Справа № 527/1831/20
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 р.Справа № 527/1831/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора відділу безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Рогового Романа Григоровича на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 11.01.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Левицька Т.В., вул. Леніна, 149, м. Глобино, Глобинський, Полтавська, 39000, повний текст складено 11.01.21 року по справі № 527/1831/20

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Рогового Романа Григоровича

про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області із позовною заявою до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Рогового Романа Григоровича, в якій просив суд:

- визнати протиправними дії інспектора відділу безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Рогового Романа Григоровича;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.10.2020 року серії ДПО18 № 971933 і закрити справу про адміністративне правопорушення. Стягнути з відповідача на його користь судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 жовтня 2020 року інспектором ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Роговим Романом Григоровичем відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №971933, відповідно до якої водій ОСОБА_1 08 жовтня 2020 року близько 12 год 05 хв на 2 км а/д 01703036 Глобинського району, керував транспортним засобом КАМАЗ 45142, д.н.з. НОМЕР_1 та перевозив вантаж (кукурудзу) без відповідного документу, на підставі якого здійснено вантажні перевезення, чим порушив ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», за що його визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України та накладено штраф у розмірі 255 грн.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 11.01.2021 року позов ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Рогового Романа Григоровича про визнати дії протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення та відшкодування шкоди - задоволено частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 №971933 від 08 жовтня 2020 року скасувано.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб; товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідач наголошує, що під час патрулювання 08.10.2020 року на 2 км а/д 01703036 було виявлено вантажний транспортний засіб КАМАЗ 45142, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача, який перевозив вантаж, а саме кукурудзу.

Відповідач вважає, що враховуючи те, що працівники поліції законодавчо наділені повноваженнями здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, вимога цро зупинку даного транспортного засобу є правомірною.

На думку відповідача, ним у повному обсязі з`ясовано всі фактичні обставини, дотримано порядок розгляду справи та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення зач. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач не скоритсався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 08.10.2020 р. о 12 год 05 хв інспектором ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Роговим Романом Григоровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №971933, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Як вбачається із зазначеної постанови, позивач 08.10.2020 р. о 12 год 05 хв на 2 км а/д 01703036, Глобинського району, керував транспортним засобом КАМАЗ 45142, д.н.з. НОМЕР_1 та перевозив вантаж (кукурудзу) без відповідного документу, на підставі якого здійснено вантажні перевезення, чим порушив ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з безпідставності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано, а також в оскарженій постанові не зазначено, яку саме норму законодавства порушив позивач.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно достатті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно достатті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зістаттею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАПвстановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАПзакріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно достатті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першоїстатті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього рухуйого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюютьПравила дорожнього руху, затвердженіпостановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктом 1.9.ПДРУкраїни встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 22 ПДР України передбачені правила перевезення вантажу.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно - транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року "Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні" встановлюють вимоги про наявність у водія при проведенні вантажних перевезень товарно-транспортної накладної, яка оформлюється суб`єктом господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З матеріалів справи встановлено, що 08.10.2020 р. о 12 год 05 хв інспектором ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Роговим Романом Григоровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №971933, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Як вбачається із зазначеної постанови, позивач 08.10.2020 р. о 12 год 05 хв на 2 км а/д 01703036, Глобинського району, керував транспортним засобом КАМАЗ 45142, д.н.з. НОМЕР_1 та перевозив вантаж (кукурудзу) без відповідного документу, на підставі якого здійснено вантажні перевезення, чим порушив ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи встановлено, що належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не надано.

Дійсно, колегія суддів дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, роз`яснено порядок і строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Проте, з відеозапису не вбачається, що автомобіль був з вантажем, відповідно це підтверджує посилання позивача на відсутність у нього товарно-транспортної накладної.

Таким чином, колегія суддів не бере до уваги наданий відповідачем відеозапис, оскільки такий жодним чином не підтверджує подію та склад адміністративного правопорушення та винуватість позивача ОСОБА_1 у вчиненні такого, а лише фіксує процедуру винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в оскарженій постанові відповідачем не зазначено, який саме пункту 22 ПДР України позивач порушив, що передбачено ст. 283 КУпАП.

Також колегія суддів зазначає, що в Правилах дорожнього руху України не містяться вимоги щодо правильності заповнення товарно-транспортної накладної, та статтях 48-49 Закону України "Про автомобільний транспорт" не встановлено вимоги щодо заповнення товарно-транспортної накладної.

Колегія суддів зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанцій про протиправність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові від 08.10.2020 року серії ДПО18 № 971933.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 №971933 від 08 жовтня 2020 року скасувано, є безпідставною та протиправною, отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 11.01.2021року по справі № 527/1831/20 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора відділу безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Рогового Романа Григоровича залишити без задоволення.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 11.01.2021 року по справі № 527/1831/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає оскарженню в силу приписів ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 25.02.2021 року