Справа № 545/546/20
Суддя: Гальченко О. О.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/546/20
Провадження № 2-а/545/47/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Гальченко О.О.,

при секретарі - Лисенко І.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП в м. Києві сержанта поліції - Лук`яниці Єгора Олександровича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 28.02.2020 року звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП в м. Києві сержанта поліції - Лук`яниці Єгора Олександровича про скасування постанови, посилаючись на те, що 16.02.2020 р. Інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві сержант поліції Лук`яниця Є.О. склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2116725, за скоєння ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Із змісту вищевказаної постанови вбачається, що він 16.02.2020 року близько 12 год. 39 хв., у м. Києві по проспекту Броварському, 4, керуючи транспортним засобом «Gепtга», держ. номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 90 км./год., чим порушив пункт. 12.4. Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1, ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

З постановою серії ЕАК № 2116725 від 16.02.2020 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, він категорично не погоджується, оскільки даного правопорушення не скоював, та вважає вищевказаний процесуальний документ постановленим з істотним порушенням адміністративного законодавства України.

Зміст вказаної постанови суперечить фактичним обставинам справи.

По-перше, оскаржувана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення не відповідає вимогам закону, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності доказів, які б підтверджували факт його неправомірних дій, тому вважає за можливе її скасувати.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення ( проступком ) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення слід встановити, що водій ОСОБА_1 рухався в населеному пункті зі швидкістю 90 км./год. при дозволеній 50 км./год., чим порушив п. 12.4. ПДР, проте відповідачем правопорушення встановлено та зафіксовано на законних підставах не було, а також не було надано на прохання позивача жодного доказу скоєння останнім правопорушення. На прохання позивача показати відеозапис, яким підтверджується скоєне правопорушення, відповідач показав відео за участі іншого автомобіля.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляд) за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріали справи не містять доказів встановлення відповідачем того факту, що він, керуючи автомобілем «Gentra», д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Києві по проспекту Броварському, 4 перевищив швидкість та рухався зі швидкістю 90 км./год., чим порушив «ПДР».

Вказані вище обставини свідчать про недоведеність наявності в його діях порушень вимог п. 12.4., що є порушенням «Правил дорожнього руху» України, що в свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В порушення вимог ст. 268 КУпАП відповідач не надав можливості скористатися правовою допомогою адвоката, не роз`яснив йому його права, всі його доводи і заяви були проігноровані.

По-друге, згідно із ст. 1 КУпАП основним завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України і законних інтересів громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, заховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 6, 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом ( посадовою особою ) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

З наведеного вбачається, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, неправомірно розглянув на місці справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, яке не відноситься до переліку адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, як це передбачено ст. 258 КУпАП, тим самим порушивши права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, що є підставою для скасування постанови.

Аналогічну правову позицію висловлено колегією суддів ВАСУ, викладену в ухвалі від 26.20.2016 року, справа К/800/37207/15, згідно якої за ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право : знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст. ст. 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1- 11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст. 258 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення ч. 1 ст. 258 КУпАП, яке передбачає, що : «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення : «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

З наведеного вбачається, що Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 КУпАП, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Таким чином, вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці є незаконною та підлягає скасуванню.?

Враховуючи вищевикладене, вважає, що постанова серія ЕАК № 2116725 по справі про адміністративне правопорушення від 16.02.2020 р. про накладення адміністративного стягнення є незаконною, не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому його позовні вимоги підлягають задоволенню щодо її скасування .

Прохав скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2116725 від 16.02.2020 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач надав суду телефонограму про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі ( а. с. 49 ).

Відповідач - інспектор роти № 1 батальйону № 1 УПП в м. Києві сержант поліції - Лук`яниця Є.О. не з`явився з невідомих суду причин, хоча був повідомлений належним чином, про що маються підтвердження в матеріалах справи ( а. с. 13, 48, 65, 69 ).

Залучена ухвалою суду від 21.04.2020 року третя особа - Департамент патрульної поліції України надала письмові пояснення ( а. с. 22-46 ), посилаючись на те, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

1. Щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Під час несення служби 16.02.2020 екіпажем «Рубін» за допомогою лазерного вимірювача швидкості «TruCam LTI 20/20» ( серійний номер ТС001115 ) було виявлено порушення «Правил дорожнього руху». А саме, водій транспортного засобу «GENTRA» з номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись о 12-39 год., в м. Києві, просп. Броварський, 4, зі швидкістю 90 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 40 км/год., чим порушив п.12.4. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001р. № 1306 ( ПДР ).

Після чого, було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія, ним виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та п. 2.4. а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем, після розгляду справи про адміністративне правопорушення було прийнято рішення про притягнення за адміністративної відповідальності.

Інспектор Лук`яниця Єгор Олександрович виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 255 грн., відповідно до санкції статті.

Під час винесення постанови відповідачем було допущено технічну описку, та вказаний «TruCam LTI 20/20» ( серійний номер ТС000454 ) ( не вірно ) «TruCam LTI 20/20» ( серійний номер ТС001115 ), як і зазначено з відеозаписі з DVD диску наданому для суду, факту скоєння правопорушення. Наявність неточностей в складеній поліцейським постанові, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, не може бути оцінено судом, як підстава для скасування обґрунтованого рішення поліцейського про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та не може бути підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за умови допущення такого порушення для прикладу постанова Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 757/37173/17-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У зв`язку з перебуванням віддаленого серверу, на якому зберігалися відеозаписи події, які стосуються предмету доказування, за межами території правління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, тобто знаходився в іншому підрозділі поліції, який розташований за іншою адресою, потрібний був певний час для його отримання та опрацювання.

Враховуючи зазначене, просить поновити строк на подання відзиву на позов, передбаченому ст. 162 КАС України та прийняти для можливості повного і об`єктивного дослідження судом всіх обставин справи з урахуванням відеозаписи та фотознімки подій, що стосуються предмету доказування.

2. Щодо правомірності притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності

2.1. Принцип роботи лазерного вимірювача швидкості «TruCam LTI 20/20».

Лазерний вимірювач швидкості «TruCam LTI 20/20» здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Виробник приладу «TruCam» ( LTI, США ) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі «TruCam» зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі «TruCam», але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом «TruCam».

Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом «TruCam», у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

2.2. Правові підстави застосування лазерного вимірювача швидкості «TruCam LTI20/20».

Лазерний вимірювач швидкості «TruCam LTI 20/20» отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903- 2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний «LTI 20/20 ТгиСАМ», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури ( сертифікації ) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для «ТгиСАМ» визначено «Переліком засобів вимірювальної техніки», типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012р. № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 № 193. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16135, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 24.02.2014 р. та чинного до 30.09.2020 лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «ТгиСам LTI 20/20» № ТС001115, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «ТгиСам LTI 20/20», виробництва «Laser Technology Inc»., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та Інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, покази приладу «ТruСаm LТІ 20/20» оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Позиція стосовно правомірності використання приладу «ТruСаm LТІ 20/20» та достовірності результатів, отриманих за його допомогою, була викладена, зокрема, у постановах Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019р. у справі № 359/9278/18, від 26.02.2019р. у справі № 750/14111/18 та від 14.03.2019р. у справі № 378/183/19.

Використання «ТruСаm» органами Національної поліції України, а саме працівниками управлінь патрульної поліції у місті Києві та областях ДПП, запроваджено листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г, від 04.10.2018р. ( копія листа додається додатком ).

2.3. Щодо обставин, викладених в адміністративному позові.

Також, до письмових пояснень третьої особи на позовну заяву додається копія експертного висновку № 04/02/03-3008 від 27.09.2018р., копія сертифікату про затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012; копія відповіді державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.09.2018р. та копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16436, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 24.02.2014 р. та чинного до 30.09.2020. Як вже зазначалося, наведеними документами підтверджується правомірність використання приладу «ТruСаm».

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють «Правила дорожнього руху», затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці «Правила…», несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, «Правил дорожнього руху» та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 1.5. ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3. б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимоги п.12.4. ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У випадках, передбачених ч. 1 та 2 ст. 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до, п. 2 розділу 3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015р. № 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015р. за № 1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Зокрема постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до «Інструкції…», не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Згідно частини 8 Розділу 3 «Інструкції…», справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Справа про адміністративне правопорушення відносно позивача була розглянута інспектором у його присутності на місці зупинки транспортного засобу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи ( ст. 285 КУпАП ). В позовній заяві позивач не заперечив, що постанова про застосування адміністративного стягнення йому була оголошена та вручена, що підтверджується підписом Позивача на постанові.

Згідно ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Прохав відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується позов, та надані третьою особою матеріали, в тому числі відеодоказ, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем викладені у позові обставини, які було спростовано наданими доказами представником Департаменту патрульної поліції України.

Враховуючи, що відповідачем надано суду докази, якими спростовано доводи позивача щодо безпідставності притягнення його до адмінвідповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП, доведено допущене позивачем порушення, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 5-9, 12, 47, 77, 78, 139, 122-123, 241-245, 246, 250 ч. 6, 251 ч. 2, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В адміністративному позові ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП в м. Києві сержанта поліції - Лук`яниці Єгора Олександровича про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП, скасування постанови серії ЕАк № 2116725 від 16.02.2020 року у справі про адміністративне правопорушення - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного тесту рішення суду.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко