Справа № 597/664/18
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 лютого 2021 року

м. Київ

справа №597/664/18

провадження №К/9901/4708/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25.09.2018, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2021 у справі № 597/664/18 за позовом ОСОБА_1 до Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

25.06.2018 ОСОБА_1 звернувся до Заліщицького районного суду Тернопільської області з позовною заявою до Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області у якій, з урахуванням уточнення вимог від 24.07.2018, просив:

- скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Товстенської селищної ради від 11.06.2018 та закрити справу про адміністративне правопорушення;

- зобов`язати відповідача провести розмежування між забудовниками ОСОБА_2 №25 та ОСОБА_3 №27 відповідно до генплану;

- стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду на суму 33 млн. грн.

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25.09.2018 позов задоволено, постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області №11 від 11.06.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасовано та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25.09.2018 скасовано, а справу направлено для розгляду до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 роз`єднано у самостійні провадження:

- позовні вимоги ОСОБА_1 до Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області про зобов`язання Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області провести розмежування між забудовниками ОСОБА_2 №25 та ОСОБА_3 №27 відповідно до генплану, стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди на суму 33 млн. грн. - виділено розглядати в межах провадження адміністративної справи №597/664/18;

- позовні вимоги ОСОБА_1 до Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області від 11.06.2018 і закриття справи про адміністративне правопорушення - виділено розглядати в межах провадження адміністративної справи №500/550/19.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 позовну заяву в межах провадження адміністративної справи №597/664/18 ОСОБА_1 до Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди залишено без руху на підставі статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області у справі №597/664/18 про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди на підставі частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України залишено без розгляду, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 07.08.2019 відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заліщицького районного суду від 25.09.2018 у справі за позовом ОСОБА_1 до Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Водночас ухвалою Верховного Суду від 07.08.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2019 у справі за позовом ОСОБА_1 до Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Постановою Верховного Суду від 05.04.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2019 у справі №597/664/18 скасовано. Справу №597/664/18 направлено до Тернопільського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.04.2020, задоволено клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.10.2020, ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду з апеляційної скаргою.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 апеляційну скаргу позивача було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 296 КАС України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

У встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке аргументоване тим, що за оскарження постанови в адміністративних справах судовий збір не справляється.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2021, ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, а апеляційну скаргу - повернуто скаржнику.

ОСОБА_1 не погоджуючись із рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25.09.2018, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 та ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2021 у справі № 597/664/18 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

1. Щодо питання наявності у ОСОБА_1 права касаційного оскарження рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25.09.2018 у справі № 597/664/18 суд касаційної інстанції зазначає таке.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначає, що предметом оскарження по справі є, зокрема, рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25.10.2018 у справі № 597/664/18. Однак із інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що зазначеним судом 25.10.2018 жодного рішення по даній справі не приймалося, натомість, оскаржуване рішення датується 25.09.2018 року.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

На підставі інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, колегія суддів встановила, що Верховний Суд ухвалою від 07.08.2019 у справі № 597/664/18 (провадження № К/9901/17957/19) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25.09.2018 у справі за позовом ОСОБА_1 до Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Згідно з вимогами пункту 3 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Зазначена норма процесуального закону є імперативною, жодні винятки з неї не передбачені.

Отже, наявність судового рішення, яким суд касаційної інстанції відмовив у відкритті касаційного провадження за попередньо поданою позивачем касаційною скаргою на те ж саме судове рішення у справі № 597/664/18, унеможливлює повторний розгляд питання про відкриття касаційного провадження у цій справі.

З огляду на вимоги, передбачені пунктом 3 частини першої статті 333 КАС України, Верховний Суд робить висновок, що у відкритті касаційного провадження на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25.09.2018 у справі № 597/664/18 треба відмовити.

2. Перевіряючи наявність у ОСОБА_1 права касаційного оскарження рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі № 597/664/18 колегія суддів бере до уваги таке.

Зі змісту вимог касаційної скарги випливає, що заявник не погоджується з рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.10.2020, яким було розв`язано спір по суті у справі № 597/664/18.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за правилами частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

На підставі вивчення матеріалів касаційної скарги та інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, Верховний Суд встановив, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 в справі № 597/664/18 по суті позовних вимог в апеляційному порядку не переглядалося.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 не може бути предметом касаційного оскарження, оскільки не переглядалося в апеляційному порядку, тому у відкритті касаційного провадження в цій частині за касаційною скаргою ОСОБА_1 належить відмовити.

3. З`ясовуючи наявність у ОСОБА_1 права на касаційне оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2021 у справі № 597/664/18 Верховний Суд дійшов про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо вони не погоджуються, зокрема з ухвалою суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, можуть реалізувати право на її оскарження у касаційному порядку.

За змістом абзацу другого пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (абзац четвертий пункту 4 частини другої статті 330 КАС України).

Заявник мотивує вимоги своєї касаційної скарги тим, що судом апеляційної інстанції під час ухвалення оскарженого судового рішення було порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Аналіз аргументів касаційної скарги в їхньому логічному взаємозв`язку з висвітленими в судовому рішенні суду апеляційної інстанції обставинами справи вказує на наявність у цій ситуації обставин, наведених у абзаці другому пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, які є підставою для відкриття касаційного провадження.

Всупереч вимогам частини четвертої статті 330 КАС України скаржником не додано документ про сплату судового збору.

Однак, в касаційні скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв`язку із скрутним фінансовим становищем останнього.

Надаючи оцінку доводам, викладеним у вказаному клопотанні, суд виходить з такого.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14 травня 1981 року №R (81): "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Згідно з статтею 8 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, наведеною нормою встановлено вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору, проте не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, або звільнити від сплати такого збору.

Відповідно до положень частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, які кореспондуються з приписами частин першої та другої статті 8 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI, єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З огляду на викладене, оскільки скаржник надав належні докази на підтвердження неможливості сплати судового збору, а також, оскільки оскаржуване у даній справі рішення стосується наявності (відсутності) підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», наявні підстави для відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі № 597/664/19.

Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження у цій справі немає.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що слід відкрити касаційне провадження за поданою касаційною скаргою на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2021 у справі № 597/664/18 на підставі абзацу другого пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Керуючись положеннями статей 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25.09.2018, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі № 597/664/18.

2. Відстрочити сплату судового збору ОСОБА_1 за подання касаційної скарги на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2021 до ухвалення судового рішення у справі № 597/664/18.

3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2021 у справі № 597/664/18.

4. Витребувати з Тернопільського окружного адміністративного суду справу № 597/664/18.

5. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.

6. Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя О.П. Стародуб