Справа № 825/2000/18
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 825/2000/18

адміністративне провадження № К/9901/4362/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів Жука А.В., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер Естейт» у частині оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року

у справі №825/2000/18 за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер Естейт» про застосування заходів реагування,

УСТАНОВИВ:

Державна служба України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер Естейт», у якому просила застосувати заходи реагування у вигляді зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, експлуатації 2-го поверху (торгового залу) торгового центру «МЕГА ЦЕНТР» Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛЕВЕР ЕСТЕЙТ» за адресою: проспект Миру, 49, м. Чернігів, Чернігівська область.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2020 року позов задоволено у повному обсязі. Застосовано заходи реагування у вигляді зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, експлуатації 2-го поверху (торгового залу) торгового центру «МЕГА ЦЕНТР» Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛЕВЕР ЕСТЕЙТ» за адресою: проспект Миру, 49, м. Чернігів, Чернігівська область.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями відповідачем подано касаційну скаргу.

У тексті касаційної скарги викладено клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження.

Зокрема, до указаної скарги додано скан-копію конверту суду апеляційної інстанції, відповідно до якої належним чином завірену копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року скаржником отримано 11 січня 2021 року.

Згідно з частиною другою статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Касаційну скаргу зареєстровано у Верховному Суді 10 лютого 2021 року за вх№К/9901/4362/21.

З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.

Щодо оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року Суд зазначає таке.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що позивач просив суд застосувати заходи реагування у вигляді зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, експлуатації 2-го поверху (торгового залу) торгового центру «МЕГА ЦЕНТР» Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛЕВЕР ЕСТЕЙТ» за адресою: проспект Миру, 49, м. Чернігів, Чернігівська область.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2018 року вирішено здійснювати розгляд справи №825/2000/18 за правилами спрощеного позовного провадження.

У тексті касаційної скарги не зазначено виключних випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 та частини четвертої статті 257 КАС України відсутні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 328, 333 КАС України Суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер Естейт» про поновлення строку на касаційне оскарження - задовольнити.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Клевер Естейт» строк на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер Естейт» у частині оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі №825/2000/18.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Судді Верховного Суду