Справа № 120/5422/20-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 лютого 2021 р. Справа № 120/5422/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кряж" до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) в особі управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Кряж" (далі - позивач, ТОВ "Кряж") з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) в особі управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля МАН, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та який використовується суб`єктом господарювання ТОВ "Кряж". Після проведеного габаритно-вагового контролю складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 030334 від 31.07.2020 та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №029834 від 31.07.2020, в якому зафіксовано перевищення нормативно допустимого осьового навантаження (нормативно допустиме навантаження на другу вісь: 16 т., фактичне: 23,4 т.). Також 31.07.2020 року посадовими особами Укртрансбезпеки складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 029834, яким позивачу нараховано до сплати 555,75 євро.

18.08.2020 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №198385, якою вирішено стягнути з позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 34000 грн. Не погоджуючись з розрахунком плати за проїзд № 029834 від 31.07.2020 року та постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №198385 від 18.08.2020, вважаючи, що такі рішення відповідача є протиправними та такими, що прийняті з порушенням процедури проведення габаритно-вагового контролю, зокрема, відповідач порушив порядок зважування осів транспортного засобу, проводив зважування кожної окремої осі, а навантаження на здвоєні осі проводилися шляхом сумування осьових навантажень на кожну вісь, що є неправильним. Також, під час проведення зважування відповідач не надав сертифікат повірки зважувального обладнання, чек зважування не реквізитів щодо пункту проведення вагового контролю, відомостей щодо зважувального обладнання. У зв`язку з чим позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Ухвалою суду від 07.10.2020 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кряж" до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) в особі управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №029834 від 31.07.2020 року.

Ухвалою суду позовну заяву в частині вимог про визнання протиправною та скасування постанови № 198385 від 18.08.2020 року, Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про застосування до ТОВ "Кряж" адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000 грн., прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Крім того, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи. Також витребувано у відповідача додаткові докази.

22.12.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, разом з тим суд не приймає даний відзив до розгляду, оскільки він поданий з значним пропуском строку для його подачі, при цьому поважності причин у відзиві не наведено, клопотання про поновлення строку відповідачем не заявлялось.

В той же час, до відзиву додані документи, на підставі яких прийнято оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу. Оскільки вказані документи були витребуванні ухвалою суду , суд при розгляді справи приймає їх до уваги.

28.12.2020 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зокрема просить не приймати до уваги відзив відповідача, оскільки він поданий з пропуском строку для його подачі.

Суд, розгянувши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив наступні обставини.

Так, 31.07.2020 на автомобільній дорозі М-12 Стрий - Знам`янка 423 км. + 647 м. посадовими особами Укртрансбезпеки було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки МАН, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується актом від 31.07.2020 року № 029834.

Під час зважування транспортного засобу марки МАН, д.н.з. НОМЕР_1 , було встановлено, що повна фактична маса автомобіля - 39,2 тонн при нормативно допустимій - 40 тонн, фактичне навантаження на першу здвоєну вісь - 15,8 т при нормативно допустимій 16 т, на другу здвоєну вісь - 23,4 т при нормативно допустимій - 16 т.

Зазначене підтверджується довідкою № 030334 від 31.07.2020 та талоном зважування №08936 від 31.07.2020.

За результатами проведеного вагового контролю посадовими особами Укртрансбезпеки складено акт №029834 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 31.07.2020 та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №029834 від 31.07.2020 на суму 555,75 євро.

Крім того, за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, 18.08.2020 начальником управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області винесено постанову №198385 про застосування адміністративного-господарського штрафу в сумі 34000 грн. за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за що передбачена абз.16 частини 1 ст. 60 Закону України " Про автомобільний транспорт ".

Не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарского штрафу та вважаючи її протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про дорожній рух", Законом України "Про автомобільні дороги", Законом України "Про автомобільний транспорт", Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879., Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року.

Згідно з абз. 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 (далі - Положення), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорт. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення).

Згідно з п. 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок № 1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктами 14, 16 Порядку № 1567 визначено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (далі - Порядок № 879).

Пунктом 3 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до п.4 Порядку №403 взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робі т із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за №215/24992, посадові особи Укртрансіпспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю:

здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 № 422;

видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно з пп. 4 п. 2, п. 16 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Так відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Пунктом 21 Порядку № 879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується.

Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь - який спосіб (п. 23 Порядку № 879).

Відповідно до підпункту 2 та 3 пункту І Порядку №879 терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення:

вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженого спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно пунктів 12, 13 та 14 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

Відповідно до пункту 9 розділу 2 Вимог № 255 до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 відсотки та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником. При цьому довідка повина містити показники зважування, видані спеціалізованим обладнанням по кожній осі окремо, а також підсумок загальної маси шляхом додавання кожної з осей.

Згідно з п. 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм доводить, що державному контролю підлягають транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Такий контроль здійснюють уповноважені органи - Уктрансбезпека шляхом проведення перевірок, зокрема, рейдової. Під час проведення рейдової перевірки здійснюється державний контроль, у тому числі, за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування. За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються відповідні адміністративно-господарські штрафи.

З матеріалів справи вбачається, що в результаті перевірки дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів відповідачем було виявлено порушення позивачем вимог габаритно-вагових стандартів транспортного засобу марки МАН, д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно наданого чеку щодо зважування транспортного засобу під час здійснення перевірки дотримання габаритно-вагових стандартів позивачем встановлено, що повна фактична маса автомобіля - 39,2 тонн при нормативно допустимій - 40 тонн, фактичне навантаження на першу здвоєну вісь - 15,8 т при нормативно допустимій 16 т, на другу здвоєну вісь - 23,4 т при нормативно допустимій - 16 т.

За вказане перевищення розрахунком плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування була визначена відповідна плата.

Як вже зазначалось, чинним законодавством передбачено, що у випадку, якщо транспортний засіб перевищує встановлені габаритно-вагові стандарти, то рух таких транспортних засобів здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі, виданого уповноваженим підрозділом Національної поліції або ж документа про внесення плати за проїзд такого транспортного засобу, якщо перевищення обмежень становить менше п`яти відсотків.

У даному випадку, згідно вищевказаного розрахунку плати за проїзд перевищення визначених параметрів складає 46,3 %.

Під час перевірки відповідачем встановлена відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами.

Стосовно посилань позивача на те, що здійснення габаритно-вагового контролю відбувалося на невизначеному, несертифікованому обладнанні, а документи не містять характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 року № 255 затверджено Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених (далі - Вимоги).

Відповідно до п. 8 Вимог вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології.

Відповідно до п. 12 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно з п. 13 Порядку № 879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Документи на ваги завжди знаходяться у пункті здійснення габаритно-вагового контролю та надаються всім водіям для ознайомлення.

Суд зауважує, що до матеріалів справи надано квитанцію чек транспортного засобу марки МАН, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому не вказані будь - які відомості, за якими можливо ідентифікувати ваги, за допомогою яких здійснювалось зважування транспортного засобу позивача, лише міститься відбитки печаток ДП Вінницький облавтодор.

Відповідачем до відзиву долучено свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №34-00/2924 від 16.08.2019 року, яке чинне до 16.08.2020 року, на ваги пересувні автомобільні типу CHEKLODE FREEWEIGH зав. № 008211 виробник "CENTRAL WEIGHING", Англія, в якому зазначено, що за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогу ГОСТ 29329-92 "Весы для статического взвешивания. Общие технические требования". Характеристики кожної платформи: НмГЗ - 500 кг., НГЗ - 15000 кг., d=е=50 кг, клас звичайний, контрольне число калібрування - ЗЕ.

Проте, суд зауважує, що надані відповідачем докази не дають змоги ідентифікувати зазначені у вказаному свідоцтві ваги як такі, за допомогою яких здійснювалось зважування транспортного засобу належного позивачу.

Крім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу, що в свідоцтві про повірку вказано, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ГОСТ 29329-92 "Весы для статического взвешивания. Общие технические требования».

Як зазначає в позовній заяві позивач та не спростовується матеріалами справи, здійснення вимірювання по осьових навантажень та маси вантажного транспортного засобу відбувалося саме під час руху транспортного засобу, тобто зважування здійснюється не статично, а в русі. Разом з тим, зазначений ГОСТ 29329-92 визначений саме для ваг щодо здійснення зважування статичного. Відповідачем не надано доказів, що на вагах ГОСТу 29329-92 можливо здійснювати зважування транспортних засобів у русі.

З наведеного вбачається, що під час здійснення габаритно-вагового контролю шляхом зважування транспортного засобу посадовими особами ДП Вінницький облавтодор неправомірно використовувались засіб вимірювальної техніки - ваги для статичного зважування, оскільки зважування належного позивачу транспортного засобу здійснювалось саме у русі.

За таких обставин, суд доходить висновку, що якщо зважування відбувалося саме на вагах стосовно яких відповідачем надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №34-00/2924 від 16.08.2019 року, то в такому випадку зважування відбулось з порушенням застосування засобів вимірювальної техніки, відповідно відомості, отримані за результатами такого зважування, а саме перевищення вагових параметрів - перевищення навантаження на здвоєну вісь, не відповідають дійсності.

Підсумовуючи суд констатує, що ні з чеку зважування, ні зі змісту акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 31.07.2020, ні з інших складених працівниками Уктрансбезпеки документів неможливо встановити найменування, відповідні характеристики вимірювального та зважувального обладнання, яке використовувалось при проведенні габаритно-вагового контролю належного позивачу транспортного засобу, оскільки в цих документах не вказано якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу. Відповідно, зазначене позбавляє можливості перевірити відповідність цього приладу параметрам та технічному стану, що пред`являються до такого обладнання.

Зазначене не дає змоги суду спростувати твердження позивача про здійснення відповідачем габаритно - вагового контролю транспортного засобу на несертифікованому обладнанні, за відсутності відомостей про його справність, а проведення перевірки на такому обладнанні є порушенням вимог чинного законодавства України.

Як зазначалось вище, вимірювальне і вагове обладнання повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології (пункт 8 Розділу II Вимог №255).

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що габаритно-ваговий контроль належного позивачу транспортного засобу було здійснено на обладнанні, яке відповідає вимогам законодавства.

Вказане свідчить про незаконність та необґрунтованість постанови від 18.08.2020 № 198385 про застосування адміністративно-господарського штрафу, а відтак вона підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.12.2019 у справі № 557/322/17.

Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що оскільки перевезення відбувалось сипучого вантажу, відповідно зважування на вісь є протиправним, а Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобі у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, з огляду на наступне.

Так, наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.2014 року "Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні" на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу.

Відповідно до п. 8.14-8.15 гл. 8 зазначених правил завантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху.

Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладними, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньо для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно з п. 12.1 гл. 12 зазначених правил при транспортуванні вантажів слід дотримуватися вимог Правил дорожнього руку України.

Пунктом 12.5 гл. 12 вказаних правил передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

У відповідності до п. 8.21 гл. 8 зазначених правил виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у Правилах дорожнього руху України.

Таким чином, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема, сипучого вантажу великогабаритним автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху, а тому суд не приймає до уваги доводи позивача щодо сипучості вантажу, так як вони є необґрунтованими.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи та оцінивши усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведені факт допущення позивачем порущень, передбачених Закону України "Про автомобільний транспорт", а, відповідно, і правомірності накладання адміністративно-господарського штрафу.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З огляду на викладене, суд зазначає, що оскаржувана постанова від 18.08.2020 року №198385 про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача на підставі абз. 16 ч. 1 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт" не відповідає критеріям правомірності, оскільки прийнята відповідачем необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, а відтак є протиправною та підлягає скасуванню.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області на користь ТОВ "Кряж" підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 2102 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про застосування адміністративно - господарського штрафу № 198385 від 18.08.2020 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кряж" сплачений судовий збір в сумі 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кряж" (вул. Максимовича, 4, оф. 410, м. Вінниця, 21036, ).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна