Справа № 480/7343/20
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2021 року Справа № 480/7343/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Глазька С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Щербаченко В.В.,
представника позивача - Бикової Р.Ю.,
представника відповідача - Коротун О.О.,
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження у приміщенні суду м. Суми адміністративну справу № 480/7343/20 за позовом Служби автомобільних доріг у Сумській області до Північно-Східного офісу Держаудитслужби, третя особа - ТОВ "Автомагістраль-Південь" про визнання протиправним та скасування висновку,-
В С Т А Н О В И В:
Служба автомобільних доріг у Сумській області (далі - позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Північно-Східного офісу Держаудитслужби (далі - відповідач), третя особа - ТОВ "Автомагістраль-Південь", в якій просить визнати протиправним та скасувати Висновок Північно-Східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу закупівлі № UA-2019-10-24-001124-с «ГБН Г.1-218-182:2011 Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Т-19-12 Шостка - Ямпіль (окремими ділянками) (45233142-6 - Ремонт доріг)» від 13.10.2020.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем за наслідками проведення моніторингу процедури закупівлі було встановлено порушення позивачем вимог Закону України «Про публічні закупівлі», у зв`язку з чим і був складений оскаржуваний висновок. Позивач заперечує проти встановлених відповідачем порушень, оскільки дії та рішення позивача під час проведення процедури закупівлі UA-2019-10-24-001124-с, відповідали вимогам законодавства, а порушення, встановлені відповідачем, є наслідком неправильного застосування відповідачем вимог нормативно-правових актів.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 26.11.2020.
23.11.2020 відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог надав суду заперечення, у якому зазначив, що оскаржуваний висновок є правомірним, оскільки фіксує виявлені порушення Закону України «Про публічні закупівлі». Окрім того, відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів в підтвердження того, що оскаржуваний висновок порушує його права (т.1 а.с.93-100).
26.11.2020 позивачем до суду було подано заяву про уточнення (зміну) позовних вимог.
Так, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просить визнати протиправним та скасувати висновок Північно-Східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі № UA-2019-10-24-001124-с від 13.10.2020.
02.12.2020 судом отримано від позивача відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не спростовують обґрунтування позовних вимог (т.1 а.с.169).
Ухвалою суду від 16.02.2021 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги.
Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Третя особа повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечила, надала клопотання, у якому зазначила, що підтримує позовні вимоги позивача та просить подальший розгляд справи здійснювати без участі представника третьої особи (т.1 а.с. 202).
Заслухавши доводи представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 24.10.2019 на електронному майданчику Prozorro позивачем було опубліковано оголошення про проведення публічної закупівлі «ГБН Г. 1-218-182:2011 Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Т-19-12 Шостка - Ямпіль (окремими ділянками) (45233142-6 Ремонт доріг)» (№ UA-2019-10-24-001124-е). Кінцевим строком подання тендерних пропозицій було визначено 04.02.2020.
У вказаній процедурі закупівлі свої тендерні пропозиції було подано 5-ма учасниками: ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ», ТОВ «ШБУ-77», ТОВ «Миколаївбудцентр», КОНСОРЦІУМ «МІКСТРАНСБУД», ТОВ «Автомагісграль-Південь».
За результатами розгляду тендерних пропозицій, тендерним комітетом позивача відхилено тендерну пропозицію ТОВ «Миколаївбудцентр», а учасників ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ», ТОВ «ШБУ-77», ТОВ «Автомагістраль-Південь», КОНСОРЦІУМ «МІКСТРАНСБУД» - допущено до аукціону.
30.03.2020 за результатами проведення аукціону, переможцем процедури закупівлі став КОНСОРЦІУМ «МІКСТРАНСБУД», однак через те, що в межах встановленого 20-денного строку його уповноважена особа не з`явилася для підписання договору, тому керуючись положеннями частини 3 статті 32 Закону України «Про публічні закупівлі», переможцем визначено ТОВ «Автомагістраль-Південь».
27.04.2020 позивачем було оприлюднено повідомлення про намір укласти договір із ТОВ «Автомагістраль-Південь», а 17.05.2020, відповідно, між позивачем і ТОВ «Автомагістраль-Південь» укладено договір про надання послуг № 17/05/01.
У подальшому, згідно з наказом від 17.09.2020 № 190 «Про початок моніторингу закупівель», Північно-Східним офісом Держаудитслужби проведено моніторинг закупівлі № UА-2019-10-24-001124-с «ГБН Г.1-218-182:2011 Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Г-19-12 Шостка - Ямпіль (окремими ділянками) (45233142-6 Ремонт доріг)», за результатами якого 13.10.2020 складено оскаржуваний «Висновок про результати моніторингу закупівлі» (далі - висновок).
У зв`язку з викладеними порушеннями у висновку відповідач зазначив, що відповідно до вимог п.1 та п.4 ч.1 статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі», замовник відхиляє тендерну пропозицію учасника у разі, якщо вона не відповідає умовам тендерної документації. Однак, на порушення п.4 ч.1 ст. 30 Закону, Замовник не відхилив пропозицію учасника ТОВ «Автомагістраль-Південь» як таку, що не відповідає умовам тендерної документації, допустив її до аукціону, визначив переможцем торгів та оприлюднив з ним договір про надання послуг від 17.05.2020 № 17/05/01 на суму 188000000,00 гривень.
Відповідно до розділу 3 оскаржуваного висновку «Зобов`язання щодо усунення порушення (порушень)», відповідач зазначив: «керуючись статтями 2 та 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Північно-східний офіс Держаудитслужби зобов`язує здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку, зокрема шляхом припинення зобов`язань за договором з дотриманням положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівельна інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.»
Виконуючи вимоги п.3 оскаржуваного висновку, позивач протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку надав відповідачу аргументовані заперечення до висновку.
Позивач зазначає, що вказана норма не порушена Замовником при складанні тендерної документації, адже «суміші крупнозернистий тип А» являються назвою матеріалу і не являється назвою торговельної марки чи фірми, патента, конструкції або типу предмета закупівлі, джерела його походження або виробника.
У зв`язку з викладеним, позивач у вказаних запереченнях зазначив, що висновок Північно-Східного офісу Держаудитслужби містить необґрунтовані та передчасні висновки про порушення позивачем як Замовником вимог пункту 3 частини 2 статті 22 та пункту 4 частини 1 статті 30 Закону щодо не відхилення пропозицій учасників ТОВ «Автомагістраль-Південь» та Консорціума «МІКСТРАНСБУД» як таких, що не відповідають умовам тендерної документації.
У подальшому позивач подавши вказане заперечення (21.10.2020) та не отримавши від відповідача жодних рішень за наслідками його розгляду, з метою недопущення можливих негативних наслідків, вирішив оскаржити висновок у судовому порядку, у зв`язку з чим і подав позов у даній справі.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Так, спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон).
Відповідно до ст. 8 Закону, моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).
Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.
Моніторинг процедури закупівлі не проводиться на відповідність тендерної документації вимогам частини четвертої статті 22 цього Закону.
Моніторинг процедур закупівель здійснюється також щодо процедур закупівель, особливості яких передбачені у законах, що визначені у частинах восьмій та дев`ятій статті 3 цього Закону.
Повідомлення про прийняття рішення про початок моніторингу процедури закупівлі орган державного фінансового контролю оприлюднює в електронній системі закупівель протягом двох робочих днів з дня прийняття такого рішення із зазначенням унікального номера оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєного електронною системою закупівель, та/або унікального номера повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі, а також опису підстав для здійснення моніторингу процедури закупівлі.
Повідомлення про початок моніторингу процедури закупівлі не зупиняє проведення процедур закупівель, визначених цим Законом.
Строк здійснення моніторингу процедури закупівлі не може перевищувати 15 робочих днів з наступного робочого дня від дати оприлюднення повідомлення про початок моніторингу процедури закупівлі в електронній системі закупівель.
Протягом строку проведення моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю, відповідальна за проведення моніторингу процедури закупівель, має право через електронну систему закупівель запитувати у замовника пояснення (інформацію, документи) щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі. Усі такі запити про надання пояснень автоматично оприлюднюються електронною системою закупівель. Замовник протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення запиту про надання пояснень щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі, повинен надати відповідні пояснення (інформацію, документи) через електронну систему закупівель.
Замовник у межах строку здійснення моніторингу процедури закупівлі має право з власної ініціативи надавати пояснення щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі.
За результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
У висновку обов`язково зазначаються:
1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо якого здійснювався моніторинг процедури закупівлі;
2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися щодо кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності) та його очікувана вартість;
3) унікальний номер оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі;
4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі;
5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.
У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю.
Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі не виявлено порушень законодавства у сфері публічних закупівель, у висновку зазначається інформація про відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.
Якщо під час моніторингу, за результатами якого виявлено ознаки порушення законодавства у сфері публічних закупівель, було відмінено тендер чи визнано його таким, що не відбувся, орган державного фінансового контролю зазначає опис порушення без зобов`язання щодо усунення такого порушення.
Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі виявлено ознаки порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції органу державного фінансового контролю, про це письмово повідомляються відповідні державні органи.
Замовник має право протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення висновку одноразово звернутися до органу державного фінансового контролю за роз`ясненням змісту висновку та його зобов`язань, визначених у висновку.
Протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення органом державного фінансового контролю висновку замовник оприлюднює через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.
У разі підтвердження органом державного фінансового контролю факту усунення замовником порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, про що цей орган зазначає в електронній системі закупівель протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення замовником відповідної інформації в електронній системі закупівель, службова (посадова) особа замовника та/або уповноважена особа замовника не притягається до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері закупівель з порушень, що були усунуті замовником відповідно до висновку.
У разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду. Замовник зазначає в електронній системі закупівель про відкриття провадження у справі протягом наступного робочого дня з дня отримання інформації про відкриття такого провадження та номер такого провадження.
Якщо замовник не усунув визначене у висновку порушення, що призвело до невиконання ним вимог, передбачених цим Законом, а також висновок не оскаржено до суду, орган державного фінансового контролю після закінчення строку на оскарження до суду, визначеного у частині десятій цієї статті, за результатами моніторингу вчиняє дії щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Номер протоколу зазначається в електронній системі закупівель наступного робочого дня з дня складання протоколу, а також зазначаються дата та номер відкриття провадження у справі протягом наступного робочого дня з дня отримання інформації про відкриття такого провадження.
Форма висновку та порядок його заповнення визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Саме на виконання вищевказаної норми, відповідачем і був складений оскаржуваний висновок.
Суд звертає увагу, що ч. 3 вказаного висновку, яка визначає для позивача зобов`язання за наслідками встановлених відповідачем порушень, має декілька варіантів виконання висновку, а саме:
- здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку, зокрема, шляхом припинення зобов`язань за договором з дотриманням положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку;
- або надати аргументовані заперечення до висновку;
- або надати інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.
Саме на виконання вказаних зобов`язань позивачем 21.10.2020 були надані аргументовані заперечення до висновку.
У ході розгляду справи судом не було встановлено, що відповідачем вказані заперечення були відхилені або визнані необґрунтованими.
Суд звертає увагу, що стаття 8 Закону не визначає порядку дій відповідача у разі надання замовником, аргументованих заперечень, які спростовують висновок відповідача щодо встановлених порушень, у зв`язку з чим неможливо стверджувати про наявність негативних наслідків для позивача оскаржуваним висновком.
Відповідач у своїх заперечення на позовну заяву, окрім іншого, зазначає, що позивач оскаржуючи висновок відповідача не надає доказів порушення вказаним висновком його прав та зазначає, що відповідно до рішення Конституційного суду від 14.12.2011 №19-рп/2011 права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. При цьому, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Щодо вказаних доводів, суд зазначає наступне.
Відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», висновок про результати моніторингу процедури закупівлі фіксує порушення законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі.
Орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. У даному випаду відповідач не приймав таку вимогу.
Оскаржуваний висновок від 13.10.2020 про результати моніторингу закупівлі № UA-2019-10-24-001124-с не є документом, який містить норми права загальної або індивідуальної дії. Він не може створювати нових правових норм, доповнювати чи змінювати чинне законодавство та не має обов`язкового характеру для суб`єкта по відношенню, до якого він винесений.
Жодні санкції до позивача з боку відповідача не застосовано, а тому задоволення позову, не відновить жодні права позивача.
Суд зауважує, що порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні правові наслідки для особи у вигляді виникнення, зміни чи припинення певних правовідносин за її участю. Іншими словами, таке рішення (дії чи бездіяльність) є юридичним фактом, котрий має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами.
Отже, виходячи з наведеного, скасуванню оскаржуваного рішення (висновку), має передувати встановлення судом порушення діями та/або бездіяльністю, рішенням цього суб`єкта прав позивача й, відповідно, визнання їх протиправними, що також випливає й зі змісту приписів статті 245 КАС України.
Разом з тим, в даному випадку, предметом адміністративного позову є правомірність висновку відповідача щодо встановлення порушень Замовником вимог Закону України «Про публічні закупівлі» у зв`язку із невідхиленням пропозиції переможця. У зобов`язальній частині висновку зобов`язано замовника здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законодавством порядку або надати обґрунтоване заперечення.
Суд звертає увагу, що рішення про відхилення пропозицій замовником не приймалося, відміни торгів не було, договір укладено, а позивач на виконання оскаржуваного висновку, надав аргументовані заперечення.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з того, що висновок відповідача, який оскаржує позивач, не порушує його права та законні інтереси та не обмежує його права, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
Адміністративний суд захищає фізичну або юридичну особу від втручання у його основоположні права.
Разом з тим, саме по собі звернення до адміністративного суду ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Для того щоб було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.
Аналіз зазначених правових норм у їх сукупності дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. При цьому, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, що стверджує про їх порушення.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, що з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.
Отже, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права, свободи та інтереси особи.
У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 дав визначення поняттю охоронюваний законом інтерес, який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям права (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. <...> поняття охоронюваний законом інтерес у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям права має один і той же зміст.
Таким чином, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент їх звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай, індивідуально виражені права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Суд зазначає, що складання висновку, який відповідно до вимог Закону не має обов`язкового характеру для позивача, не є достатньою підставою для визнання його протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання рішення протиправним є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цим рішенням.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Звертаючись з позовною заявою до суду, позивачем не вказано, яким саме чином оскаржуваний висновок суб`єкта владних повноважень порушує його права, свободи або інтереси.
У судовому засіданні представник позивача також не змогла пояснити чим оскаржуваний висновок порушує права позивача, зазначивши лише те, що позов поданий виключно на упередження з метою недопущення у майбутньому складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення на підставі якого в подальшому суд може притягнути посадових осіб до адміністративної відповідальності.
З даного приводу, суд зазначає, що вказані доводи представника базуються виключно на припущеннях можливих дій як відповідача, так і суду, які на час розгляду даної справи відсутні. Окрім того, суд зазначає, що як на стадії можливого складання протоколу, так і на стадії можливого розгляду справи про адміністративне порушення в суді, відповідачем повинна бути надана оцінка запереченням позивача від 21.10.2020.
Окремо суд зазначає, що з урахуванням вищевикладеного обґрунтування, відсутні підстави для дослідження обставин (фактів), якими обґрунтовуються вимоги позивача, оскільки обов`язковою передумовою вчинення вказаних дії судом, відповідно до норм КАС України, є наявність спору між сторонами, тобто наявність порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законного інтересу позивача, в той же час вказаних порушень позивачем не зазначено.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно ст. 139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, питання щодо повернення йому судових витрат у вигляді сплаченого судового збору судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог Служби автомобільних доріг у Сумській області до Північно-Східного офісу Держаудитслужби, третя особа - ТОВ "Автомагістраль-Південь" про визнання протиправним та скасування висновку відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 25 лютого 2021 року.

Суддя С.М. Глазько