Справа № 340/945/20
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Кропивницький Справа №340/945/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області про:

- визнання протиправним та скасування рішення двадцять третьої сесії сьомого скликання Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 21.02.2020 р. №636, яким відмовлено у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту;

- зобов`язання Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області повторно, з урахуванням висновків суду по справі, розглянути клопотання ОСОБА_1 , про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту, бажане місце розташування яких зазначено на графічному матеріалі доданого до клопотання.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 20.01.2020 р. ОСОБА_1 подала клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. Рішенням Дмитрівської сільської ради від 21.02.2020 р. №638 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з підстав не передбачених ч.7 ст.118 Земельного кодексу України. Причиною для відмови зазначено те, що право комунальної власності Дмитрівською сільською радою на земельну ділянку, зазначену на графічних матеріалах щодо бажаного місця розташування земельної ділянки, доданих до клопотання ОСОБА_1 не зареєстровано, оскільки дана земельна ділянка відноситься до земель, що залишилися в колективній власності бувшого колективного сільськогосподарського підприємства АТ «Колос» на підставі державного акту на право колективної власності на землю, який не скасовано та знаходиться у правонаступника даного підприємства АТ «Колос» на підставі державного акта на право колективної власності на землю, який не скасовано та знаходиться у правонаступника даного підприємства, що унеможливлює розпорядження Дмитрівською сільською радою даною земельною ділянкою у відповідності до норм чинного законодавства. Представник позивача вказує, що враховуючи наявну в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацію не вбачається, що підприємства з кодом є правонаступниками АТ «Колос», якому на підставі акта на право колективної власності на землю передавалася земельна ділянка. Також представник позивача наголошує на тому, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» набрав чинності з 01.01.2019 р., а тому з цієї дати право розпорядження землями, які передавались АТ «Колос» в колективну власність перейшло до Дмитрівської сільської ради.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому заперечено щодо задоволення позову (а.с.29-35, Т.1). Відповідач з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 09.01.2020 р. у справі №812/1264/17 (провадження №К/9910/46454/18), вказує на те, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відповідач наголошує на тому, що на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (Дмитрівська об`єднана територіальна громада) залишилася частина нерозподілених земель (пасовища) колективної власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства акціонерного товариства «Колос» (АТ «Колос»), який в подальшому реорганізовано в сільськогосподарський виробничий кооператив «Колос» (СВК «Колос») (ідентифікаційний код юридичної особи - 03758772) Відповідно до державного акта на право колективної власності на землю серії КР-3-N- 000022 від 04.05.2000 р. АТ «Колос» передано у колективну власність 5 599,60 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які пізніше були розпайовані. До земель, які підлягали паюванню, були включені угіддя ріллі та пасовища, що враховано при розрахунку середньої частки (паю), яка становить 3,95 умовних кадастрових гектарів та підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай). Після розпаювання земель колективної власності та отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай), рілля була розподілена між членами сільськогосподарського підприємства, виділена в натурі (на місцевості) та передана їм у приватну власність, що підтверджується наявністю у даних громадян державних актів на право приватної власності на землю (ріллю). В свою чергу, пасовища у розмірі 1 234 га були розпайовані, враховані до площі середньої частки (паю), але не розподілялися згідно схеми поділу земель колективної власності, не виносилися в натурі (на місцевості) та не передавалися у приватну власність членам сільськогосподарського підприємства, а залишалися у користуванні сільськогосподарського підприємства для господарських потреб на підставі Державного акта на право колективної власності на землю серії КР-3-N-000022 від 04.05.2000 р. До даних пасовищ відноситься і спірна земельна ділянка. За рішенням засновників 19.08.2011 р. проведено державну реєстрацію юридичної особи СВК «Колос» шляхом перетворення в товариство з додатковою відповідальністю «Колос», яке є правонаступником СВК «Колос». Рішення про розподіл земель, що залишилися у колективній власності АТ «Колос» (пасовищ), та рішення про передачу у комунальну чи державну власність цих земель власниками земельних часток (паїв) не приймалося. Відповідно, Дмитрівською сільською радою рішення про припинення права колективної власності згідно Державного акта та прийняття у комунальну власність пасовищ не приймалося. Державний акт на право колективної власності в судовому порядку не оскаржувався. На думку відповідача, посилання представника позивача на відсутність правонаступництва у зв`язку з відсутністю відомостей щодо правонаступництва АТ «Колос» - ТДВ «Колос» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань суперечить дійсним обставинам. В підтвердження того, що АТ «Колос», СВК «Колос» та ТДВ «Колос» є правонаступниками, свідчить їх єдиний ідентифікаційний код - 03758772. Відповідач зазначає, що нерозподілені пасовища, в тому числі земельна ділянка, на яку претендує позивач, на сьогоднішній день використовуються ТДВ «Колос», як правонаступником КСП АТ «Колос», що підтверджується сплатою відповідного податку та довідкою ТДВ «Колос» про фактичне використання землі, в тому числі нерозпайована власність (пасовища) від 17.01.2019 р. №25. Відповідач зауважує, що спірна земельна ділянка не відноситься до земель, які на підставі п.21 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України вважаються власністю територіальної громади. При цьому відповідач акцентує увагу на тому, що спірна земельна ділянка відноситься до земель, що підпадають під дію статті 141 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Також відповідач вказує, що Дмитрівської сільської ради почали звертатися члени бувшого АТ «Колос» із заявами про виділення їм в натурі 0,85 умовних кадастрових га пасовищ, на які вони мають право згідно сертифікатів, із нерозподілених земель колективної власності. Окрім того, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.08.2019 р. у справі №420/5288/18 (провадження №К/9901/15392/19), відповідач зазначає, що дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у власність.

Представником позивача подано відповідь на відзив у якому зазначено, що заперечення, викладені Дмитрівською сільською радою у відзиві на позов ґрунтуються на доказах, які не були покладені в основу прийнятого рішення. Представник позивача зауважує, що з відповіді вбачається, що КСП АТ «Колос» припинене, а тому з 01.01.2019 р. усі землі такого суб`єкта господарювання вважаються комунальною власністю Дмитрівської сільської ради Знам`янського району, при цьому не потрібно будь-яких рішень з боку власників часток паїв на передачу землі у комунальну власність. Також, на думку представника позивача, відповідно до положень п.21 Перехідних положень Земельного кодексу України не потребує судового скасування державного акта та припинення права колективної власності. Окрім того, представник позивача наголошує, що сплата земельного податку та подання податкових декларацій на землю ТДВ «Колос», наявність ліцензії на користування надрами, ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями виданих СВК «Колос», як правонаступника колективного господарства «Колос» не можуть свідчити про те, що землекористувач є правонаступником КСП АТ «Колос». Тотожність ідентифікаційного коду АТ «Колос» та ТДВ «Колос» не може свідчити про правонаступництво через те, що у них відрізняється організаційно-правова форма господарювання та форма власності, що безперечно вказує, що ТДВ «Колос» не є правонаступником АТ «Колос». Представник позивача звертає увагу на те, що у результаті перетворення АТ «Колос» в СВК «Колос» всі члени колгоспу (1048 осіб) стали засновниками СВК «Колос», що свідчить про колективну форму власності, а після припинення СВК «Колос» та утворення юридичної особи іншої організаційно-правової форми ТДВ «Колос», засновниками стали лише дві особи, що свідчить про приватну форму власності. Представник позивача акцентує увагу на те, що Дмитрівська сільська рада вводить суд в оману щодо правонаступника АТ «Колос» і намагається зняти з себе відповідальність за те, що не надала дозвіл на розробку проекту землеустрою з-а рахунок земель комунальної власності, оскільки з 01.01.2019 р. спірна земельна ділянка вважається комунальною власністю сільської ради. Також представник позивача зазначає, що посилання відповідача на положення ст.141 Закону України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв)» не правильне і не може бути взяте судом до уваги через те, що ТДВ «Колос» є приватним, а не колективним підприємством, а також той факт, що колективне підприємство «Колос» припинило свою діяльність». З посиланням на постанову Верховного Суду від 30.10.2018 р. у справі №509/4156/15-а (провадження №К/9901/7504/18), представник позивача вказує на помилкову позицію відповідача стосовно того, що відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не може бути перешкодою у виготовленні проекту землеустрою щодо земельної ділянки (а.с.66-67, Т.2).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.23-24, Т.1).

15.04.2020 р. відповідачем подано клопотання про залучення третіх осіб (а.с.56-65, Т.2).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.04.2020 р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення третіх осіб (а.с.75, Т.2).

29.04.2020 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.78, Т.2).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2020 р. ОСОБА_1 подано до Дмитрівської сільської ради клопотання від 15.01.2020 р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у приватну власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, яка знаходиться за межами населеного пункту (а.с.7, 38). До клопотання додано копії паспорта та ідентифікаційного коду, графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки та копію договору про надання правової допомоги з адвокатом (а.с.6, 8, 39-42).

Рішенням двадцять третьої сесії сьомого скликання Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 21.02.2020 р. №636 «Про розгляд клопотання гр. ОСОБА_1 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства для надання у власність» відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділоянки у приватну власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області у зв`язку з невідповідністю місця розташування бажаної земельної ділянки вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (а.с.9). Зазначене рішення мотивоване тим, що право комунальної власності Дмитрівською сільською радою на земельну ділянку, зазначену на графічних матеріалах щодо бажаного місця розташування земельної ділянки, доданих до клопотання ОСОБА_1 не зареєстровано, оскільки дана земельна ділянка відноситься до земель, що залишилися в колективній власності бувшого колективного сільськогосподарського підприємства АТ «Колос» на підставі державного акта на право колективної власності на землю, який не скасовано та знаходиться у правонаступника даного підприємства, що унеможливлює розпорядження Дмитрівською сільською радою даною земельною ділянкою відповідно до норм чинного законодавства та свідчить про невідповідність місця розташування бажаної земельної ділянки вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п.«б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

З огляду на ч.2 ст.116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому, відповідно до змісту пп.«в» ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п.«б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд зауважує, що у ч.7 ст.118 Земельного кодексу України наведено два альтернативних варіанти правомірної поведінки органу, у разі надходження клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: прийняття рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу (за наявності для цього законодавчо передбачених підстав).

Пунктами «а», «б» ч.1 ст.12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Таким чином, до повноважень Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області відноситься розпорядження земельними ділянками комунальної власності Дмитрівської об`єднаної територіальної громади.

Суд враховує, що сторонами не надано доказів реєстрації права комунальної власності Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області на земельну ділянку, у межах якої знаходиться бажана позивачем земельна ділянка.

З огляду на державного акта на право колективної власності на землю Серії КР-3N-000022 від 04.05.2000 р. відповідно до рішення сесії Дмитрівської сільської ради від 07.04.1995 р. №18 Акціонерному товариству «Колос» передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва землі площею 5 599,6 га (а.с.69-74, Т.1).

Зі змісту архівної довідки №227/01-29 від 11.03.2020 р., виданої Знам`янською районною державною адміністрацією встановлено, що відповідно до протоколу №1загальних зборів «КГ «Колос» від 06.02.1999 р. вирішено реорганізувати АТ «Колос» в КГ «Колос» з колективним використанням земельних паїв та поверненням майнового паю до нерозподіленого фонду господарства (а.с.61, Т.1). Згідно з протоколом №1 зборів уповноважених СВК «Колос» від 06.03.2000 р. вирішено створити на базі колективного господарства «Колос» - сільськогосподарський виробничий кооператив «Колос», який вважати правонаступником колективного господарства «Колос» (61-62, Т.1).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що 19.08.2011 р. внесено запис про припинення Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Колос» за рішенням засновників, а Товариство з додатковою відповідальністю «Колос» є правонаступником СВК «Колос» (а.с.45-56, Т.1). При цьому у Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться відомості, що датою державної реєстрації юридичної особи, яка утворилася в результаті перетворення ТДВ «Колос» є 28.10.1992 р. (а.с.45-56, Т.1).

Статтею 108 Цивільного кодексу України визначено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Отже, АТ «Колос» реорганізовано шляхом перетворення у ТДВ «Колос», яке є правонаступником його майнових прав та обов`язків, у тому числі і стосовно права на земельні ділянки надані у колективну власність.

Зважаючи на ч.1 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 р. №899-IV нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Таким чином, земельна ділянка, на яку претендує позивач, входить до складу нерозподілених земель колективної власності, частина яких отримана у власність громадянами (колишніми членами АТ «Колос».

Відповідно до ч.ч.1, 2, 16, 17 ст.141 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» у разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 1 січня 2019 року не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю).

Організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані.

Розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, має бути здійснений до 1 січня 2025 року.

У разі якщо до 1 січня 2025 року протокол про розподіл земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між особами, визначеними абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), не оформлений у порядку, визначеному цією статтею, та не поданий на затвердження органу місцевого самоврядування, вважається, що суб`єкти права колективної власності відмовилися від права колективної власності на землю, а зазначені землі (крім невитребуваних часток (паїв) і сформованих за їх рахунок земельних ділянок, а також нерозподілених земельних ділянок) передаються у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним.

Зважаючи на викладене, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню п.21 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, яким встановлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що Дмитрівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області правомірно відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки місце розташування земельної ділянки, на яку претендує позивач, не відповідає вимогам ч.1 ст.122 Земельного кодексу України, якою передбачено право сільських рад на передачу у власність або користування земельних ділянок комунальної власності відповідних територіальних громад.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що рішення Дмитрівської сільської ради від 21.02.2020 р. №636 прийнято обґрунтовано, пропорційно та з дотриманням інших критеріїв встановлених ч.2 ст.2 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Беручи до уваги, що у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст.139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат понесених позивачем. Натомість відповідачем не надано доказів понесення судових витрат у даній справі.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні у позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (, с. Дмитрівка, Знам`янський район, Кіровоградська область, вул. Перемоги, 4) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду - 18 лютого 2021 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт