Справа № 640/15796/19
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Ганечко О.М., Собківа Я.М.,

секретаря Ткаченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юджин Лоджістікс» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування наказа та рішення, за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юджин Лоджістікс» (далі - позивач, ТОВ «Юджин Лоджістікс») звернулось у суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування наказа про проведення документальної планової виїзної перевірки.

В обґрунтування позову зазначає, що обов`язковою умовою для прийняття наказу про призначення планової перевірки у 2019 році є передбачення такої перевірки у плані-графіку перевірок на 2019 рік, затвердженому та оприлюдненому до 25 грудня 2018 року. Внесення змін до плану-графіка документальних планових перевірок на 2019 рік протягом 2019 року суперечить меті запровадження такого плану-графіку та допускається виключно для виправлення технічних помилок. Позивач не був включений до плану-графіка документальних планових перевірок на 2019 рік до 25 грудня 2018 року, однак внаслідок проведених коригувань у серпні 2019 року ТОВ «Юджин Лоджістікс» незаконно включено до плану-графіка документальних планових перевірок на 2019 рік. Окрім того, контролюючий орган не попередив позивача про проведення планової перевірки за 10 календарних днів.

У вересні 2019 року ТОВ «Юджин Лоджістікс» звернулось у суд з позовом до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення про застосування адміністративного арешту майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що підставою для прийняття спірного рішення слугував висновок відповідача про недопуск позивачем працівників ГУ ДПС у м. Києві до проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Юджин Лоджістікс», призначеної згідно наказа, який оскаржено до суду. Оскільки зазначений наказ є протиправним, то недопуск посадових осіб контролюючого органа є законним, а тому підстави для застосування адміністративного арешта відсутні.

Ухвалою суду від 18 грудня 2019 року об`єднано в одне провадження справи, в яких предметом розгляду виступають зазначені позови.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, а в задоволенні позов відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що Порядок формування плану-графіка передбачає можливість його коригування територіальними органами Державної податкової служби. Підставою для включення позивача до плану-графіка стала оперативна інформація про ухилення від оподаткування.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що відповідачем не доведено законність оскаржуваного наказа. Наголошує, що податковим органом порушено порядок повідомлення платника податків про призначення проведення перевірки, оскільки повідомлення отримане позивачем менше ніж за 10 календарних днів до дня проведення такої.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з наступних підстав.

Судом установлено, що позивача не було включене до плану-графіка документальних планових перевірок на 2019 рік, затвердженого та оприлюдненого до 25 грудня 2018 року.

Відповідачем отримано службову записку управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом від 18 липня 2019 року та лист управління аудиту у сфері торгівлі та послуг Департаменту аудиту ГУ ДФС у м. Києві від 26 липня 2019 року за змістом яких наявна оперативна інформація про ухилення позивача від оподаткування.

У серпні 2019 року ГУ ДФС у м. Києві сформовано коригування плану-графіка документальних планових перевірок на 2019 рік, яке 07 серпня 2019 року затверджено в.о. Голови ДФС України Гутенком Д.В. Оновлений план-графік розміщено на сайті ДФС 08 серпня 2019 року та в ньому передбачено проведення у серпні 2019 року перевірки ТОВ «Юджин Лоджістікс».

14 серпня 2019 року ГУ ДФС у місті Києві прийняло наказ №11529 про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Юджин Лоджістікс» з питань дотримання податкового та валютного законодавства за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2019 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 04 грудня 2012 року по 30 червня 2019 року та іншого законодавства за відповідний період.

16 серпня 2019 року вказаний наказ та повідомлення про призначення перевірки від 15 серпня 2019 року засобами поштового зв`язку направлені на адресу ТОВ «Юджин Лоджістікс» та отримані останнім 20 серпня 2019 року.

27 серпня 2019 року з метою організації проведення вказаної перевірки працівниками ГУ ДФС у м. Києві здійснено виїзд на податкову адресу підприємства.

Уповноважений представник товариства Оджиковський В.О. ознайомився із направленнями на проведення перевірки, однак відмовився їх підписувати, про що 27 серпня 2019 року складено акт.

Окрім того, уповноваженим представником відмовлено у допуску працівників ГУ ДФС у м. Києві до проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Юджин Лоджістікс», про що 27 серпня 2019 року також складено акт.

У зв`язку із недопуском працівників ГУ ДФС у м. Києві до проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Юджин Лоджістікс», на підставі статті 94 Податкового кодексу України, керівником ГУ ДФС у м. Києві 27 серпня 2019 року прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Юджин Лоджістікс».

Вказане рішення надіслане позивачу разом із вимогою про тимчасове зупинення відчуження майна від 27 серпня 2019 року.

Уважаючи наказ про призначення проведення планової перевірки та рішення про застосування умовного адміністративного арешту протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів уважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України у редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.2 цього пункта документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Пунктом 77.1 статті 77 ПК України, на який є посилання в наказі №10722 як на правову підставу проведення перевірки Товариства, передбачено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пункт 77.2 статті 77 ПК України).

Відповідно до статті 77 ПК України з метою удосконалення організації роботи з формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків Міністерством фінансів України наказом від 02 червня 2015 року №524, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 червня 2015 року за №751/27196 затверджено Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (далі - Порядок №524).

Згідно з абзацами 2 - 4 пункта 1 розділа І цього Порядка річний план-графік для документальних планових перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, складається відповідно до вимог статті 77 ПК України.

План-графік документальних планових перевірок щодо дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, складається з квартальних планів-графіків відповідно до вимог статті 346 Митного кодексу України.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування.

Нормами статті 77 ПК України не передбачено коригування (оновлення) вже оприлюдненого плану-графіка, як і не передбачено можливості формування місячних, квартальних чи інших різновидів планів-графіків перевірок щодо дотримання податкового законодавства та не встановлено строки для їх оприлюднення, не закріплено право контролюючого органу на коригування (оновлення) оприлюдненого плану-графіка перевірок.

Як вже зазначено, згідно з Порядком №524 план-графік для документальних планових перевірок щодо дотримання податкового законодавства має бути річним; формування квартального плану-графіка передбачено тільки для проведення перевірок з питань державної митної справи.

З огляду на наведене, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що включення до затвердженого і оприлюдненого річного плану-графіка проведення перевірок в поточному році інших платників податків не відповідає нормам пункту 77.1 статті 77 ПК України. Врегулювання порядку проведення податкових перевірок на рівні закону свідчить, що законодавцем це питання розуміється в контексті гарантій прав платників податків. Ці гарантії однорідні із загальними гарантіями захисту від необмеженого державного контролю. Так, відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Саме як уточнення, витравлення помилки стосовно вже включених до оприлюдненого відповідно до пункту 77.1 статті 77 ПК України плану-графіка платників податків слід розуміти можливість оновлення річного плану-графіка у разі його коригування.

Встановлене статями 75-81 ПК України правове регулювання податкових перевірок визначає певні обов`язкові умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, дотримання яких може бути належною підставою для прийняття керівником податкового органу наказу про проведення перевірки.

Процедурні порушення при призначенні перевірки мають наслідком протиправність прийнятого керівником податкового органу наказу про проведення перевірки.

Така правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 27 січня 2015 (справа №21-425а14), відповідно до якої лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок може бути належною підставою для видання наказу про проведення перевірки.

Встановивши, що ГУ ДФС у м. Києві не дотримані встановлені правовими нормами умови та порядок прийняття рішення про проведення перевірки, оскільки ТОВ «Юджин Лоджістікс» було включено до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік шляхом коригування плану-графіка у серпні 2019 року, тоді як в плані-графіку на 2019 рік, оприлюдненому на офіційному веб-сайті до 25 грудня 2019 року, товариство не значилось, суд першої інстанції зробив юридично правильний висновок про протиправність наказа про призначення перевірки.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі №826/11217/18.

Таким чином, відповідачем при прийняті оскаржуваного рішення не дотримано вимоги положень пункту 77.1 статті 77 ПК України, що має своїм наслідком скасування останнього.

Водночас, фактично норми ПК України та Порядка №524 в частині коригування плану-графіку документальних перевірок містять різне трактування. З одного боку, ПК України та Порядком №524 не передбачено право контролюючого органу на корегування плану-графіку на поточний рік шляхом включення нового платника податків, а з іншого боку Порядок №524 передбачає оновлення плану-графіка перевірок, яке здійснюється у випадку його коригування та відбувається відповідно до розділів ІІІ-V Порядка № 524.

Згідно із підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

При цьому, у відповідності до пункта 5.2 статті 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Таким чином, на думку суду, норми ПК України та Порядка №524 в частині коригування плану-графіка документальних перевірок містять різне трактування, в тому числі, щодо прав та обов`язків платника податків (проведення відповідних перевірок) та прав контролюючого органу (включення платника податків до плану-графіка перевірок шляхом його коригування), а відтак, з урахуванням наведених положень ПК України, суд приходить до висновку про можливість прийняти рішення на користь платника податків.

Також, суд уважає за доцільне звернути увагу на ті обставини, що у спірному рішенні відсутні посилання на план-графік перевірки на 2019 рік, як і відсутні посилання на скорегований план-графік перевірок на 2019 рік.

Водночас, відповідач не був позбавлений можливості включити позивача у план-графік перевірок на 2020 рік у відповідності до положень статті 77 ПК України, оскільки відповідну податкову інформацію отримано ним ще у липні 2019 року.

Надаючи оцінку правомірності рішення контролюючого органа про застосування умовного адміністративного арешта майна платника податків, колегія суддів уважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункта 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї правової норми.

За змістом пункта 94.6 статті 94 ПК України керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Пунктом 94.2 статті 94 ПК України передбачено підстави для застосування адміністративного арешту майна, серед яких, зокрема, є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

З огляду на встановлену у ході розгляду даної справи протиправність наказа про призначення перевірки позивача, місцевий суд дійшов правильного висновку, що такий наказ не може мати жодних юридичних наслідків, окрім тих, які пов`язані із його протиправністю, а, відтак, не може слугувати законною підставою для проведення перевірки позивача. Саме тому недопуск працівників ГУ ДФС у м. Києві до проведення такої перевірки свідчить про обрання позивачем належного способу захисту від незаконної перевірки та беззаперечно вказує на протиправність рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Однак, колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача про допущення контролюючим органом порушення вимог пункта 77.4 статті 77 ПК України, яке полягало у не повідомленні про проведення перевірки за 10 календарних днів до дня її проведення.

За змістом пункта 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Конструкція вказаної правової норми передбачає два способи повідомлення особи про проведення перевірки - вручення під розписку копії наказу та письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня її проведення або надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення таких документів не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення перевірки.

Таким чином, платник податків має право бути повідомленим належним чином про дату та час проведення перевірки до початку проведення такої. Однак норма пункта 77.4 статті 77 ПП України не містить застереження щодо ознайомлення платника з вказаними документами саме за 10 днів до початку проведення такої перевірки за умови надсилання платнику податків копії наказу та письмового повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом першої інстанції встановлено, що повідомлення від 15 серпня 2019 року про проведення з 27 серпня 2019 року документальної планової виїзної перевірки позивача та копію наказа від 14 серпня 2019 року направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення 16 серпня 2016 року.

Враховуючи вищевикладені норми, факт надіслання відповідачем копії наказа про проведення перевірки з 27 серпня 2019 року та письмового повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення, колегія суддів приходить до висновку, що податковим органом дотримано вимог податкового законодавства стосовно порядку та строків повідомлення платника податків про початок проведення перевірки.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі №804/6297/16.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.М. Ганечко

Я.М. Собків