Справа № 160/17182/20
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 наступні періоди його роботи : з 10.10.1983 по 04.11.1983 рік ; з 03.12.1984 рік по 11.03.1985 рік ; з 23.05.1985 року по 30.07.1985 року ; з 12.08.1988 року по 10.03.1990 року ; з 22.03.1990 року по 12.03.1992 року ; з 20.03.1992 року по 15.12.1994 року ; з 28.12.1994 року по 24.03.1997 року , а також період виплати допомоги по безробіттю з 04.01.1998 року по 29.12.1998 року для призначення пенсії по віку і провести відповідний перерахунок;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 загальний трудовий стаж, який є підставою для нарахування пенсії за віком, наступні періоди його роботи : з 10.10.1983 по 04.11.1983 рік ; з 03.12.1984 рік по 11.03.1985 рік ; з 23.05.1985 року по 30.07.1985 року ; з 12.08.1988 року по 10.03.1990 року ; з 22.03.1990 року по 12.03.1992 року ; з 20.03.1992 року по 15.12.1994 року ; з 28.12.1994 року по 24.03.1997 року , а також період виплати допомоги по безробіттю з 04.01.1998 року по 29.12.1998 року для призначення пенсії по віку і провести відповідний перерахунок.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 25.06.2020р. він звернувся до відповідача з питання призначення йому пенсії за віком, однак листом пенсійного органу від 07.07.2020р. позивачу було відмовлено в призначенні такої пенсії з посиланням на те, що окремі періоди його роботи не можуть бути взяті пенсійним органом в розрахунок стажу для призначення пенсії. Вказані дії відповідача позивач вважає неправомірними.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову. У записах про звільнення немає посилання на статтю нормативного документа підстави звільнення; не враховано період виплати допомоги по безробіттю так, як наявні розбіжності між датою початку виплати допомоги по безробіттю та датою наказу про прийняття на облік.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.06.2020р. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач вважає такі дії пенсійного органу неправомірними, що й стало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).
Частиною 1 ст. 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.
Статтею 1 Закону № 1058-IV, визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Частиною 3 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Як підтверджено матеріалами справи, на час звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії, він досяг необхідного пенсійного віку 60 років, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Однак, пенсійний орган не врахував до загального страхового стажу період роботи позивача з 10.10.1983 по 04.11.1983 рік ; з 03.12.1984 рік по 11.03.1985 рік ; з 23.05.1985 року по 30.07.1985 року ; з 12.08.1988 року по 10.03.1990 року ; з 22.03.1990 року по 12.03.1992 року ; з 20.03.1992 року по 15.12.1994 року ; з 28.12.1994 року по 24.03.1997 року, а також період виплати допомоги по безробіттю з 04.01.1998 року по 29.12.1998 року через неточність та невідповідність записів у трудовій книжці вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).
Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених положень дає суду підстави зробити висновок, що надання особою до пенсійного органу документів та уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.
Водночас, суд зауважує, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить всі необхідні записи, які підтверджують факт роботи ОСОБА_2 у спірні періоди: з 10.10.1983 по 04.11.1983 рік ; з 03.12.1984 рік по 11.03.1985 рік ; з 23.05.1985 року по 30.07.1985 року ; з 12.08.1988 року по 10.03.1990 року ; з 22.03.1990 року по 12.03.1992 року ; з 20.03.1992 року по 15.12.1994 року ; з 28.12.1994 року по 24.03.1997 року та період виплати допомоги по безробіттю з 04.01.1998 року по 29.12.1998 року.
Суд не приймає до уваги доводи відповідача з приводу того, що в трудовій книжці позивача є в наявності певні неточності та невідповідності записів вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, оскільки, на думку суду, наявність таких недоліків щодо заповнення трудової книжки не є підставою вважати, що вказані спірні періоди роботи не підтверджують факту перебування особи на відповідній посаді, до того ж, обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, а не на працівника.
Отже, наведені обставини свідчать про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області безпідставно не врахувало ОСОБА_1 період його роботи з 10.10.1983 по 04.11.1983 рік ; з 03.12.1984 рік по 11.03.1985 рік ; з 23.05.1985 року по 30.07.1985 року ; з 12.08.1988 року по 10.03.1990 року ; з 22.03.1990 року по 12.03.1992 року ; з 20.03.1992 року по 15.12.1994 року ; з 28.12.1994 року по 24.03.1997 року та період виплати допомоги по безробіттю з 04.01.1998 року по 29.12.1998 року до загального страхового стажу, чим порушило право позивача на отримання належного йому пенсійного забезпечення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене вище, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 наступні періоди його роботи : з 10.10.1983 по 04.11.1983 рік ; з 03.12.1984 рік по 11.03.1985 рік ; з 23.05.1985 року по 30.07.1985 року ; з 12.08.1988 року по 10.03.1990 року ; з 22.03.1990 року по 12.03.1992 року ; з 20.03.1992 року по 15.12.1994 року ; з 28.12.1994 року по 24.03.1997 року, а також період виплати допомоги по безробіттю з 04.01.1998 року по 29.12.1998 року для призначення пенсії по віку і провести відповідний перерахунок.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу, який є підставою для нарахування пенсії за віком, наступні періоди його роботи : з 10.10.1983 по 04.11.1983 рік ; з 03.12.1984 рік по 11.03.1985 рік ; з 23.05.1985 року по 30.07.1985 року ; з 12.08.1988 року по 10.03.1990 року ; з 22.03.1990 року по 12.03.1992 року ; з 20.03.1992 року по 15.12.1994 року ; з 28.12.1994 року по 24.03.1997 року, а також період виплати допомоги по безробіттю з 04.01.1998 року по 29.12.1998 року для призначення пенсії по віку і провести відповідний перерахунок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя С.В. Златін

Рішення не набрало законної сили станом на 26.02.2021 року

Суддя С.В. Златін