Справа № 620/3089/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3089/20 Суддя (судді) суду 1-ї інст.:
Ткаченко О.Є.
ПОСТАНОВА
Іменем України

23 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Командувача Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) від 10.07.2020 № 279 про призначення на посаду начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Бориспільського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач перебував на посаді заступника начальника відділу управління кар`єрою та комплектування офіцерами частин безпосереднього підпорядкування Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України.

Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 10.07.2020 № 279 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Бориспільського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області.

Посада начальника відділення офіцерів запасу Бориспільського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області є нижчою від посади заступника начальника відділу управління кар`єрою та комплектування офіцерами частин безпосереднього підпорядкування Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України.

Підставою для призначення позивача на нижчу посаду в наказі Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 10.07.2020 № 279 вказано: «на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад з шпк «підполковник» на «майор», на підставі рішення командувача Сухопутних військ від 10.07.2020 № 23400, витягу з протоколу атестаційної комісії СВ ЗСУ від 10.07.2020».

Не погодившись з таким рішенням, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що наказ Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 10.07.2020 №279 щодо переміщення позивача прийнятий в порядку реалізації вимог п. 82, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення №1153/2008), без порушення термінів його реалізації, тобто здійснено у суворій відповідності до нормативно-правових актів зазначених вище, в межах повноважень Командувача Сухопутних військ Збройних сил України.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008).

Відповідно до підпункту 3 пункту 82 Положення №1153/2008 призначення військовослужбовців на посади здійснюється на нижчі посади: <...> з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; <...> у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України <...>; за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад.

За змістом абзацу другого пункту 257 Положення №1153/2008 для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Норми пункту 112 Положення №1153/2008 визначають підстави та порядок переміщення військовослужбовця на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої, а також визначають обставини неможливості такого переміщення, на існуванні яких у спірних правовідносинах позивач не вказував.

Згідно з абзацами четвертим - шостим статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Виконуючим обов`язки Президента України 17.03.2014 видано Указ «Про часткову мобілізацію» №303/2014, яким оголошено часткову мобілізацію та пунктом 8 якого встановлено, що він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 18.03.2014).

Отже, саме з періоду оголошення Президентом України часткової мобілізації (18.03.2014) відповідно до положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» законодавець пов`язує настання особливого періоду. При цьому, сама мобілізація не вичерпує завдань особливого періоду, а лише розпочинає його дію. Закінчення періоду мобілізації, у свою чергу, не є самостійною підставою для припинення особливого періоду та в проміжках між періодами проведення мобілізації стан особливого періоду не припинявся.

Рішень про повну демобілізацію усіх призваних під час мобілізації військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 812/204/18, від 19.11.2019 у справі № 812/452/17, від 05.02.2020 у справі № 808/369/17, від 23.12.2020 по справі № 824/876/18-а та ін.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що станом на час прийняття оскаржуваного наказу, призначення військовослужбовців на нижчі посади могло здійснюватися без їх згоди з підстав, визначених підпунктом 3 пункту 82 Положення №1153/2008, зокрема на підставі висновку атестування чи у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення.

Сторони та суд першої інстанції звертають увагу на те, що однією із підстав призначення позивача на нижчу посаду є накладене на нього дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову невідповідність.

Проте, колегія суддів зазначає, що про накладене на позивача дисциплінарне стягнення додатково згадано у відповідному поданні, проте з цих підстав оскаржуване рішення не приймалося. Відтак, враховуючи положення абзацу другого частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд апеляційної вважає безпідставними відповідні посилання сторін та суду першої інстанції на ці обставини.

Посилання в оскаржуваному рішення на те, що його прийнято на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад, не свідчить про те, що позивача призначено на нижчу посаду з підстав його власної ініціативи.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, воно прийняте на підставі рішення від 10.07.2020 №23400, витягу з протоколу атестаційної комісії СВ ЗСУ від 10.07.2020.

Так, у листі вх.№ 23400 від 10.07.2020 начальник управління персоналу штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України просив Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України прийняти рішення щодо призначення позивача на посаду начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Бориспільського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області.

Згідно витягу з протоколу № 9 атестаційної комісії СВ ЗСУ від 09.07.2020, затвердженого Командувачем Сухопутних військ Збройних Сил України 10.07.2020, постійно діюча атестаційна комісія Сухопутних військ Збройних Сил України дійшла висновку про необхідність переміщення позивача на нижчу посаду з меншим об`ємом роботи.

Таким чином, наведене дає підстави для висновку, що оскаржуваний наказ прийнятий відповідно до пункту 82 Положення №1153/2008 на підставі висновку атестування, згідно якого позивач підлягає переміщенню на нижчу посаду з меншим об`ємом роботи.

Відповідно до пунктів 7.16, 7.18, 7.22, 7.23, 7.29, 7.31 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (далі Інструкція № 170) для проведення атестування військовослужбовців, здійснення всебічної оцінки їх ділових і моральних якостей, розгляду інших питань, пов`язаних з військовою службою, створюються атестаційні комісії.

Атестаційні комісії військових частин всебічно вивчають оцінні картки та службові характеристики, встановлюють їх відповідність діловим і моральним якостям військовослужбовців, які оцінюються, і дають висновки щодо відповідності військовослужбовців займаним посадам та дальшого їх службового використання.

Висновок приймається членами атестаційної комісії відкритим голосуванням без присутності особи, яка оцінюється. Голосування проводиться за наявності не менше 2/3 членів затвердженого складу атестаційної комісії. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість присутніх.

Висновок атестаційної комісії заноситься до протоколу засідання атестаційної комісії, який підписується головою, його заступником, членами та секретарем комісії.

Виконання висновку оцінювання проводиться після ознайомлення військовослужбовця з оцінною карткою або зі службовою характеристикою, а у разі їх оскарження - після розгляду та прийняття рішення за скаргою.

Колегія суддів наголошує на тому, що висновок атестаційної комісії про переміщення позивача на нижчу посаду з меншим об`ємом роботи не є предметом спору у даній справі, доказів його оскарження чи скасування рішення атестаційної комісії позивачем не надано, а матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги в частині, що стосуються неправомірності та необґрунтованості проведеної атестації колегія суддів відхиляє відповідно до частини п`ятої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) як такі, що не є підставою позову у даній справі.

Доводів щодо порушення (недотримання) процедури прийняття оскаржуваного наказу ні позовна заява, ні апеляційна скарга не містять, а тому колегія суддів ці обставини у відповідності до частин першої, п`ятої статті 308 КАС не перевіряє.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що при прийняття оскаржуваного рішення щодо призначення позивача на нижчу посаду, відповідачем дотримані вимоги чинного законодавства, а тому підстави для скасування цього рішення відсутні.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову, проте з помилкових мотивів.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, то оскаржуване судове рішення підлягає зміні в мотивувальній частині.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року змінити в мотивувальній частині, а в іншій частині - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя І.В. Федотов