Справа № 944/3474/20
Суддя: Карпин І. М.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/3474/20
Провадження №2-а/944/48/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2021 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карпин І.М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектор УПП у Львівській області лейтенант поліції Василів Назарій Степановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області, Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектор УПП у Львівській області лейтенант поліції Василів Назарій Степановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову зазначає, що 27.07.2020 о 14:00 год. в м Львові по вул. Кульпарківській керував автомобілем марки «Лексус», реєстраційний номер НОМЕР_1 та перед світлофором повернув праворуч. В цей момент його наздогнав автомобіль патрульної поліції та світловими сигналами повідомили про необхідність зупинитись, що він і зробив. В подальшому, працівники поліції повідомили, що причиною зупинки є порушення правил дорожнього руху, а саме перетин подвійної суцільної лінії. З даного приводу він надав пояснення, що правила дорожнього руху не порушував, потреби перетину подвійної суцільної лінії в нього не було, оскільки він повернув з своєї смуги праворуч. Однак його пояснення взяті до уваги працівниками поліції не були, як і не були роз`яснені права, натомість було винесено постанову про притягнення до адмінвідповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. Дана стаття передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Він керував транспортним засобом з посвідченням водія та пред`явив дане посвідчення неодноразово поліцейським після зупинки та під час винесення постанови. Також він наполягав на включенні поліцейськими нагрудних камер, однак інформації чи увімкнені камери, не отримав. Крім цього, на відео, яке пред`явили йому працівники поліції не зафіксовано жодного порушення ним Правил дорожнього руху. Постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото та відео фіксацію. В частині отримання пояснень від свідка поліцейський проігнорував його законні вимоги та оформив без повного всебічного з`ясування всіх обставин справи. Вважає, що дана постанова винесена із порушенням чинного законодавства, не відповідає вимогам закону, а дії інспектора патрульної служби при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушують його права.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 07.08.2020 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Відповідачам надано строк для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

09.10.2020 відповідач Управління патрульної поліції у Львівській області надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що з позовною вимогою про скасування постанови не погоджується з підстав, що інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено, шляхом винесення постанови. Щодо вимог про визнання оскаржуваної постанови протиправною, вважає, що дана вимога не може бути задоволена, оскільки ч.3 ст.286 КАС України містить вичерпний перелік рішень, які суд першої інстанції може приймати у справах щодо оскарження рішень дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, з якого вбачається, що суд першої інстанції не наділений правом визнавати постанови протиправними. Таким чином позовна вимога про визнання оскаржуваної постанови протиправною, є такою, що не підлягає до задоволення.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Масюк Б.Б. не з`явився, однак подав письмові тези судових дебатів в яких зазначив, що в судові засідання відповідач неодноразово не з`являвся, додаткових доказів, щодо вини позивача у вчиненому правопорушенні не надано. Одночасно зазначає, що з поданого відповідачем відзиву випливає те, що ним сформовано нове джерело доказів у справі про адміністративні правопорушення, як візуальне спостереження. Така позиція відповідача свідчить про нерозуміння суті і завдань, які покликана виконувати патрульна поліція, та об`єму повноважень наданих працівникам патрульної поліції. Вичерпний перелік доказів на підставі яких посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративні правопорушення визначений КУпАП, при тому візуальне спостереження уповноваженої особи у цьому переліку відсутнє. Посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на всій території України при виявленні факту вчинення правопорушення зобов`язана вжити заходів до припинення вчинення правопорушення, і тоді уже на підставі відповідних доказів за процедурою передбаченою чинним законодавством провести (якщо це у ї компетенції) повний, всебічний, об`єктивний розгляд справи, за результатами якого може бути винесена постанова. Згідно з діючим законодавством обов`язок доказування у справах про оскарження рішень суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача. Проте останнім не подано жодного належного та допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення. В свою чергу ним, поза необхідністю доводити власну невинуватість, вжито усі можливі заходи для збору доказів, щодо не вчинення адміністративного правопорушення, як і доказів неналежного розгляду справи працівниками УПП у Львівській області та винесення оскаржуваної постанови. Зокрема в порядку підготовки справи до розгляду на адвокатський запит отримано копії відеоматеріалів із нагрудних камер працівників поліції під час так званого розгляду справи та оформлення матеріалів із винесенням оскаржуваної постанови, із яких вбачається, що працівники поліції намагаються показати ОСОБА_1 факт вчинення останнім правопорушення шляхом демонстрації якогось відео, проте на ньому відсутні характеристики транспортного засобу, які б підтверджували, що саме даний транспортний засіб здійснив заборонений маневр. Проте з відеоматеріалів чітко можна визначити, що працівники поліції погрожують йому притягненням до відповідальності за створення аварійної ситуації якщо останній не визнає їхніх претензій. Водночас відеоматеріали якими працівники поліції обґрунтовували вчинення ним порушення ПДР відсутні у матеріалах справи, та не надані відповідачем на обґрунтування законності винесення оскаржуваної постанови. Щодо самої постанови то в останній відсутнє будь-яке посилання на докази вчинення адміністративного правопорушення, як і їхній аналіз. Крім цього, записи з нагрудних камер працівників поліції здійснені вибірково, в той час, як згідно інструкції про порядок застосування такі повинні працювати безперервно протягом робочої зміни працівника. Щодо зауваження відповідача про неможливість визнання судом оскаржуваної постанови протиправною в порядку ст. 286 КАС України, зауважує, що така постанова фактично є актом індивідуальної дії, а при вирішенні справи по суті в порядку ст. 245 КАС України суд може при прийняті рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, та визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправною. У зв`язку з наведеним просить суд задовольнити позовні вимоги позивача у повному об`ємі та прийняти рішення щодо розподілу судових витрат.

Представники відповідачів - Управління патрульної поліції у Львівській області та Департаменту патрульної поліції, які належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи на розгляд справи не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.

Також на розгляд справи не з`явилась третя особа інспектор УПП у Львівській області лейтенант поліції Василів Н.С., який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Cуд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Суд, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, встановив наступне.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до частини 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, зокрема за частиною 1 статті 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ДП18 №451090 від 27.07.2020 ОСОБА_1 27.07.2020 о 14:10 год. в м.Львові, перехрестя вулиць Кульпарківська-Трускавецька не виконав вимог дорожнього знаку 4.1. «Рух прямо», а також не пред`явив на вимогу посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.8.4 г, 2.1 а, 2.1 б, 2.1 г ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В розділі 2 ПДР закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Таким чином, згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч.1ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, заперечив факт порушення ним ПДР та вказав, що пред`являв посвідчення водія .

Разом з тим, з досліджених судом доказів, знайшов своє підтвердження факт відмови позивача пред`явити документи на вимогу поліцейського, доки поліцейський не доведе факт порушення ним Правил дорожнього руху, а саме: не виконання вимог дорожнього знаку «Рух прямо», що зафіксовано на відеодоказах, долучених до позовної заяви, а тому у суду відсутні підстави для скасування постанови в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 126 КУпАП, за відмову від пред`явлення посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на законну вимогу поліцейського.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. З відеозаписів наданих позивачем судом встановлено, що позивач зазначив про готовність пред`явити документи лише після надання йому доказів вчинення ним порушення Правил дорожнього руху, що стали підставою для зупинки його транспортного засобу. При цьому, на пропозицію працівника патрульної поліції пройти для огляду необхідних доказів, позивач відповів відмовою. Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Окремо варто зауважити, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною першою статті 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», з крайньої лівої смуги рух дозволяється ліворуч, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. (Постанова ВС від 25.09.2019р. №127/19283/17).

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, аналізуючи вказані правові норми та дослідивши поданий позивачем відеозапис події, суд дійшов до висновку, що факт порушення позивачем ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме: не пред`явлення на вимогу поліцейського посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для перевірки є встановленим відеозаписом, а тому оскаржувана в межах даної справи постанова про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП винесена правомірно, за формою та змістом відповідає вимогам ст.283 КУпАП, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.77, 242-244,246, 268, 286 КАС України , суд

у х в а л и в :

в позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектор УПП у Львівській області лейтенант поліції Василів Назарій Степановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ,

місце проживання:

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач: Управління патрульної поліції

у Львівській області

Юридична адреса: м.Львів вул.Перфецького, 19

Відповідач: Департамент патрульної поліції:

юридична адреса: м.Київ вул.Федора Ернста, 3

Третя особа: інспектор УПП у Львівській області

Лейтенанта поліції Василів Назарій Степанович

адреса: м.Львів вул.Перфецького, 19

Суддя І.М.Карпин