Справа № 640/1814/21
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 лютого 2021 року м. Київ № 640/1814/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1
до Міністерства охорони здоров`я України
про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, звернувся ОСОБА_1 із позовом до Міністерства охорони здоров`я України із позовом до Міністерства охорони здоров`я і якому просить суд: скасувати висновок ДЕПАРТАМЕНТУ ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) за результатами клініко експертної оцінки якості та обсягів наданої медичної допомоги ОСОБА_1 в умовах Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, скасувати висновок Міністерства охорони здоров`я України за результатами клініко- експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування ОСОБА_1 в умовах КНП" Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги", зобов`язати Відповідача під час судового розгляду надати позивачу та суду належним чином завірену копію протоколу магнітно-резонансної томографії, яке було опрацьовано під час проведення клініко- експертної комісії МОЗ України, встановити що надання медичної допомоги та медичного обслуговування в умовах Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги було з порушенням Основ законодавства України про охорону здоров`я, встановити що надання медичної допомоги та медичного обслуговування Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги було з порушенням прав пацієнта, встановити що надання медичної допомоги та медичного обслуговування в умовах Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги було з порушенням клінічного протоколу №317 від 13.06.2008 надання медичної допомоги хворим із травмою шийного відділу хребта та спинного мозку, зобов`язати відповідача провести клініко-експертну оцінку якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування в умовах "Центру первинної медико- санітарної допомоги "Русанівка" Дніпровського району м. Києва", філія № 1, зобов`язати відповідача провести клініко-експертну оцінку якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування в умовах Київської міської клінічної лікарні № 3, стягнути з Міністерства охорони здоров`я України на користь позивача судові витрати у розмірі 484 грн. 00 коп.

Відповідно до вимог ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подано позовну заяву у строк установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Так, перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив, що позивач оскаржує исновок ДЕПАРТАМЕНТУ ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) від 23.05.2019 та висновок Міністерства охорони здоров`я України за результатами клініко- експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування ОСОБА_1 .

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з вимогами ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Тому, при визначенні початку перебігу процесуального строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

З аналізу позовної заяви та доданих до неї документів, суд приходить до висновку, що оскаржувані висновки позивач отримав листом Департаменту охорони здоров`я від 24.05.2019 №061-061/Р-185/5-5036/03-03 у відповідь на власне звернення.

Суд звертає увагу, що правовідносини з приводу складання висновку за результатами клініко-експертної оцінки Клініко-експертної комісії унормовані приписами Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 05.02.2016р. №69 "Про організацію клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування" (далі за текстом - Наказ № 69) та Порядку №752.

Так, Наказом №69 було затверджено Положення про клініко-експертну комісію Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, відповідно до якого Клініко-експертна комісія Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (далі - КЕК) є консультативно-дорадчим органом, діючим на постійній (без виїзду на місце конкретного випадку) або тимчасовій основі (у разі виїзду на місце конкретного випадку), що утворюється для колегіального розгляду звернень фізичних та юридичних осіб, правоохоронних органів щодо клініко-експертних питань профілактики, діагностики, медичного лікування, реабілітації, оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування за конкретними випадками у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування (далі - ЗОЗ) та фізичних осіб - підприємців, що провадять господарську діяльність у сфері охорони здоров`я у відповідній адміністративно-територіальній одиниці України (далі - ФОП).

Таким чином, з положень Наказу №69 судом з`ясовано, що управлінська діяльність з приводу розгляду звернень громадян стосовно якості надання медичних послуг за своєю правовою суттю є специфічним проявом вирішення звернень громадян, але не у порядку Закону України «Про звернення громадян», результати якої втілюються не у формі прийняття рішень за скаргою, а у формі Висновків за результатами проведення експертної оцінки запитуваної документації.

З аналізу позовної заяви та доданих до неї документів, суд приходить до висновку, що позивач знав про зміст порушеного права з моменту отримання листа від 24.05.2019, окрім того, згідно комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що при зверненні ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою від 04.09.2019 позивачем були долучені оскаржувані висновки, що свідчить про обізнаність останнього про порушення власних прав та інтересів та звернення до суду із порушенням процесуального строку.

Водночас, як зазначив Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...".

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежено, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

З урахуванням викладеного, суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду, суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи.

Таким чином, позивачеві слід надати пояснення та докази на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Окрім того, перевіривши на відповідність позовну заяву, суд встановив, що в прохальній частині позову позивач зазначив відповідачем - Міністерство охорони здоров`я України, у той час, як у прохальній частині позову позовні вимоги заявлені до ДЕПАРТАМЕНТУ ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ).

З вищевказаного вбачається, що позивачем порушено вимогу щодо суб`єктного складу учасників справи.

Відповідно до п.2, 4 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Враховуючи викладене, суд позбавлений можливості самостійно встановити зі змісту позовних вимог належного відповідача, що в свою чергу створює перешкоди для відкриття провадження в даній адміністративній справі.

Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат, однак в порушення вимог Кодексу адміністративного судочинства України не додано суду жодних доказів на підтвердження факту понесення витрат, пов`язаних із розглядом справи у сумі 484, 00 грн.

Також судом встановлено, що позовна заява підписана від імені позивача його представником за довіреністю - Рогозіною В.Ю.

При цьому, суд звертає увагу, що Законом України від 02.06.2016 № 1401-III «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» Перехідні положення Конституції України доповнено пунктом 161. За змістом пп. 11 пункту 161, представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 1312 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

З вищевказаного слідує, що з 01.01.2019 представництво інтересів осіб в судах усіх інстанцій у справах, у яких не відкриті провадження до 30.09.2016 (дати набуття чинності Закону України від 02.06.2016 № 1401-III) здійснюється адвокатами.

Враховуючи викладене, представнику позивача слід надати суду свідоцтво на здійснення адвокатської діяльності, а також договір про надання правової допомоги у суді який надає право представляти інтереси ОСОБА_1 в суді.

Згідно із ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Наведене вище у сукупності свідчить про недотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Вказані недоліки мають бути усунуті позивачем, шляхом приведення позовної заяви у відповідності до вимог ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України щодо відповідача (відповідність вступної та прохальної частини позовної заяви), подачі суду заяви про поновлення процесуального строку на звернення до суду із зазначенням об`єктивних причин, що перешкоджали зверненню до суду в межах процесуальних строків на звернення, докази понесення судових витрат, докази на представництво інтересів позивача про які вказано в ухвалі суду.

Керуючись ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху .

2.Встановити позивачу строк до 10 для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання вказаної ухвали суду.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст. 169 КАСУ.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена лише у випадку порушення правил підсудності

Суддя А.С. Мазур