Справа № 200/5108/20-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року справа №200/5108/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Міронової Г. М., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 р. у справі № 200/5108/20-а (головуючий І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 34 від 20.02.2020 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язання повторно розглянути заяву та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, з 12.02.2020 та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку із призначенням пенсії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року позовні вимоги задоволено частково, а саме суд: визнав протиправним та скасував рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 34 від 20.02.2020 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язав Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 633 від 12.02.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах , визначених у вказаних нормах з урахуванням правової позиції суду, викладеної у даному рішенні; стягнув з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з судового збору у розмірі 560 гривень 53 копійки. В решті позовних вимог відмовив.

17 листопада 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява позивача, про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та зобов`язання Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області подати звіт про повне виконання судового рішення.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконання судового рішення.

Позивача, не погоджуючись з таким рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати та направити справу до суду першої інстанції для прийняття нового рішення про задоволення заяви про встановлення судового контролю. Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення у цій справі. В обґрунтування скарги зазначено, що рішення суду відповідачем не виконано.

Позивач в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача надав відзив на апеляційну скаргу, у судове засідання не з`явися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

12.02.2020 позивач звернулася до відповідача з заявою № 633 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, надавши необхідні документи (а.с. 30-31).

Рішенням відповідача № 34 від 20.02.2020 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недостатністю необхідного пільгового стажу (а.с. 12).

В спірному рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 38 років 11 місяців 29 днів, пільговий стаж за списком № 2 9 років 1 місяць 22 дні, що унеможливлює призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2, тому позивач набуде права на пенсію у 56 років.

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення судового контролю, місцевий суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо неповного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року у справі № 200/5108/20-а, оскільки Управлінням Пенсійного фонду з прийняттям рішення були здійсненні необхідні заходи для виконання рішення суду та здійснено повторний розгляд заяви.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 року, «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами частин 1 та 2 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене кореспондується з положенням підпункту «ґ» пункту 4 частини 1 статті 322 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням: встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Суд зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові ВС від 03.04.2019 року у справі №820/4261/18.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого ст. 382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.

Матеріали справи свідчать, що 12.02.2020 позивач звернулася до відповідача з заявою № 633 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, надавши необхідні документи.

Рішенням відповідача № 34 від 20.02.2020 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недостатністю необхідного пільгового стажу (а.с. 12). Зазначене рішення позивачем було оскаржено до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року було зокрема:

Визнано протиправним та скасовано рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 34 від 20.02.2020 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 633 від 12.02.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах , визначених у вказаних нормах з урахуванням правової позиції суду, викладеної у даному рішенні.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року, 15 жовтня 2020 року видано виконавчий лист про «Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача № 633 від 12.02.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах з урахуванням правової позиції суду, викладеної у даному рішенні».

Матеріали справи свідчать, що відповідач рішенням № 8 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 27 жовтня 2020 року (а.с. 68), яке прийнято за результатами повторного розгляду заяви позивача від 12.02.2020 № 633 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення №1058-IV від 09.07.2003, із врахуванням висновків суду по справі № 200/5108/20-а від 25 червня 2020 року, відмовив позивачу у призначені пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до рішення № 8 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 27 жовтня 2020 року, пенсія не призначена у зв`язку з недостатністю пільгового стажу згідно п. 2 ст. 114 Закону України № 1058-IV. Позивач набуде право на пенсію за віком на пільгових умовах у 56 років, тобто 16 грудня 2020 року.

Отже, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року виконано відповідачем шляхом повторного розгляду заяви та прийняттям рішення № 8 від 27 жовтня 2020 року.

Верховний Суд у постанові від 18.06.2020 у справі № 820/4556/17 зазначив, що суд здійснюючи контроль за виконанням судового рішенням не вирішує спору повторно, а лише усуває перешкоди на шляху виконання вже прийнятого раніше рішення. Потреба судового контролю може бути зумовлена, зокрема, невиконанням відповідачем судового рішення, яким його зобов`язано розглянути заяву з урахуванням висновків суду; неприйняттям рішення у належній формі; іншими діями та бездіяльністю, що свідчать про ухилення суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення. При цьому слід зауважити, що, здійснюючи судовий контроль, суд не може змінювати резолютивну частину рішення, яке виконується. Необхідність звернення до суду з новим позовом про зобов`язання суб`єкта владних повноважень ухвалити конкретне рішення на користь позивача, як виняток, може виникнути, якщо суб`єкт владних повноважень ухвалить рішення за результатами повторного розгляду, яким особі повторно буде відмовлено без врахування висновків суду або з інших підстав, яким суд не надавав оцінки раніше.

З огляду на наведене вище суд дійшов до висновку, що у спірних правовідносинах відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо неповного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року у справі № 200/5108/20-а, оскільки управлінням були здійсненні необхідні заходи для виконання рішення суду та здійснено повторний розгляд заяви.

Отже, позивачу для захисту прав та інтересів необхідно звернутися до суду з новим позов, щодо скасування рішення № 8 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 27 жовтня 2020 року з зобов`язанням суб`єкта владних повноважень ухвалить конкретне рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України, обумовлює для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст.308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 р. у справі № 200/5108/20-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 р. у справі № 200/5108/20-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 24 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: І.В. Геращенко

Г.М. Міронова