Справа № 420/1979/21
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1979/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження, за наявними матеріалами, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» про:

визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.01.2021 року (ВП№64113442) приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича.

Адміністративний позов мотивовано наступним.

ОСОБА_1 зазначила, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем було порушено ряд вимог. Зокрема, приватним виконавцем прийнято до виконання виконавчий напис нотаріуса у якому невірно вказано РНОКПП ОСОБА_1 , вказано у оскаржувані постанові недостовірну інформацію стосовно місцезнаходження стягувача та прийнято виконавчий напис нотаріуса з пропущеним строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Статтею 287 КАС України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Частиною 4 статті 287 КАС України передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження за окремою категорією термінових адміністративних справ.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами (електронною поштою та телефонограмами).

У судове засідання, призначене на 24 лютого 2021 року об 11 годині 30 хвилин, особи, які беруть участь у розгляді справи - не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно повідомлялись.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

24 лютого 2021 року, на офіційну електронну адресу Одеського окружного адміністративного суду, від представника позивача (вх.№ЕП/5064/21) та відповідача (вх.№ЕП/4995/21) надійшли клопотання про розгляд адміністративної справи №420/1979/21 у порядку письмового провадження.

За таких обставин, враховуючи скорочені строки розгляду справ про оскарження рішень органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін повідомлених належним чином, у порядку письмового провадження.

У встановлений судом строк, відповідачем надано відзив на позовну заяву (вх.№9075/21 від 23.02.2021р.).

Відзив обґрунтований наступним.

Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем зазначалося, що виконавчий напис №2835 від 21.02.2018, що видав Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович містить передбачені ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року відомості, у зв`язку з чим приватним виконавцем, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2021 року.

Щодо невірного зазначення у виконавчому написі РНОКПП ОСОБА_1 зазначалося, що відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника, реєстраційного номеру облікової картки платника податків чи його паспортних даних не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року, документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Згідно до ч. 3 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа. У заяві про примусове виконання рішення зазначається, зокрема, адреса місця проживання чи перебування стягувача.

Відповідно до заяви стягувача від 11.01.2021 року про прийняття до виконання виконавчого документу, стягувач АТ «Альфа-Банк» в особі його представника вказав наступну адресу: 65014, м. Одеса, вул. Ю. Олеші, буд. 6, яку й було вказано приватним виконавцем.

Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем наголошувалося, що зазначення адреси місця знаходження чи перебування є виключним правом стягувача, яке жодним чином не порушує права боржника.

Щодо пред`явлення виконавчого напису нотаріуса до виконання зазначалося, що 05 жовтня 2016 року, набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року, частинами 1 та 2 статті 12 якого закріплено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині 1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Оскільки, виконавчий напис №2835, що видав Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович вчинено 21.02.2018 року, строк його пред`явлення - до 21.02.2021 року. Крім того, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович у виконавчому написі вказав: «…виконавчий напис має бути пред`явлений до виконання відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» протягом трьох років з дня його вчинення…».

Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем наголошувалося, що строк пред`явлення виконавчого документа (виконавчого напису нотаріуса) до примусового виконання складає три роки, не зважаючи на приписи статті 91 Закону України «Про нотаріат» (чинними на дату вчинення виконавчого напису) в якій вказано, що виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року (а.с.30-32).

У поясненнях (ЕП/4808/21 від 22.02.2021р.) третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» зазначалося, що АТ «АЛЬФА-БАНК» реалізує свої права у межах виконавчого провадження №64113442 через представника - Прокопця Юхима Романовича, який фактично працює у відділенні №9 АТ «Альфа-Банк» за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Ю. Олеші, б. 6.

У зв`язку з вищевказаним, адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Ю. Олеші, б. 6 була вказана у заяві про відкриття виконавчого провадження з метою своєчасного отримання поштової кореспонденції в межах виконавчого провадженням №64113442, яка адресована стягувачу АТ «АЛЬФА-БАНК» (а.с.28).

Станом на 24 лютого 2021 року, інших заяв по суті справи від сторін на адресу суду не надходило.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

12.01.2021 року, Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича з заявою (а.с.33) про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича №2835 від 21.02.2018 року про звернення стягнення на земельну ділянку, загальною площею 0,201 га, кадастровий номер :02:001:0087, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Нова Долина, вул. Богдана Хмельницького 7, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.34-42).

Також, у вищевказаній заяві Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» просило приватного виконавця одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження накласти арешт на все майно боржника (а.с.33).

12.01.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем, на підставі ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 року, розглянута заява стягувача про примусове виконання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем №2835 від 21.02.2018 року та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64113442 про звернення стягнення на земельну ділянку, загальною площею 0,201 га, кадастровий номер :02:001:0087, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Нова Долина, вул. Богдана Хмельницького 7, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.44).

22.02.2021 року, у відповідності до п.1 частини 1 статі 37 статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 року, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с.47).

Вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон №1404-VIII) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII, визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчі написи нотаріусів віднесено до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1404-VIII, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону №1404-VIII, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Частиною 1 ст. 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII від 02.06.2016 року.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 12.01.2021 року, Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича з заявою про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича №2835 від 21.02.2018 року.

У свою чергу, 12.01.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем, на підставі ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 року, розглянута заява стягувача про примусове виконання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем №2835 від 21.02.2018 року та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64113442 про звернення стягнення на земельну ділянку, загальною площею 0,201 га, кадастровий номер :02:001:0087, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.44).

В обґрунтування протиправності винесення приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 зазначено, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем прийнято до виконання виконавчий напис нотаріуса у якому невірно вказано РНОКПП ОСОБА_1 , вказано в оскаржувані постанові недостовірну інформацію стосовно місцезнаходження стягувача та прийнято виконавчий напис нотаріуса з пропущеним строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Стосовно посилань позивача на невірне зазначення РНОКПП боржника у виконавчому написі нотаріуса, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Тому, відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника, реєстраційного номеру облікової картки платника податків та його паспортних даних не є підставою для повернення виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права вже була висловлена Верховним Судом у постановах по справам №219/7439/14-ц від 16 жовтня 2019 року, №813/2125/16 від 08 травня 2019 року та №639/2561/18-ц від 24 грудня 2020 року.

За змістом абзацу 3 частини 3 статті 74 Закону № 1404-VIII, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Відтак, дана стаття передбачає повноваження та відповідно встановлює право виправлення приватним виконавцем допущених описок та очевидних арифметичних помилок технічного (не юридичного) характеру після прийняття постанови, що стосуються істотних обставин, однак, які не мають впливати на зміст процесуального документу та його виконання.

Оскільки, дана стаття не визначає видів помилок та описок, то відповідно до загальноприйнятих правил, арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.

Не є арифметичними помилками, а отже і не може бути виправлене, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Описка - це зроблена виконавцем механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка у постанові, яка допущена під час його письмово-вербального викладу.

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, тощо.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обставина, на яку посилається позивач, може бути підставою для звернення до відповідної посадової особи із заявою про виправлення помилки, проте не може бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права вже була висловлена Верховним Судом у постанові по справі №826/11590/15 від 24 липня 2019 року.

Стосовно зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження №64113442 від 12.01.2021 року адреси стягувача відмінної від офіційного місцезнаходження стягувача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд зазначає наступне.

Частиною 3 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року визначено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності).

У поясненнях третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» зазначила, що реалізує свої права у межах виконавчого провадження №64113442 через представника - Прокопця Юхима Романовича, який фактично працює у відділенні №9 АТ «Альфа-Банк» за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Ю. Олеші, б. 6.

У зв`язку з вищевказаним, адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Ю. Олеші, б. 6 була вказана у заяві про відкриття виконавчого провадження з метою своєчасного отримання поштової кореспонденції у межах виконавчого провадженням №64113442, яка адресована стягувачу - АТ «АЛЬФА-БАНК».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження з зазначенням адреси перебування стягувача, а не офіційної юридичної адреси.

Щодо строку пред`явлення виконавчого напису №2835, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 21.02.2018 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.91 Закону України «Про нотаріат» №3425-XII від 02.09.1993 року, чинного на момент видачі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича №2835 від 21.02.2018 року, виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення.

Однак, у зв`язку з набранням чинності 05 жовтня 2016 року Закону №1404-VIII, частинами 1 та 1 статті 12 якого закріплено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців, релевантним до даних правовідносин є саме Закон №1404-VIII, а не Закон України «Про нотаріат» №3425-XII від 02.09.1993 року.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий напис №2835 від 21.02.2018 року виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем строком пред`явлення до виконання - три роки (а.с.34).

Суд зазначає, що стаття 12 Закону України №1404-VIII містить загальні положення щодо строків пред`явлення виконавчих документів до виконання та переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку.

У вказаній статті не регламентовано строк пред`явлення виконавчого напису нотаріуса до виконання виходячи зі статті 91 Закону України «Про нотаріат» №3425-XII від 02.09.1993 року, а тому, виконавець має виходи із загальних положень частини 1 статті 12 Закону №1404-VIII.

Тобто, доводи позивача щодо пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання ґрунтуються на помилковому тлумаченні статті 12 Закону №1404-VIII.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права вже була висловлена Верховним Судом у постанові по справі №1.380.2019.002758 від 29 квітня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що приватний виконавець під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження діяв у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 року та у межах наданих йому повноважень, а тому жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови не вбачається та відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Крім того, суд звертає увагу, що 22.02.2021 року, у відповідності до п.1 частини 1 статі 37 статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 року, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с.47).

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи усі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Серед іншого, суд наголошує, що на час ухвалення рішення по справі, доказів визнання протиправним чи скасування виконавчого напису нотаріуса №2835 від 21.02.2018 року сторонами не надано, матеріали справи не містять.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 205, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича (65082, м. Одеса, вул. Гоголя 19), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська 100, ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.01.2021 року (ВП№64113442) приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.272 КАС України.

Рішення може бути оскаржене згідно статті 287 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Балан Я.В.

.