Справа № 820/5989/15
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 лютого 2021 року

Київ

справа №820/5989/15

адміністративне провадження №Зі/9901/16/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бучик А.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Тацій Л.В., Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г. у справі № 820/5989/15 за позовом Приватного підприємства "Золота Нива 1" до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Мітіної Віти Валеріївни, Реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Управління Держземагентства в Ізюмському районі Харківської області, про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить справу передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду, скасувати ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року, скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року, ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі № 820/5989/15 на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв`язку з непідсудністю даної справи адміністративним судам.

Разом з касаційною скаргою до Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів, у якій він просить відвести від участі у розгляді справи №820/5989/15, зокрема, суддів Тацій Л.В., Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г. із підстав, визначених статтею 36 КАС України.

Обґрунтовуючи свою заяву про відвід скаржник посилається на той факт, що колегією суддів у складі: головуючого-судді Тацій Л.В., суддів Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г. 03.07.2019 розглянуто справу №820/6229/14. За твердженням ОСОБА_1 справа № 820/5989/15 є похідною від справи №820/6229/14. При цьому, останній звертає увагу також на те, що справа №820/6229/14 була розглянута колегією суддів в короткі терміни, що викликає сумніви з приводу об`єктивності цих суддів. Окрім іншого, третя особа в обґрунтування заяви висловила незгоду із судовим рішенням, прийнятим колегією суддів по справі №820/6229/14 та із тим, що ця справа не була передана до Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 22.02.2021 заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Тацій Л.В., Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г. у справі № 820/5989/15 визнано необґрунтованою та передано на автоматизований розподіл для визначення у встановленому Кодексом адміністративного судочинства України порядку судді, який вирішуватиме питання про відвід за цією заявою.

За результатами автоматизованого розподілу заяву про відвід колегії суддів: Тацій Л.В., Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г. 23.02.2021 передано судді Бучик А.Ю.

Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя, якому передано заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частин першої, другої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Судді повинні розглядати справи неупереджено, на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чиєї сторони або з будь-якої причини.

Неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Слово "неупереджений" передбачає відсутність упередженості, як реальної, так і суб`єктивної.

Стаття 6 Конвенції з прав людини вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами ("Ветштайн проти Швейцарії").

Скаржник, вказуючи на наявність упередженості у суддів, посилається на доводи встановлені, на його думку, за об`єктивним критерієм.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. У вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді ("Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних ("Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду ("Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі "Білуха проти України" від 9 листопада 2006 року Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Принцип справедливості - основоположний принцип права, який являє собою ідею домірності вкладеного та отриманого в усіх сферах життєдіяльності людини та їхнього правового забезпечення, а також передбачає вимогу відповідності між практичною роллю різних індивідів (соціальних груп) у житті суспільства та їхнім соціальним становищем, між їхніми правами та обов`язками, правопорушенням і відповідальністю, заслугами людей та їхнім суспільним визнанням.

Так, ОСОБА_1 відвід мотивує тим, що колегії суддів у складі суддів Тацій Л.В., Стеценка С.Г. та Стрелець Т.Г. розглянули справу №820/6229/14 в короткі терміни, що викликає сумніви з приводу об`єктивності цих суддів.

При цьому справу №820/5989/15 скаржник вважає похідною від справи №820/6229/14, а тому вказані судді, на думку заявника, не можуть брати участь у розгляді саме справи №820/5989/15.

Проаналізувавши аргументи, якими обґрунтовано відвід суддів, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу колегії суддів у складі: Тацій Л.В., Стеценка С.Г. та Стрелець Т.Г. від участі у розгляді цієї справи, оскільки заявником не наведено жодного факту прояву суддями поведінки, яка би свідчила про упередженість чи безсторонність у цій справі.

Одночасно Верховний Суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід колегії суддів у складі суддів Тацій Л.В., Стеценка С.Г. та Стрелець Т.Г. у справі №820/5989/15, Верховний Cуд також бере до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу a priori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Крім того, за правилами частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Доводи заявника свідчать саме про незгоду сторони з рішенням колегії суддів у справі №820/6229/14, що у відповідності до положень частини четвертої статті 36 КАС України, не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.

Суд звертає увагу на відсутність інших підстав, передбачених ст. 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи №820/5989/15 колегії суддів у складі суддів Тацій Л.В., Стеценка С.Г. та Стрелець Т.Г. і викликали необхідність їх відводу.

З урахуванням зазначеного, обґрунтованих підстав для задоволення заяви про відвід немає.

Керуючись статтями 36, 40 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Тацій Л.В., Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г. у справі № 820/5989/15 за позовом Приватного підприємства "Золота Нива 1" до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Мітіної Віти Валеріївни, Реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Управління Держземагентства в Ізюмському районі Харківської області, про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

А.Ю. Бучик,

Суддя Верховного Суду