Справа № 640/24401/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року м. Київ № 640/24401/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України
про визнання протиправною та скасування спільної директиви, -
В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України в якому просив: визнати спільну директиву Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 05.11.2019р. № 322/1/9дск «Про проведення організаційних заходів у Збройних Сил України в 2020 році» протиправною та скасувати її через порушення нормативних документів Міністерства оборони України щодо процедури та порядку її прийняття.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувана директива є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки під час її прийняття порушено процедуру та порядок її прийняття, які передбачені нормативно-правовими актами Міністерства оборони України.
Відповідачами подано відзиви на адміністративний позов в яких просять відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки під час прийняття оскаржуваної директиви діяли у порядку та в спосіб визначені Конституцією та законами України.
Одночасно, суд зазначає, що 13.01.2020р. до суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог в якій також просив суд: визнати наказ Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 17.12.2019р. № 12/ОШР «Про введення в дію штату № 01/119 Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України» протиправним та скасувати його.
Дослідивши подану заяву, суд зазначає, що справа підлягає розгляду в межах первісних позовних вимог, оскільки вказана заява не приймається судом до розгляду, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 47 КАС України, у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.
З додатків до поданої заяви вбачається, що позивачем вимог ч. 5 ст. 47 КАС України, щодо надання доказів направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи не виконано.
Долучені до заяви копії такої заяви з додатками не є підтвердженням виконання позивачем обов`язку визначеного ч. 5 ст. 47 КАС України, а відповідно не покладають обов`язку на суд щодо направлення такої заяви учасникам справи замість позивача.
З огляду на вказане, в силу вимог ч. 5 ст. 47 КАС України, суд не приймає до розгляду таку заяву, а відтак повертає її заявнику.
Таким чином, адміністративний позов підлягає розгляду виключно в межах позовних вимог про визнання протиправною та скасування спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 05.11.2019р. № 322/1/9дск «Про проведення організаційних заходів у Збройних Сил України в 2020 році» через порушення нормативних документів Міністерства оборони України щодо процедури та порядку її прийняття.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є капітаном 1 рангу, начальником управління логістики заступником начальника штабу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
05.12.2019р. Командувачем Військово-Морських Сил Збройних Сил України позивача попереджено про те, що відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 05.11.2019р. № 322/1/9дск в структурних підрозділах Генерального штабу Збройних Сил України проводяться організаційні заходи. Відповідно до вказаної директиви підрозділ в якому проходить військову службу буде переведено на новий штат. Однак, в новому штаті посада на якій перебуває позивач не передбачається та планується зниження штатно-посадової категорії та зменшення тарифного розряду за посадою. Також, позивача повідомлено про те, що у разі відсутності рівнозначних посад ОСОБА_1 буде призначено на нижчу посаду, а в разі неприйняття керівним складом ЗСУ та МОУ позитивного рішення щодо призначення (непризначення) позивача на одну з посад відповідно до основної або спорідненої спеціальності та відповідного рівня військової освіти, які будуть введені відповідно до нового штату, останній буде поданий до звільнення з військової служби у зв`язку із скороченням штатів або за станом здоров`я, якщо будете визнані непридатним до військової служби.
Позивач вважаючи спільну директиву Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 05.11.2019р. № 322/1/9дск «Про проведення організаційних заходів у Збройних Сил України в 2020 році» протиправною та такою, що порушує його права, свободи та законні інтереси звернувся до суду з позовом.
Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства, ознайомившись із доводами представників сторін, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, відповідно до п. 1 Положення про Міністерство оборони України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. № 671 (далі Положення № 671), Міністерство оборони України (Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.
Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба.
Згідно з п. 8 Положення № 671, Міноборони в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує і контролює їх виконання.
Накази Міноборони, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.
Нормативно-правові акти Міноборони підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.
Накази Міноборони, видані в межах повноважень, передбачених законом, є обов`язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими держадміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями незалежно від форми власності і громадянами.
З питань забезпечення організаційних заходів в апараті Міноборони Міністр видає директиви, а з питань реформування та розвитку Збройних Сил, їх бойової і мобілізаційної готовності, оперативної та бойової підготовки, здійснення організаційних заходів та інспектування - спільні з начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил накази і директиви.
Водночас, порядок видання спільних директив Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України регламентований п. 7 Інструкції з підготовки наказів Міністерства оборони України затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.07.2018р. № 377.
Відповідно до п. 7.1 вищезазначеної Інструкції, накази і директиви з питань здійснення організаційних заходів видаються Міністерством оборони України спільно з Генеральним штабом Збройних Сил України.
Таким чином, повноваження Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України щодо видання спільних директив з питань здійснення організаційних заходів регламентовані законодавством чинним станом на момент виникнення спірних правовідносин.
З матеріалів справи вбачається, що 29.03.2019р. Міністерством оборони України відповідно до Закону України "Про національну безпеку України", Указу Президента України від 06 червня 2016 року № 240/2016 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 20 травня 2016 року "Про Стратегічний оборонний бюлетень України" та Указу Президента України від 22 березня 2017 року № 73/2017 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 29 грудня 2016 року "Про Державну програму розвитку Збройних Сил України на період до 2020 року" з метою завершення створення у визначені законодавством строки ефективної системи об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України на основі принципів і стандартів, прийнятих державами - членами НАТО видано наказ № 141 «Про трансформацію системи об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Милах України» (далі наказ № 141).
Відповідно до п. 1, 2 наказу № 141 наказано, трансформацію системи об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України у 2019-2020 роках здійснювати згідно з Основними принципами організації об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України (додаток 1 до наказу) та відповідно до Принципової схеми перспективної системи об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України (додаток 2 до наказу).
Начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України:
забезпечити застосування Основних принципів організації об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України під час опрацювання питань, пов`язаних зі створенням системи об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України;
до 10 травня 2019 року подати на затвердження Міністру оборони України кандидатуру керівника програми щодо створення системи об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України;
до 20 червня 2019 року розробити та подати в установленому порядку на затвердження проект програми щодо створення системи об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України, яка включатиме окремі проекти, зокрема стосовно трансформації Генерального штабу Збройних Сил України, формування управлінських вертикалей для процесів підготовки та всебічного забезпечення (генерування) сил, управління їх застосуванням та всебічного забезпечення, реформування органів військового управління оперативного рівня, введення посад Головнокомандувача Збройних Сил України та начальника Генерального штабу Збройних Сил України, розвитку системи пунктів управління тощо;
розроблення проекту програми (окремих проектів) щодо створення системи об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України та її реалізації здійснювати з урахуванням Методичних рекомендацій з управління проектами, затверджених Міністром оборони України 20 лютого 2019 року за № 26/з/39;
під час уточнення Плану утримання та розвитку Збройних Сил України на 2019 рік та розроблення Орієнтовного плану утримання та розвитку Збройних Сил України на 2020 та два подальших роки визначити видатки на реалізацію програми щодо створення системи об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України;
до 20 червня 2019 року розробити проект директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України "Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України у 2019 році", якою передбачити завершення до 30 вересня 2019 року формування у складі Генерального штабу Збройних Сил України структурних підрозділів з повноцінними функціями, що відповідатимуть Розподілу основних функцій між структурними підрозділами Генерального штабу Збройних Сил України (додаток 3 до наказу). Організаційні заходи провести в рамках встановленої граничної чисельності Генерального штабу Збройних Сил України;
до 31 жовтня 2019 року розробити нову редакцію Положення про Генеральний штаб Збройних Сил України, в якому передбачити розподіл функцій між його структурними підрозділами, що відповідатиме Основним принципам організації об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України та Розподілу основних функцій між структурними підрозділами Генерального штабу Збройних Сил України;
до 30 листопада 2019 року на підставі проведеного розподілу функцій між структурними підрозділами Генерального штабу Збройних Сил України та відповідно до Принципової схеми перспективної системи об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України розробити розподіл функцій в органах управління оперативного рівня;
до 20 грудня 2019 року завершити реорганізацію та злагодження підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України в нових штатних структурах;
до 31 жовтня 2020 року завершити заходи щодо трансформації системи об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України згідно з Основними принципами організації об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України;
20 грудня 2020 року доповісти про завершення заходів щодо трансформації системи військового керівництва та управління силами оборони згідно з Основними принципами організації об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України, а також про передачу управління Збройними Силами України посадовим особам згідно з розподілом повноважень у новій організаційно-штатній структурі;
забезпечити стійкість і безперервність управління військами (силами), угрупованнями військ (сил) під час виконання визначених завдань за призначенням під час трансформації системи об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України;
про хід виконання заходів програми щодо створення системи об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України доповідати щомісячно.
Водночас, наказами Міністерства оборони України від 28.08.2019р. № 469 та від 04.11.2019р. № 564 до наказу № 141 були внесені зміни, в тому числі і щодо строків виконання вказаних в наказі № 141 заходів.
Так, зокрема, наказом Міністерства оборони України від 28.08.2019р. № 469 «Про внесення змін до наказу Міністерства оборони України від 29.03.2019р. № 141» до п. 2 наказу № 141 внесено такі зміни:
в абзаці четвертому цифри та слово 20 червня замінити цифрами та словом 28 серпня;
в абзаці сьомому цифри та слово 20 червня замінити цифрами та словом 05 вересня; цифри та слово 30 вересня замінити цифрами та словом 29 листопада;
в абзаці восьмому цифри та слово 31 жовтня замінити цифрами та словом 20 грудня;
в абзаці дев`ятому цифри та слова 30 листопада 2019 року замінити цифрами та словами 05 лютого 2020 року;
абзац десятий після слів завершити реорганізацію та доповнити словом розпочати.
Також, наказом Міністерства оборони України від 04.11.2019р. № 564 «Про внесення змін до наказу Міністерства оборони України від 29.03.2019р. № 141» до п. 2 наказу № 141 внесено такі зміни:
в абзаці сьомому слова та цифри 05 вересня 2019 року, 29 листопада 2019 року замінити словами та цифрами 05 листопада 2019 року, 29 січня 2019 року відповідно;
в абзаці восьмому слова та цифри 20 грудня 2019 року замінити словами та цифрами 20 лютого 2020 року;
в абзаці дев`ятому слова та цифри 05 лютого 2020 року замінити словами та цифрами 06 квітня 2020 року;
в абзаці десятому слова та цифри 20 грудня 2019 року замінити словами та цифрами 20 лютого 2020 року.
З огляду на вказане доводи позивача в частині порушення відповідачами строків виконання пунктів наказу № 141, не приймаються судом до уваги.
Більше того, суд погоджується з доводами відповідачів про те, що навіть за наявності порушень відповідачами вимог наказу № 141 , вказане жодним чином не впливає на правомірність оскаржуваної спільної директиви, оскільки стосуються дотримання вимог наказу № 141.
Також, суд зазначає, що порядок здійснення організаційно-штатної роботи у Збройних силах України визначено у Настанові з організаційно штатної роботи у Збройних силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 22.11.2016р. № 620дск (далі Настанова № 620дск).
Так, відповідно до п. 1.2 Настанови № 620дск, організаційна структура - це організаційна побудована модель військової частини, яка відображає функціональні зв`язки і підпорядкованість її структурних підрозділів.
Організаційно-штатна структура - це організаційна модель військової частини, яка розробляється на основі штату або завдань, які передбачається покласти на військову частину, типових структур та нормативів, фондів грошового забезпечення і заробітної плати, затвердженого обсягу робіт тощо.
Графічним зображенням організаційно-штатної структури є Схема організації.
Згідно з п. 2.1 Настанови № 620дск, планування організаційно-штатної роботи здійснюється з метою:
організованого, своєчасного та якісного виконання завдань, визначених у нормативно-правових актах Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, наказах, спільних наказах (директивах) міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, дорученнях Міністра оборони України та начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України, реалізація яких потребує проведення організаційних заходів;
удосконалення складу військ (сил), організаційно-штатних структур військових частин для підвищення рівня їх бойової та мобілізаційної готовності, спроможності з найбільшою ефективністю виконувати поставлені завдання та раціональних змін вартості утримання.
Відповідно до п. 3.2 Настанови № 620дск, підставами для включення організаційних заходів у пропозиції щодо проведення організаційних заходів є окремі рішення Міністра оборони України або начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України з організаційно-штатних питань.
Так, підставою для включення до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України органЬаиійного заходу Перевести Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України на інший штат є наказ № 141.
Більше того, суд зазначає, що відповідно до п. 3 р. І Інструкції з розробки штатів і табелів до штатів органів військового управління, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.12.2016р. № 740дск (зі змінами) (далі Інструкція № 740дск), організаційна структури військової частини розробляється, виходячи з науковообтрунтованих вимог оптимального поєднання чисельності особового складу й основних видів озброєння та техніки для найбільш ефективного їх застосування за призначенням та повсякденної діяльності.
Зазначене визначення стосується структури військової частини, однак для органу військового управління, яким є Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, зазначене визначення застосовуватися не може.
Організаційна структура Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України ґрунтується на Основних принципах організації об`єднаного керівництва силами оборони та військового управління у Збройних Силах України (пункт 9 додатку 1 до наказу №141 (зі змінами), а саме чіткої вертикалі управління для забезпечення належного керівництва та управління силами і засобами, що залучаються до проведення об`єднаних операцій, застосовується типова функціональна структура органів військового управління (З-структура). При цьому забезпечуються сумісність органів військового управління. раціональний розподіл завдань, функцій та відповідальності. визначення підпорядкованості та підзвітності, а також встановлюється порядок внутрішньої і зовнішньої взаємодії.
Таким чином, правовою підставою прийняття спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 05.11.2019р. №322/1/9дск «Про проведення організаційних заходів у Збройних Силах України в 2020 році» є наказ № 141.
Організаційна структура Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, як встановлено судом, була розроблена окремо від спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Також, вищевикладеним спростовуються доводи позивача щодо розроблення організаційної структури Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України без науковообтрунтованих вимог оптимального поєднання чисельності особового складу й основних видів озброєння та техніки для найбільш ефективного їх застосування за призначенням та повсякденної діяльності.
З огляду на вказане, суд приходить до висновку про те, що доводи позивача зазначені в обґрунтування протиправності оскаржуваної спільної директиви є помилковими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а відтак суд приходить до висновку про те, що під час прийняття останньої Міністерство оборони України та Генеральний штаб Збройних Сил України діяли в межах, у порядку та в спосіб визначеному Конституцією та законами України, а відтак відсутні підстави для скасування такої та задоволення позовних вимог.
Одночасно, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.
Суддя Я.І. Добрянська