Справа № 420/1269/20
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1269/20
26 лютого 2021 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про зміну порядку та способу виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2020р. у справі № 420/1269/2,
У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилася адміністративна справа №420/1269/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Одеснафтопродукт-Барвінок» до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання неправомірною дій та бездіяльності щодо не перенесення інформації про земельну ділянку, зобов`язання внести до Державного земельного кадастру відомості про зареєстровану земельну ділянку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2020р. у справі № 420/1269/20 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Одеснафтопродукт-Барвінок» до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання неправомірною дій та бездіяльності щодо не перенесення інформації про земельну ділянку, зобов`язання внести до Державного земельного кадастру відомості про зареєстровану земельну ділянки задоволено:

визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови ТОВ «Одеснафтопродукт-Барвінок» у перенесенні інформації про земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0329 до Державного земельного кадастру;

зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області перенести до Державного земельного кадастру відомості про зареєстровану земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0329, розташовану на території Чапаєвської сільської ради (за межами населеного пункту) Великомихайлівського району Одеської області, відповідно до п. 4 розділу VII «Прикінцевих та перехідних» положень Закону України «Про державний земельний кадастр»;

стягнуто з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Одеснафтопродукт-Барвінок» судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2021р. у справі № 420/1269/20 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2020р. у справі №420/1269/20 повернуто особі, яка її подала.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2020р. у справі № 420/1269/20 набрало законної сили 13.01.2021р.

25.01.2021р. Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 420/1269/20.

17.02.2021р. (вх. №7848/21) до суду надійшла заява Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про зміну порядку та способу виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2020р. у справі № 420/1269/20, в якій заявник просить: змінити порядок та спосіб виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2020р. у справі № 420/1269/20 шляхом присвоєння земельній ділянці (кадастровий номер 0:01:002:0329) нового кадастрового номеру на підставі документації із землеутрою, яка стала підставою внесення відомостей про земельну ділянку до Державного реєстру земель.

В обґрунтування заяви зазначено, що земельна ділянка площею 0,3506 га, в тому числі 0,3406 га забудованих земель для експлуатації та обслуговування автозаправної станції на території Чапаєвської сільської ради Великомихайлівського району перебуває у складі земель, які перебувають у постійному користуванні Веселокутської філії відкритого акціонерного товариств Одеснафтопродукт. Враховуючи наведене, державним кадастровим реєстратором Управління здійснено заходи щодо виправлення технічної помилки, яка виникла внаслідок перенесення відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0329, яка не підлягала перенесенню з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру, а саме: відомості про вказану земельну ділянку перенесені до архівного шару Державного земельного кадастру.

У програмному забезпеченні Державного земельного кадастру відсутня функціональна можливість перенесення з архівного шару відомостей про земельну ділянку з тим же кадастровим номером, з яким земельна ділянка перенесена до архівного шару. Беручи до уваги наведена, з урахуванням приписів Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012р., державний кадастровий реєстратор може здійснити заходи щодо внесення відомостей про вищезазначену земельну ділянку до Державного земельного кадастру шляхом присвоєння земельній ділянці нового кадастрового номеру на підставі документації із землеустрою, яка стала підставою внесення відомостей про земельну ділянку до Державного реєстру земель. Зазначені обставини, на думку заявника, істотно ускладнюють та роблять неможливим виконання рішення суду у визначений судом спосіб.

Ухвалою від 18.02.2021р. призначено розгляд заяви Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про зміну порядку та способу виконання рішення на 26.02.2021 р. о 10 год. 00 хв. з повідомленням учасників справи.

До судового засідання 26.02.2021 р. стягувач та боржник, належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, явку представників не забезпечили.

26.02.2021 р. (вх. № 9781/21) від товариства з обмеженою відповідальністю «Одеснафтопродукт-Барвінок» надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності представника.

26.02.2021 р. (вх. № 9789/21) від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності представника.

Згідно ч. 2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

На підставі ч. 3 ст.194, ч.9 ст. 205, ч. 2 ст.378 КАС України суд вирішив здійснювати розгляд заяви у порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для зміни способу та порядку виконання, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 134 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 р., внесення відомостей до Державного земельного кадастру в разі внесення змін до відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга не відкривалася, та/або нових (додаткових) відомостей про таку земельну ділянку до Поземельної книги (в тому числі у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний земельний кадастр", під час перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки з державного реєстру земель) здійснюється Державним кадастровим реєстратором відповідно до пункту 124 цього Порядку.

Відповідно до п. 29 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 р., кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється. У разі поділу чи об`єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер.

Згідно п. 115-1 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 р., кадастрові номери земельних ділянок, визначені відповідно до Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010 р. № 749, але не присвоєні, вважаються присвоєними, а земельні ділянки - зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа, якщо така документація затверджена в установленому законом порядку до 1 січня 2013 року.

Відомості про дану земельну ділянку в електронній формі вносяться до Державного земельного кадастру з одного з таких джерел:

обмінного файлу, на підставі якого визначено кадастровий номер земельної ділянки у період до 1 січня 2013 р., перетвореного в електронний документ;

відомостей Державного земельного кадастру із статусом архівних, набутим відповідно до пункту 138 цього Порядку.

При цьому у випадку, зазначеному в абзаці третьому цього пункту, кадастрові номери відповідних земельних ділянок не змінюються.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише: 1) у виняткових випадках; 2) за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим; 3) за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів реалізації (виконання) рішення саме в разі неможливості його виконання у спосіб і порядок, встановлений раніше.

Таким чином, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

За приписами ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За правилами ст. 19 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов`язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі.

Статтею 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що Високі Договірні Сторони зобов`язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

У пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Матківська проти України" від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини "Воротнікова проти України" від 14 лютого 2008 року (заява № 1225/02) зазначено про те, що виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

На підставі викладеного, враховуючи вищевказані обставини встановлені судом, що унеможливлюють виконання судового рішення в частині зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області перенести до Державного земельного кадастру відомості про зареєстровану земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0329, розташовану на території Чапаєвської сільської ради (за межами населеного пункту) Великомихайлівського району Одеської області, відповідно до п. 4 розділу VII «Прикінцевих та перехідних» положень Закону України «Про державний земельний кадастр», а спосіб і порядок про який просить заявник ніяким чином не вплине і не змінить судове рішення, суд вважає необхідним задовольнити дану заяву та змінити спосіб та порядок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2020р. у справі № 420/1269/20 шляхом зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області присвоїти земельній ділянці (кадастровий номер 0:01:002:0329) нового кадастрового номеру на підставі документації із землеутрою, яка стала підставою внесення відомостей про земельну ділянку до Державного реєстру земель.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 248, 256, 295-297, 378 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про зміну порядку та способу виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2020р. у справі № 420/1269/20, задовольнити.

Встановити подальший порядок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2020р. у справі № 420/1269/20 шляхом зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області присвоїти земельній ділянці (кадастровий номер 0:01:002:0329) нового кадастрового номеру на підставі документації із землеутрою, яка стала підставою внесення відомостей про земельну ділянку до Державного реєстру земель.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскаржується в порядку та строки ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Г.П. Самойлюк