Справа № 750/202/21
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/202/21
Провадження № 2-а/750/8/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Карапута Л.В.,

секретаря судового засідання Харевич Н.Є.,

за участі позивача Саламанової А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Порхун Валерія Борисовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

12.01.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Порхун Валерія Борисовича про скасування постанови серії ЕАН №3626987 від 04.01.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності. (а.с.1-3).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.01.2021 поліцейським Порхун В.Б. відносно неї складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Вказану постанову вважає незаконною та безпідставною. Вказує, що під час розгляду справи поліцейський проігнорував її клопотання про надання доказів, які підтверджують факт керування нею транспортним засобом та причину зупинки. У подальшому позивач показала поліцейському своє водійське посвідчення для ознайомлення, проте в руки останньому не надавала. За вказаних підстав, вимога поліцейського Порхун В.Б. про пред`явлення посвідчення водія є неправомірною.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 13.01.2021 року позовна заява залишена без руху, оскільки не сплачено судовий збір та надано строк для виправлення недоліків, які позивач виправив 16.01.2021 року.

Ухвалою суду від 18.01.2021 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 05.02.2021 о 12 год. 30 хв.

У судовому засіданні 05.02.2021 протокольною ухвалою суду залучено в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України, розгляд справи відкладено на 25.02.2021 о 9 год. 00 хв.

У встановлений судом строк, представник відповідача поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Порхун Валерія Борисовича надіслав відзив в якому зазначив, що відповідач став свідком порушення п. 31.6.Б правил дорожнього руху, а саме «забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів». Позивач не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, тому порушення ПДР, що стало причиною зупинки та перевірки вищезазначених документів у водія.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила суду, що причини для зупинки її транспортного засобу у поліцейського не було та останній таких доказів не надав. Позивач пред`являла посвідчення водія, з якого поліцейський записав її дані до протоколу складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанови серії ЕАН №3626987 від 04.01.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідачі - представник Департаменту патрульної поліції та поліцейський взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Порхун Валерій Борисович в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщались в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Відповідно до винесеної відповідачем Постанови серії ЕАН №3626987 від 04.01.2021 зазначено, що 04.01.2021 о 00 год 44 хв водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Jeep Patriot» номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Узиновська, 4 м. Біла Церква, та не мала при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії,чим порушив вимоги п. 2.1.а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Порхун В.Б. 04.01.2021 складено постанову серії ЕАН №3626987 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 а) ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП, накладено штраф у розмірі 425 грн.

Постанова була складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, копія якої була направлена позивачеві після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що ОСОБА_1 04.01.2021 року в 00 год 30 хв, у м. Біла Церква по вул. Узиновська, 4 керувала в автомобілем «Jeep Patriot» номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії на право керування, чим порушила п.2.1 а) ПДР (а.с.7).

Також, поліцейським на ОСОБА_1 03.01.2021 року о 23 год. 45 год складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Проте, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2021 року закрито справу відносно ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 Кодексу Укераїни про адміністративні правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 246 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказане рішення набрало законної сили 11.02.2021.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За умовами ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон) та ін.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У п. 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі №536/583/17).

З матеріалів справи вбачається, що в якості доказу скоєння позивачем правопорушення, відповідачем надано відеозапис, з якого вбачається, як поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , при цьому роз`яснює права, передбачені ст.268 КУпАП. Проте жодного доказу того, що саме ОСОБА_1 04.01.2021 року в 00 год 30 хв, у м. Біла Церква по вул. Узиновська, 4 керувала автомобілем «Jeep Patriot» номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії на право керування, з відео не вбачається.

Крім того, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2021 року, яка набрала законної сили 11.02.2021 року, вбачається, що факт керування 03.01.2021 близько 23 годин 45 хвилин водій ОСОБА_1 була затримана поліцейським БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП під час керування транспортним засобом не доведено.

Разом з тим відповідачем не надано належних доказів, що останній став свідком порушення позивачем п. 31.6.Б Правил дорожнього руху, а саме «забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів», а позивач 04.01.2021 о 00 год 44 хв, як зазначено в постанові відповідача, взагалі не керувала транспортним засобом, а відносно неї лише винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП від 04.01.2021.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, зазначене правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами, як передбачено ст.77 КАС України.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Одночасно в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів: п. 45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р.; п. 75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.; п. 52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15.02.2013 р.

ВС у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 визнав вірними висновки суду першої інстанції, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. ВС вказав, що у даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами відстані автомобіля від пішохідного переходу тощо. Постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення

З огляду на наведені обставини, рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП є протиправним.

Правовими положеннями адміністративного судочинства встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України).

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи, що поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Порхун Валерієм Борисовичем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено порушення позивачем п.2.1 ПДР, які йому інкриміновано, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови серії ЕАН № 3626987 від 04.01.2021 та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 2, 5, 77, 78, 242, 286 КАС України, суд,

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Порхун Валерія Борисовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3626987 від 04.01.2021 року, винесену поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Порхун Валерієм Борисовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП ОСОБА_1 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Карапута