задоволенні заяви. Однак, жодної обґрунтованої з наведених у частині 7 статті 118 Земельного кодексу України підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачем не зазначено.
Відповідач, розглядаючи заяву ОСОБА_1 , повинен був прийняти одне з двох рішень: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні. При цьому, у випадку надання відмови, ГУ Держгеокадастру у Сумській області повинно було керуватись лише тими підставами, виключний перелік яких визначено у ст. 118 Земельного кодексу України, з відповідним обґрунтуванням.
Тобто, рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або мотивованого рішення про відмову в наданні такого дозволу ГУ Держгеокадастру у Сумській області прийнято не було.
Пунктом 8 Положення № 333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.
Отже, наведеним Положенням визначено, що за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, останнім має видаватися відповідний наказ. При цьому листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян.
Таким чином, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.
У межах даного спору позивач звернулася до відповідача не із зверненням, а із відповідною заявою, за наслідками розгляду якої суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення, у той час, як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа. Відсутність належним чином оформленого рішення ГУ Держгеокадастру у Сумській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні у формі наказу, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.
Відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, Законом України "Про землеустрій", без дотримання вимог частини другої статті 2 КАС України, що свідчить про допущення відповідачем як суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності стосовно розгляду поданої позивачем заяви.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.06.2019 по справі №812/922/16.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.
Таким чином позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача стосовно розгляду її заяви від 22.05.2020 року підлягають задоволенню.
Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неналежному розгляді заяви позивача, у зв`язку з не прийняттям ГУ Держгеокадастру у Сумській області жодного з тих рішень, які передбачені Земельним кодексом України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву та прийняти відповідне рішення, тобто рішення про надання або рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем подано до суду клопотання про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2 000 грн., з приводу чого суд зазначає наступне.
З акту приймання-передачі виконаних робіт наданих послуг від 08.09.2020 р. вбачається, що адвокат ОСОБА_2 передала виконані роботи та надані послуги і підписала цей акт з однієї сторони та ОСОБА_1 прийняла виконані роботи та надані послуги адвокатом і підписала цей акт з іншої сторони, на підтвердження виконання адвокатом робіт та послуг за договором про надання правової допомоги від 26.06.2020 р. з доповненням від 08.09.2020 р., а саме:
- надання правової інформації та консультування клієнта щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання розглянути подану заяву;
- підготовка позовної заяви про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії;
- оформлення та копіювання документів для суду та відповідача;
- вчинення інших процесуальних дій пов`язаних з розглядом справи.
Вказаний обсяг робіт та наданих послуг за домовленістю відповідача та адвоката становить 2 000 грн., які сплачені в повному обсязі.
Згідно з прибутковим касовим ордером № 16 від 08.09.2020 року ОСОБА_1 за правові послуги відповідно до договору про надання правової допомоги від 26.06.2020 р. з доповненням від 08.09.2020 р. за ведення справи №480/4050/20 у Сумському окружному адміністративному суді фактично сплатила 2 000 грн. (а.с.37).
На думку суду, такі послуги як: підготовка позовної заяви про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії та оформлення та копіювання документів для суду та відповідача фактично охоплюються послугою "надання правової інформації та консультування клієнта щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання розглянути подану заяву".
Щодо послуги "вчинення інших процесуальних дій, пов`язаних з розглядом справи", суд зазначає, що справа № 480/4050/20 розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а тому адвокатом не було вчинено ніяких інших процесуальних дій, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки дана справа визначена судом як справа незначної складності, то заявлені до відшкодування позивачем витрати на оплату послуг адвоката не можуть вважатись співрозмірними.
Таким чином, обґрунтованою є сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.
Крім того, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на користь позивача підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9,73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Сумській області стосовно розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.05.2020 року.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова