Справа № 420/14923/20
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у відмові приведення у відповідність розміру посадового окладу відповідної посади з якої ОСОБА_1 звільнений з військової служби до посади визначеної схемою, розмірів тарифних розрядів осіб офіцерського складу Управління державного технічного нагляду Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №90 від 01.03.2018 року "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України"; зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року, що враховується для перерахунку пенсії з 01.01.2018 ОСОБА_1 з посадовим окладом, що відповідає тарифному розряду "начальника відділу" (штатне військове звання - "полковник"), який визначений додатком №25 схеми розмірів тарифних розрядів осіб офіцерського складу Управління державного технічного нагляду Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №90 від 01.03.2018 року, тарифний розряд 45 тарифний коефіцієнт "4,56" із зазначенням розміру посадового окладу 8034.72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що обчислення (перерахунок) пенсії з 01.01.2018 здійснено ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі Одеський ОВК) який змінив назву з 31.11.2020р. на Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки з урахуванням посадового окладу за посадою, який не відповідає тарифному розряду "начальника відділу" (штатне військове звання - "полковник"), який визначений додатком №25 схеми розмірів тарифних розрядів осіб офіцерського складу Управління державного технічного нагляду Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №90 від 01.03.2018 р., тарифний розряд 45 тарифний коефіцієнт "4,56" і це кореспондується з висновком Верховного Суду зазначеному у постанові від 24.04.2020р. справа №826/9045/15 в подібних правовідносинах. Відтак відмова Одеського обласного ТЦК та СП у відмові приведення у відповідність розміру посадового окладу відповідної посади, з якої позивач звільнений з військової служби до посади визначеної схемою, розмірів тарифних розрядів осіб офіцерського складу Управління державного технічного нагляду Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №90 від 01.03.2018 року "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України", порушує право позивача як людини які передбачені ст. 1 Протоколу №1 к конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ETS №9) згідно якої кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Позивача протиправно щомісяця лишають частини його власності у вигляді частини основного розміру пенсії.

Ухвалою судді від 29.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відзив на адміністративний позов від відповідача до суду не надійшов, у зв`язку із чим справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що пенсія позивачу була призначена відповідно до ст.13 Закону № 2262 XXII за вислугу років з 24.12.2013 протоколом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому позивач знаходиться на обліку і отримує пенсію по лінії Міноборони в розмірі 53 % грошового забезпечення, номер пенсійної справи .

З 01.01.2018 ГУ ПФУ був проведений перерахунок пенсії позивача, виходячи з грошового забезпечення визначеного на підставі довідки № ЮО - 112543 від 03.04.2018, виготовленої Одеським ОВК на виконання постанови № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та наказу № 90 згідно якої розмір грошового забезпечення за нормами чинними на 01.03.2018, визначений за посадою начальника відділу державного нагляду за охороною праці відділу державного нагляду за охороною праці Міноборони становить 10680.00 грн, з них: посадовий оклад 5640.00 грн.; оклад за військовим званням (полковник) 1480.00 грн.; надбавка за вислугу років (50 %) 3560.00 грн.

Одеський ОВК при виготовленні довідки № ЮО - 112543 від 03.04.2018 застосував додаток № 23 наказу № 90, який має назву схема співвідношення встановлених до 01.03.2018 розмірів посадових окладів за посадами осіб офіцерського складу ЗС України до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу ЗС України де розмір посадового окладу позивача (1160.00 грн.), який встановлений до 01.03.2018 на підставі постанови КМ України від 07.11.2007 № 1294 був прирівняний до 28 тарифному розряду за посадами осіб офіцерського складу, що встановлюються з 01.03.2018 р. відповідно до постанови № 704 тарифний коефіцієнт "3.2" із зазначенням розміру посадового окладу 5640.00 грн. (де у примітці зазначено : посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762.00 грн.), встановленого законом на 01.01.2018р., а у разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень) тобто 1762.00 грн. х 3.2= 5638.40 грн. що дорівнює - 5640.00 грн.

Позивач звернув увагу суду на те, що розмір посадового окладу 5640.00 грн не відповідає тарифному розряду "начальника відділу" (штатне військове звання - "полковник"), який визначений додатком № 25 схеми розмірів тарифних розрядів осіб офіцерського складу Управління державного технічного нагляду Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 90 від 01.03.2018 р., тарифний розряд 45 тарифний коефіцієнт "4.56" в розмірі посадового окладу 8034.72 грн. (1762.00 грн. х 4.56= 8034.72 грн.).

Позивач зазначає, що відповідно до п. 1.5 розділу 1 Положення про органи нагляду за охороною праці Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 31.12.1996 р. № 402, зареєстрованому в Мінюстиції від 20.03.1997 р. за № 85/1889 (далі Положення) (в редакції на час звільнення позивача з військової служби), органами державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України є: Відділ (раніше було - управління) державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України головний орган та відділи державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України по видах Збройних Сил України та відділи державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони по оперативних командуваннях.

Позивач прийшов до висновку, що за своїми класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) його посада начальника відділу державного нагляду за охороною праці (м. Одеса) прирівнюється до посади начальника відділу державного технічного нагляду Управління державного технічного нагляду Збройних Сил України (м. Одеси) і це кореспондується з висновком Верховного Суду, зазначеному у постанові від 24.04.2020 справа №826/9045/15 в подібних правовідносинах.

29.11.2020 позивач звернувся до Одеського обласного ТЦК та СП та просив скласти та направити до ГУ ПФУ довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року з грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року, виходячи з розміру посадового окладу «начальника відділу», який визначений додатком № 25 схеми розмірів тарифних розрядів осіб офіцерського складу Управління державного технічного нагляду Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 90 від 01.03.2018, тарифний розряд 45 тарифний коефіцієнт "4,56" у розмірі - 8034.72 грн.

15.12.2020 позивач отримав відповідь від Одеського обласного ТЦК та СП датовану 14.12.2020, яка позитивного результату не дала, що зумовило позивача звернутись за судовим захистом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Постановою КМ України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», були визначені нові тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби).

На виконання постанови № 704 Міноборони видано наказ № 90 від 01.03.2018 р. «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу ЗС України» ( далі наказ №90).

Відповідно до п. 2.8 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міноборони, яка затверджена наказом Міноборони від 31.12.2014 № 937, на обласні військові комісаріати покладається визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до закону №2262-ХІІ, постанови №393 та Порядку від 13.02.2008 № 45 постанови від 17.07.1992 р. № 393 і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, затвердженого постановою правління ПФУ від 30.01.2007 р. №3-1; складання та подання до органів, що призначають пенсії (тобто до ГУ ПФУ в областях), довідок про розмір грошового забезпечення пенсіонерів із числа осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей під час перерахунків пенсій. У разі, якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою.

Відповідно до пункту 6 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XXII» відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.

Відділи розміщувались згідно «Плану розміщення, забезпечення та постачання органів державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України» затвердженого наказом Міністра оборони України від 26.10.2006р. №624 у м. Вінниця, м. Львів, м. Одеса, м. Севастополь.

Відділ державного нагляду за охороною праці (м. Одеса) знаходився в м. Одеса і входив до складу самостійного - відділу (раніше було - управління) державного нагляду за охороною праці Міноборони (наказ Міноборони від 31.12.1996 р. № 402), яке входило до складу центрального апарату Міноборони і дислокувалось в м. Київ, в відділі неодноразово змінювалась організаційно-штатна структура та назва а штатні обов`язки залишалися незмінними, так: з 09.09.2006 по 11.02.2013 управління (надалі - відділ) мало назву управління державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України.

На момент звільнення позивача з лав ЗС України з 11.02.2013 по 24.10.2016 колишнє управління мало назву відділ державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України. З 24.10.2016 відділ має нову назву Управління державного технічного нагляду Збройних Сил України.

Відповідно до п. 1.5 розділу 1 Положення про органи нагляду за охороною праці Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 31.12.1996 (в редакції на час звільнення позивача з військової служби), органами державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України є: Відділ (раніше було - управління) державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України головний орган та відділи державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України по видах Збройних Сил України та відділи державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони по оперативних командуваннях.

Незважаючи на те, що з відділу (управління - колишня назва) були прибрані слова «нагляду за охороною праці Міністерства оборони України» в той же час дана функція покладена на новий відділ (управління - колишня назва) у пункті 1.5 положення якого зазначено: «Органом державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України є відділ (управління - колишня назва) державного технічного нагляду Збройних Сил України».

Відділ (управління - колишня назва) державного технічного нагляду Збройних Сил України у своєму складі має відділ (де позивач служив), територіальне розміщення (м. Одеса), тобто розміщені на тих же фондах як і раніше.

Відділ (управління - колишня назва) державного технічного нагляду Збройних Сил України має ідентичні завдання (пункт 2.1 положення). який має назву Основними завданнями органів державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України…, яке раніше мало колишнє Управління державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України.

Основні завдання Відділу (управління - колишня назва) державного технічного нагляду Збройних Сил України: здійснення державного нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями Збройних Сил України; здійснення державного технічного нагляду за додержанням чинних нормативних актів про охорону праці під час виготовлення об`єктів котлонагляду і вантажопідіймальних споруд військового та спеціального призначення на замовлення Міністерства оборони України на підприємствах промисловості; підвищення ефективності державного нагляду за охороною праці в Збройних Силах України.

Основні завдання Відділу (управління - колишня назва) державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України (колишнє): здійснення державного нагляду за додержанням під час виконання робіт, пов`язаних із виробництвом, вимог законодавчих та інших нормативних актів щодо безпеки, гігієни праці та виробничого середовища; - здійснення державного технічного нагляду за додержанням чинних нормативних актів про охорону праці під час виготовлення об`єктів котлонагляду; - підвищення ефективності державного нагляду за охороною праці в Збройних Силах України.

Виходячи з вищевикладеного і відповідно до пункту 6 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XXII, за своїми класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) посада начальника відділу державного нагляду за охороною праці (м. Одеса) прирівнюється до посади начальника відділу державного технічного нагляду Управління державного технічного нагляду Збройних Сил України (м. Одеси).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24.04.2020 по справі № 826/9045/15 в подібних правовідносинах.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Таким чином суд доходить до висновку щодо необхідності визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати його оформити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії виходячи з 45 тарифного розряду тарифний коефіцієнт "4.56" в розмірі посадового окладу 8034.72 грн. (1762.00 грн. х 4.56= 8034.72 грн.).

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 6; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови в приведенні у відповідність розміру посадового окладу відповідної посади, з якої ОСОБА_1 звільнений з військової служби, до посади визначеної схемою, розмірів тарифних розрядів осіб офіцерського складу Управління державного технічного нагляду Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №90 від 01.03.2018 року "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України".

Зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018, що враховується для перерахунку пенсії з 01.01.2018 ОСОБА_1 з посадовим окладом, що відповідає тарифному розряду "начальника відділу" (штатне військове звання - "полковник"), який визначений додатком № 25 схеми розмірів тарифних розрядів осіб офіцерського складу Управління державного технічного нагляду Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 90 від 01.03.2018, тарифний розряд 45 тарифний коефіцієнт "4,56" із зазначенням розміру посадового окладу 8034,72 грн.

Стягнути з бюджетних асигнувань Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).?

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк