Справа № 520/8904/19
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 520/8904/19

адміністративне провадження № К/9901/34379/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі №520/8904/19 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 26 квітня 2019 року №0-2014 у розмірі 8314,36грн, від 26 квітня 2019 року №0-2016 у розмірі 71661,23грн, від 10 червня 2019 року №0-2016 у розмірі 11172,72грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року, адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Головне управління Державної податкової служби у Харківській області 14 грудня 2020 року звернулось з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження до Верховного Суду.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що копія постанови суду апеляційної інстанції надійшла на адресу податкового органу 13 листопада 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року касаційну скаргу податкового органу залишено без руху, оскільки підстави вказані у заяві про поновлення строку визнані неповажними та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для надання заяви про поновлення строку з обґрунтуванням поважності підстав пропуску процесуального строку та надання належних доказів.

18 січня 2020 року податковий орган звернувся з заявою про поновлення процесуального строку. В обґрунтування поважності підстав пропуску процесуального строку зазначено, що копія оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції надійшла на адресу податкової 13 листопада 2020 року, однак конверт у якому було направлено рішення був без зазначення трек-коду поштового відправлення. У зв`язку з цим податковий орган звернувся з листом до Другого апеляційного адміністративного суду щодо надання довідки про направлення оскаржуваної постанови на адресу відповідача.

На підтвердження зазначеного відповідачем надано лист суду апеляційної інстанції від 14 січня 2021 року, в якому зазначено, що копія оскаржуваної постанови направлена на адресу податкового органу 11 листопада 2020 року.

Таким чином, відповідач вважає, що процесуальний строк може бути поновлений, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення.

Таким чином, наведені відповідачем обставини щодо несвоєчасного отримання копії постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року підтверджуються належними доказами.

Враховуючи викладене, а також положення частини другої статті 329 КАС України, згідно з якою учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, суд вважає, що підстави пропуску позивачем строку на касаційне оскарження є поважними, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом розгляду у справі №520/8904/19 є вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень від 26 квітня 2019 року №0-2014 у розмірі 8314,36грн, від 26 квітня 2019 року №0-2016 у розмірі 71661,23грн, від 10 червня 2019 року №0-2016 у розмірі 11172,72грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження неможливості використання промислових нежитлових будівель за адресами: АДРЕСА_1 ; Харківська область, місто Красноград, вулиця Українська, 27; Харківська область, місто Красноград, вулиця Українська, 156 у власній господарській діяльності чи не за цільовим призначенням. Крім того, суд дійшов висновку, що покладення на позивача обов`язку щодо сплати податку на належне позивачу нерухоме майно промислового призначення суперечить підпункту "є" 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України та вказаним положенням Конституції України, з огляду на що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та безпідставними.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не вбачається.

Суд за результатами оцінки елементів спору у справі №520/8904/19 дійшов висновку про те, що така справа є справою незначної складності.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Отже, постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року у справі щодо скасування податкових повідомлень-рішень, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Визнати поважними підстави пропуску Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області строку на касаційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі №520/8904/19.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі №520/8904/19 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк Л.І. Бившева Р.Ф. Ханова