Справа № 226/41/21
Суддя: Коваленко Т. О.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/41/21
Справа № 226/41/21
Провадження № 2-а/226/4/2021
і м е н е м У к р а ї н и
24 лютого 2021 року м. Мирноград
Димитровський міський суд Донецької області у складі
головуючого судді Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Ковальової І.О.,
учасники провадження:
позивач ОСОБА_1 (відсутній),
відповідач Гриньов В.О. (відсутній),
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Мирнограда Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до першого заступника начальника відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних старшого лейтенанта Гриньова Віталія Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
І. Стислий виклад вимог позивача.
Постановою першого заступника начальника ВПС «Мілове» ім. В. Банних старшого лейтенанта Гриньова В.О. № 138124 від 21.12.2020 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2042 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700,00 гривень за те, що 21.12.2020 о 05 год. 50 хв. під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску через державний кордон України «Мілове» виявлено позивача, який пояснив, що 20.12.2020 року приблизно о 15 год. 00 хв. він перетнув державний кордон України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через державний кордон України н.п. Успенка (ТОТ) на напрямку н.п. Успенка (ТОТ) - Матвеєв Курган РФ, чим порушив п. 3 постанови КМУ № 815 від 17.07.2019 року «Про затвердження порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окупованій території Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з цих територій. В постанові № 138124 від 21.12.2020 року не зазначені будь-які документи, відсутні посилання на якісь документи, що уповноважили посадову особу розглядати справу про адміністративне правопорушення та накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Отже, він не погоджується із зазначеним рішенням першого заступника начальника ВПС «Мілове» ім. В. Банних старшого лейтенанта Гриньова В.О., бо вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та накладання адміністративного стягнення було проведено неуповноваженою та делегованою особою, також це адміністративне правопорушення було вчинене ним з крайньої необхідності та наявність малозначності адміністративного правопорушення та постанову вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків посадової особи фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Просить скасувати постанову № 138124 від 21.12.2020.
ІІ. Заяви (клопотання) та позиції учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просив суд розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні вимог позову.
Відповідач до судового засідання двічі не з`явився, повідомлений відповідно до КАС України про час та місце розгляду справи.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
11.01.2021 ухвалою судді позовна заява залишена без руху, позивачеві надано строк для усунення недоліків відповідно до вимог ст. 161 КАС України.
Після усунення ОСОБА_1 вказаних в ухвалі судді недоліків, 03.02.2021 відкрите позовне провадження у справі, розгляд справи по суті призначено 12.02.2021, відповідачу, першому заступнику начальника ВПС «Мілове» ім. В. Банних старшому лейтенанту Гриньову В.О. , запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Через неявку до суду сторін судове засідання у справі було відкладене на 24.02.2021.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
21.12.2020 першим заступником начальника ВПС «Мілове» ім. В. Банних старшим лейтенантом Гриньовим В.О. прийнято постанову № 138124 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2042 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700,00 гривень. Згідно з постановою, 21.12.2020 о 05 год. 50 хв. під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску через державний кордон України «Мілове» виявлено ОСОБА_1 , який пояснив, що 20.12.2020 року приблизно о 15 год. 00 хв. він перетнув державний кордон України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через державний кордон України н.п. Успенка (ТОТ) на напрямку н.п. Успенка (ТОТ) - Матвєєв Курган РФ, чим порушив вимоги п. 3 постанови КМУ № 815 від 17.07.2019 «про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій» відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 2042 КУпАП. Враховуючи обставини, передбачені ст.ст. 33 ч. 2, 34, 35 КУпАП, зокрема щире каяття та визнання вчиненого правопорушення, на позивача накладено штраф у розмірі 1700 грн.
АДРЕСА_1 . Оцінка суду.
Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За змістом абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В основу оскаржуваної постанови посадовою особою суб`єкта владних повноважень було покладено визнання провини позивачем у виявленому правопорушенні, що має ознаки складу, передбаченого ст. 2042 ч. 1 КУпАП.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 283 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 2042 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.
Отже, вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, який регулює процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, яким є Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затверджений постановою КМУ від 17 липня 2019 року № 815 (далі - Порядок).
Так, за абз.абз. 1, 5 п. 3 згаданого Порядку, в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено. Об`їзні шляхи навколо дорожніх коридорів (автомобільних та на залізничному транспорті) за рішенням Командувача об`єднаних сил ліквідуються (перекриваються).
Отже, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 2042 ч. 1 КУпАП, є порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.
Таким чином, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Разом з тим, відповідачем у порушення ч.ч. 2, 5 ст. 77 КАС України, не було подано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності дій як з ухвалення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, так і доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 2042 ч. 1 КУпАП, тобто на підтвердження правомірності винесеної відносно позивача 21 грудня 2020 року оскаржуваної постанови.
При цьому, суд звертає увагу на те, що сам факт визнання особою вини у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє посадову особу суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятого рішення.
Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2020 року по справі № 177/525/17.
Наведене свідчить про відсутність будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2042 КУпАП.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що за відсутності достатності доказів, в судовому засіданні було підтверджено доводи позивача про відсутність факту порушення ним абз. 1 п. 3 Порядку, що свідчить про неправомірність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 2042 КУпАП до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.
З метою повного захисту прав позивача, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та закрити відповідну справу про адміністративне правопорушення щодо позивача за ч. 1 ст. 2042 КУпАП у зв`язку з відсутністю доказів тієї події правопорушення, яка відображена в оскаржуваній постанові.
Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова від 21 грудня 2020 року № 138124 підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 2042 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю.
Суд акцентує увагу відповідача, що згідно ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відзив на позовну заяву відповідачем не надано.
Звертає суд увагу і на те, що за змістом оскаржуваної постанови, позивач нібито порушив п. 3 постанови КМУ від 17 липня 2019 року № 815 «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій». Між тим, зазначені в оскаржуваній постанові дії передбачені абз. 1 п. 3 Порядку, який затверджений зазначеною вище постановою. А п. 3 постановиКМУ від 17 липня 2019 року № 815 вказує про строк набрання чинності.
Наведене створює невизначеність у конкретизації нормативного акту, порушення окремих норм якого інкримінується особі, отже, кваліфікація дій особи чітко не визначена.
Відповідно до ч. 1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України).
Оскільки позивач в ухвалі суду від 3 лютого 2021 року від сплати судового збору був звільнений, суд вважає необхідним судові витрати у цій справі віднести на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст. 7, 23, 2042, 245, 251, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 72-77, 132, 159, 242-244, 250, 268, 286, 293 КАС України, суд
Постанову першого заступника начальника ВПС «Мілове» ім. В. Банних старшого лейтенанта Гриньова В.О. № 138124 від 21.12.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 2042 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 1700,00 гривень - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 2042 КУпАП - закрити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Т.О. Коваленко