Справа № 240/2840/21
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
(про забезпечення позову)

25 лютого 2021 року м. Житомир справа № 240/2840/21

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з позовом у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 11.11.2020 ВП №63581221, якою відкрито виконавче провадження про стягнення виконавчого збору з військової частини НОМЕР_1 в розмірі 20000,00 грн.

Разом з позовом до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення виконавчого збору в сумі 20 000,00 грн. з військової частини НОМЕР_1 на підставі постанови Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 11 листопада 2020 року по виконавчому провадженню ВП №63581221 та заборонити Новоград-Волинському управлінню Державної казначейської служби України Житомирської області виконувати вказану постанову відділу ДВС до вирішення Житомирським окружним адміністративним судом рішення по адміністративній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 про скасування постанови Новоград-Волинського відділу ДВС.

В обґрунтування заяви вказує, що військова частина НОМЕР_1 виконала рішення суду у справі №240/4798/20 виключно на підставі звернення стягувача, а не на виконання постанови державного виконавця. Зазначає, що Головним державним виконавцем Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Пінчук Катериною Анатоліївною ці обставини перевірені не були і не були враховані, що призвело до незаконного винесення нею оскаржуваної постанови від 11 листопада 2020 року, якою також вирішено стягнути виконавчий збір в сумі 20 000,00 грн. Вказує, що після отримання постанови Новоград-Волинського відділу ДВС про стягнення з військової частини виконавчого збору Новоград-Волинське управління Державної казначейської служби України при відсутності коштів на рахунках частини буде вимушений накласти на них арешт, що може призвести до перешкод в діяльності військової частини НОМЕР_1 , та неможливості виконання, покладених на неї завдань та функцій в сфері обороноздатності країни. Вважає, що невжиття таких заходів, спрямованих на зупинення виконання постанови Новоград-Волинського відділу ДВС може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів військової частини НОМЕР_1 , за захистом яких вона звернулась до суду; крім того суд має врахувати, очевидними є ознаки протиправності постанови Новоград-Волинського відділу ДВС від 11 листопада 2020 року, що істотно порушує права та законні інтереси військової частини НОМЕР_1 .

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, зазначає наступне.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта: 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками невжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Частиною 2 статті 151 КАС України встановлено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд відмічає, що прийняття рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього та тимчасового судового захисту. Отже, тимчасовий судовий захист є гарантією і заходом "очікування". Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

У постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18. висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом розгляду у даній справі є постанова відповідача про відкриття виконавчого провадження та про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 20000,00 грн.

Однак, на переконання Військової частини НОМЕР_1 , оскаржувана постанова є протиправною, оскільки рішення суду було виконано боржником (Військова частина НОМЕР_1 ) добровільно.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, Військова частина НОМЕР_1 вказує, що після отримання оскаржуваної постанови Новоград-Волинського відділу ДВС про стягнення з військової частини виконавчого збору Новоград-Волинське управління Державної казначейської служби України при відсутності коштів на рахунках частини буде вимушений накласти на них арешт, що може призвести до перешкод в діяльності військової частини НОМЕР_1 , та неможливості виконання, покладених на неї завдань та функцій в сфері обороноздатності країни.

Суд, враховуючи викладенні у заяві обставини дійшов висновку, що існує реальна ймовірність фактичного стягнення з рахунків позивача суми за оскаржуваною постановою та, як наслідок, ймовірність істотного ускладнення виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для забезпечення позову шляхом заборони Новоград-Волинському управлінню Державної казначейської служби України Житомирської області виконувати вказану постанову, оскільки забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови охоплює заборону для вчинення будь-яких дій щодо її виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти, та дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат позивача, оскільки до вирішення судом спору по суті на підставі оскаржуваної постанови може бути здійснене стягнення коштів, що може негативно вплинути на фінансове становище позивача.

Вжиття заходів забезпечення позову у даному випадку попереджує відсутність можливості виконання рішення суду у даній справі та ефективного захисту оспорюваних інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, що передбачено частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства.

Однак суд акцентує увагу на тому, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови від 11.11.2020 ВП №63581221 про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору з військової частини НОМЕР_1 в розмірі 20000,00 грн. не скасовує чинність останньої та не є вирішенням публічно-правового спору по суті без фактичного його розгляду судом.

Правомірність винесеної постанови буде досліджуватись судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява Військової частини НОМЕР_1 про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Задовольнити частково заяву Військової частини НОМЕР_1 про забезпечення позову.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови головного державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про стягнення виконавчого збору від 11.11.2020 у виконавчому провадженні №63581221.

В задовленні іншої частини вимог заяви - відмовити.

Негайно надіслати примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу суду складено у повному обсязі: 25 лютого 2021 року.

Суддя О.В. Лавренчук