Справа № 200/12064/20-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 р. Справа№200/12064/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Загацької Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ (місцезнаходження: вул. Громової, буд. 69, м. Маріуполь, Донецька область, 87548) до Одеської митниці держмитслужби (місцезнаходження: вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21а, м. Одеса, 65078) про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ звернулось до Одеської митниці держмитслужби з вимогами:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000159/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00425 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України;

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000160/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00426 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України;

3. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000161/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/000429 від 29.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України;

4. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000162/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00427 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України;

5. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000163/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00428 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України;

6. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000164/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00430 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України;

7. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000165/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00438 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не враховано те, що недоліки в документах позивача, які надавалися до митного оформлення, за відсутності розбіжностей у числових значеннях не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів. Крім того, в рішеннях про коригування митної вартості товарів не наведено обґрунтувань неможливості застосування основного першого методу визначення митної вартості товарів (за ціною договору), не наведено обґрунтувань щодо не застосування відповідачем послідовно інших методів, не зазначено якої саме інформації не вистачало, чому був застосований лише останній - шостий метод визначення вартості товарів. Митний орган не навів пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов, тощо та не зазначив докладну інформацію і джерела, які використовувалися ним при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Вважав, що зазначення в рішеннях про коригування митної вартості товарів лише номера, дати митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, та вартості за одиницю товару не дає підстав вважати такі рішення обґрунтованими та мотивованими у контексті норм п.п.2,4 ч.2 ст.55 Митного кодексу України.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, з підстав, викладених у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів. Зазначено, що прийняття оскаржуваних рішень здійснено на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначені Митним кодексом України. Відповідач посилається на те, що митниця зобов`язана здійснювати контроль за повнотою нарахування митних платежів та правильністю визначення бази митного оподаткування, зокрема, митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України. Декларантом всупереч положенням Митного кодексу України не було надано запитуваних відповідачем документів, у зв`язку із чим, Одеська митниця діяла у відповідності до вимог законодавства та інших нормативно-правових актів України, та не порушила права та законні інтереси позивача.

Позивачем до суду також була подана відповідь на відзив у якій зазначено, що було подано до митного оформлення повний та необхідний пакет документів, що підтверджував всі складові митної вартості товарів та не містив розбіжностей у числових значеннях. Відповідач не мав права робити запити додаткових документів, а також здійснювати коригування митної вартості товарів замість вказаного позивачем першого методу визначення митної вартості - за ціною договору (контракту).

Ухвалою суду від 28.12.2020 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Позивачем у справі є товариство з обмеженою відповідальністю ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ яке є юридичною особою (т.1 а.с.27-28).

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань () видами діяльності ТОВ Імпорт Траст-Компані є код КВЕД 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний).

Відповідачем у справі є Одеська митниця Держмитслужби, яка є юридичною особою та суб`єктом владних повноважень.

01.01.2020 між позивачем ТОВ Імпорт Траст-Компані та ТОВ Фирма Арбат ЛТД укладено Договір оренди № 27 відповідно до якого ТОВ Імпорт Траст-Компані орендує у ТОВ Фирма Арбат ЛТД складське приміщення за адресою АДРЕСА_1 площею 568 кв.м. (т.1 а.с.43-46).

07.10.2018 між позивачем ТОВ Імпорт Траст-Компані та ТОВ Таніт Груп було укладено Договір транспортного експедирування №07.10.2018/257 ОД (т.1 а.с.48-51)

14.11.2018 між позивачем ТОВ Імпорт Траст-Компані та ТОВ ХОРС БРОК ЛОГІСТИК укладено договір доручення щодо надання послуг з митного оформлення вантажу №14/11-18 (т.1 а.с.47).

Декларантом ТОВ «Хорс Брок Логістик» в інтересах позивача на підставі зазначеного договору до ВМО №1 митного поста «Південний» Одеської митниці Держмитслужби подано ЕМД UA500130/2020/232176 від 26.11.2020. Разом із митною декларацією до митного оформлення подані наступні документи: пакувальний лист - б/н від 10.10.2020; рахунок-фактура (інвойс) - ВZ-АUСС-22 від 10.10.2020; коносамент - WMS20096440В від 20.10.2020; навантажувальний документ - наряд №20202540 від 24.11.2020; декларація про походження товару ВZ-АUСС-22 від 10.10.2020; уніфікована квитанція МД-1- 50013П№0108844 від 25.11.2020; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №4079 від 20.11.2020; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №8011.2 від 20.11.2020; доповнення до зовнішньоекономічного контракту Специф. №7 від 10.10.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу подання якого для митного оформлення не супроводжується ІТС-022 від 10.01.2019; договір про надання послуг митного брокера №14/11-18 від 14.11.2018; договір (контракт) на перевезення 07.10.2018/2570Д від 01.10.2018 UА500130/2019/202523 від 27.12.2019; тех.документація від 25.11.2020; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UА500130.2020.242176 від 25.11.2020.

Декларантом позивача отримано електронне повідомлення (запит) митного органу наступного змісту: ««...подані декларантом документи містять наступні розбіжності: 1)відповідно до пп. в) п.1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Згідно п.2.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10.01.2019 №ІТС-022 витрати на тару та пакування, завантаження на транспортний засіб включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даних складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65, собівартість перевезень - це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. Підпунктом 8 п.29 даних Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг (транспортно-експедиційних, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи, що експедитор згідно п.2.2. договору ТЕ №07.10.2018/257ОД від 07.10.2018, надає послуги на всій протяжності маршруту, витрати на транспортно-експедиційні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо експедитором, документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню. У наданому до митного оформлення рахунку на оплату від 20.11.2020 №4079 зазначено вартість морського перевезення та не виділені його складові компоненти, що унеможливлює перевірити наявність витрат на організацію транспортно-експедиційного обслуговування за межами митної території України та включення їх до митної вартості. Також, у Довідці про транспортні витрати від 20.11.2020 №8011.2 зазначено, що транспортно-експедиційні послуги за межами території України не надавались, йде у супереч з обов`язками Експедитора визначеними п.2.2. договору ТЕ №07.10.2018/257ОД від 07.10.2018. Для підтвердження заявленої митної вартості декларант або уповноважена ним особа зобов`язана протягом 10-ти календарних днів надати такі додаткові документи: - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконання умов договору (угоди, контракту); - копію митної декларації країни відправлення;- виписку з бухгалтерської документації;- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини...».

Декларантом позивача на адресу начальника митного поста направлено лист від 26.11.2020 №26/11, в якому з посиланням на неможливість надання додаткових документів по МД UA500130/2020/232176 від 26.11.2020 містилося прохання прийняти рішення згідно з поданими документами.

26.11.2020 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2020/000159/2, в рішенні зазначено, що: «…митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) - за резервним методом. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення та об`єм партії товару є більшим та становить: товар №1 - 9,2500 дол. США/кг (МД від 02.09.2020 №UA500150/2020/206620). Враховуючи викладене митна вартість товару №1 скориговано до рівня 9,25 США/кг, товару...»..

26.11.2020 митним органом видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2020/00425. В якості підстави для її видання містилося посилання на винесене рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2020/000159/2 від 26.11.2020 (т.1 а.с.89,90).

26.11.2020 декларантом ТОВ «Хорс Брок Логістик» в інтересах позивача на підставі договору про надання послуг митного брокера №14/11-18 від 14.11.2018 до Одеської митниці подано МД UA500130/2020/242182 від 26.11.2020. Разом із митною декларацією до митного оформлення подані наступні документи: пакувальний лист- б/н від 12.10.2020; рахунок-фактура (інвойс) - 12102020 від 12.10.2020; коносамент - WMS20096440A від 20.10.2020; навантажувальний документ - наряд №20202540 від 24.11.2020; декларація про походження товару 12102020 від 12.10.2020; уніфікована митна квитанція МД-1 50013П№0108844 від 25.11.2020; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №4079 від 20.11.2020; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №8011.1 від 20.11.2020; доповнення до зовнішньоекономічного контракту Специф.№2 від 12.10.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу подання якого для митного оформлення не супроводжується ІТС-042 від 03.08.2020; договір про надання послуг митного брокера №14/11-18 від 14.11.2018; договір (контракт) на перевезення 07.10.2018/257ОД від 01.10.2018; інші некласифіковані документи Акт зважування №52317 від 27.10.2020; інші некласифіковані документи Тех. Документація (фото) від 25.11.2020; митна декларація UA500130.2020.242182 від 25.11.2020.

Декларантом позивача отримано електронне повідомлення (запит) митного органу наступного змісту: «подані декларантом документи містять наступні розбіжності: 1) відповідно до пп.в) п.1 ч.10 cт.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Згідно п.2.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 03.08.2020 №ІТС-042 витрати на тару та пакування, завантаження на транспортний засіб включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даних складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65, собівартість перевезень - це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. Підпунктом 8 п.29 даних Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг (транспортно-експедиційних, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи, що експедитор згідно п.2.2. договору ТЕ №07.10.2018/257ОД від 07.10.2018, надає послуги на всій протяжності маршруту, витрати на транспортно-експедиційні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо експедитором, документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню. У наданому до митного оформлення рахунку на оплату від 20.11.2020 №4079 зазначено вартість морського перевезення та не виділені його складові компоненти, що унеможливлює перевірити наявність витрат на організацію транспортно-експедиційного обслуговування за межами митної території України та включення їх до митної вартості. Також, заява у Довідці про транспортні витрат від 20.11.2020 №8011.1, що транспортно-експедиційні послуги за межами території України не надавались, йде у супереч з обов`язками Експедитора визначеними п.2.2. договору ТЕ №07.10.2018/257ОД від 07.10.2018. Для підтвердження заявленої митної вартості декларант або уповноважена ним особа зобов`язана протягом 10-ти календарних днів надати такі додаткові документи: - копію митної декларації країни відправлення;- виписку з бухгалтерської документації;- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини..».

Декларантом позивача на адресу начальника митного поста направлено лист від 26.11.2020 №26/11, в якому з посиланням на неможливість надання додаткових документів по МД UA500130/2020/242182 від 26.11.2020 містилося прохання прийняти рішення згідно з поданими документами.

26.11.2020 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500070/2020/000160/2, в рішенні зазначено, що: «…митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) за резервним методом. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення та об`єм партії товару є більшим та становить: товар №1 2,2800 дол. США/кг (МД від 16.10.2020 UA500080/2020/18347). Враховуючи викладене митна вартість товару №1 скориговано до рівня 2,28 долл США/кг..».

26.11.2020 митним органом видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00426. В якості підстави для її видання містилося посилання на винесене рішення про коригування митної вартості товарів № UA500070/2020/000160/2 від 26.11.2020 (т.1 а.с.107,108).

25.11.2020 декларантом ТОВ «Хорс Брок Логістик» в інтересах позивача на підставі договору про надання послуг митного брокера №14/11-18 від 14.11.2018 до Одеської митниці подано МД UA500130/2020/242191 від 25.11.2020. Разом із митною декларацією до митного оформлення подані наступні документи: пакувальний лист - 103 від 12.10.2020; рахунок-фактура (інвойс) - 103 від 12.10.2020; коносамент - WMS20096440C від 20.10.2020; навантажувальний документ - наряд №20202540 від 24.11.2020; декларація про походження товару - 103 від 12.10.2020; уніфікована митна квитанція МД-1 50013П№0108844 від 25.11.2020; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №4079 від 20.11.2020; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №8011.3 від 20.11.2020; доповнення до зовнішньоекономічного контракту - Специф. №103 від 12.10.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу подання якого для митного оформлення не супроводжується - ІТС-001 від 04.10.2018; договір про надання послуг митного брокера №14/11-18 від 14.11.2018; договір (контракт) на перевезення 07.10.2018/257ОД від 07.10.2018; акт зважування №52478 від 28.10.2020; інформаційний Лист №01/11 від 01.11.2020; інші некласифіковані документи Тех.документація від 01.05.2020 та від 25.11.2020; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA500130.2020.242191 від 25.11.2020.

Декларантом позивача отримано електронне повідомлення (запит) митного органу наступного змісту: «подані декларантом документи містять наступні розбіжності: 1)відповідно до пп.в) п.1 ч.10 cт.58 Митного кодексу України (далі - МК України) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Згідно п.2.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 04.10.2018 № ІТС-001 витрати на тару та пакування, завантаження на транспортний засіб включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даних складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65, собівартість перевезень - це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. Підпунктом 8 п.29 даних Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг (транспортно-експедиційних, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи, що експедитор згідно п.2.2. договору ТЕ №07.10.2018/257ОД від 07.10.2018, надає послуги на всій протяжності маршруту, витрати на транспортно-експедиційні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо експедитором, документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню. У наданому до митного оформлення рахунку на оплату від 20.11.2020 №4079 зазначено вартість морського перевезення та не виділені його складові компоненти, що унеможливлює перевірити наявність витрат на організацію транспортно-експедиційного обслуговування за межами митної території України та включення їх до митної вартості. Також, заявлення у Довідці про транспортні витрати від 20.11.2020 №8011.3, що транспортно-експедиційні послуги за межами території України не надавались, йде у супереч з обов`язками Експедитора визначеними п.2.2. договору ТЕ №07.10.2018/257ОД від 07.10.2018. Для підтвердження заявленої митної вартості декларант або уповноважена ним особа зобов`язана протягом 10-ти календарних днів надати такі додаткові документи: - копію митної декларації країни відправлення;- виписку з бухгалтерської документації;- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини..».

Декларантом позивача на адресу начальника митного поста направлено лист від 26.11.2020 №26/11, в якому з посиланням на неможливість надання додаткових документів по МД UA500070/2020/242191 від 25.11.2020 містилося прохання прийняти рішення згідно з поданими документами.

26.11.2020 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000161/2, в рішенні зазначено, що: «…митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) за резервним методом. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення та об`єм партії товару є більшим та становить: товару №1 - 2,0100 дол. США/кг (МД від 05.09.2020 № UA 500110/2020/10746), товару №2 - 2,7600 дол. США/кг (МД від 25.10.2020 № UA 500110/2020/139 73). Враховуючи вищезазначене, митну вартість товару №1 скориговано до рівня 2,0100 дол. США/кг, товару №2 скориговано до рівня 2,7600 дол. США/кг ..».

26.11.2020 митним органом видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00429. В якості підстави для її видання містилося посилання на винесене рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000161/2 від 26.11.2020 (т.1 а.с.124-126).

26.11.2020 декларантом ТОВ «Хорс Брок Логістик» в інтересах позивача на підставі договору про надання послуг митного брокера №14/11-18 від 14.11.2018 до Одеської митниці подано МД UA 500130/2020/242216 від 26.11.2020. Разом із митною декларацією до митного оформлення подані наступні документи: пакувальний лист - 104 від 13.10.2020; рахунок-фактура (інвойс) - 104 від 13.10.2020; коносамент WMS20096439D від 20.10.2020; навантажувальний документ - наряд №20202536 від 24.11.2020; декларація про походження товару - 104 від 13.10.2020; уніфікована квитанція МД-150013П№0108845 від 25.11.2020; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №4075 від 19.11.2020; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №8010.4 від 19.11.2020; дод.угода б/н від 09.12.2019; доповнення до зовнішньоекономічного контракту Специф. №104 від 13.10.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу подання якого для митного оформлення не супроводжується - ІТС-001 від 04.10.2018; договір про надання послуг митного брокера№14/11-18 від 14.11.2018; договір (контракт) на перевезення 07.10.2018/2570Д від 07.10.2018; інші некласифіковані документи Акт зважування №54398 від 25.11.2020; лист №25/11 від 25.11.2020; інші некласифіковані документи тех. товару (фото) від 26.11.2020; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №UA500130.2020.242216 від 26.11.2020.

Декларантом позивача отримано електронне повідомлення (запит) митного органу наступного змісту: «подані декларантом документи містять наступні розбіжності: 1)відповідно до пп.в) п.1 ч.10 cт.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Згідно п.2.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 04.10.2018 №ІТС-001 витрати на тару та пакування, завантаження на транспортний засіб включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даних складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65, собівартість перевезень - це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. Підпунктом 8 пункту 29 даних Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг (транспортно-експедиційних, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи, що експедитор згідно п.2.2. договору ТЕ №07.10.2018/257ОД від 07.10.2018, надає послуги на всій протяжності маршруту, витрати на транспортно-експедиційні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо експедитором, документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню. У наданому до митного оформлення рахунку на оплату від 19.11.2020 №4075 зазначено вартість морського перевезення та не виділені його складові компоненти, що унеможливлює перевірити наявність витрат на організацію транспортно-експедиційного обслуговування за межами митної території України та включення їх до митної вартості. Також, заявлення у Довідці про транспортні витрати від 19.11.2020 №8010.4, що транспортно-експедиційні послуги за межами території України не надавались, йде у супереч з обов`язками Експедитора визначеними п.2.2. договору ТЕО №07.10.2018/257ОД від 07.10.2018. Для підтвердження заявленої митної вартості декларант або уповноважена ним особа зобов`язана протягом 10-ти календарних днів надати такі додаткові документи: - копію митної декларації країни відправлення;- виписку з бухгалтерської документації;- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини..».

Декларантом позивача на адресу начальника митного поста направлено лист від 26.11.2020 №26/11, в якому з посиланням на неможливість надання додаткових документів по МД UA500070/2020/242216 від 26.11.2020 містилося прохання прийняти рішення згідно з поданими документами.

26.11.2020 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000162/2, в рішенні зазначено, що: «…митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) за резервним методом. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення та об`єм партії товару є більшим та становить: товар №2 - 2,4300 дол. США/кг (МД від 01.09.2020 № UA500490/2020/501596), товар №3 - 4,6246 дол. США/кг (МД від 26.10.2020 № UA100480/2020/812499), товар №6 - 3,1700 дол. США/кг (МД від 11.09.2020 № UA500050/2020/209663), товар №7 - 8,0100 дол. США/кг (МД від 05.09.2020 №UA500110/2020/10746), товар №8 - 2,950184 дол. США/кг (МД від 05.10.2020 №UA807170/2020/51444), товар №9 - 2,429997 дол. США/кг (МД від 11.09.2020 №UA500050/2020/209663). Враховуючи викладене митна вартість товару №2 скориговано до рівня 4,6991 дол. США/шт (2,4300 дол. США /кг), товару №3 скориговано до рівня 4,6246 дол. США/кг, товару №6 скориговано до рівня 3,1700 дол. США/шт (2,4300 дол. США/кг), товару №7 скориговано до рівня 8,0100 дол. США/кг, товару №8 скориговано до рівня 2,9502 дол. США/кг, товару №9 скориговано до рівня 0,9720 дол. США/шт (2,4300 дол. США /кг)..».

26.11.2020 митним органом видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00427. В якості підстави для її видання містилося посилання на винесене рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2020/000162/2 від 26.11.2020 (т.1 а.с.147-148,149).

26.11.2020 декларантом ТОВ «Хорс Брок Логістик» в інтересах позивача на підставі договору про надання послуг митного брокера №14/11-18 від 14.11.2018 до Одеської митниці подано МД UA500130/2020/242340 від 26.11.2020. Разом із митною декларацією до митного оформлення подані наступні документи: пакувальний лист-ITC-PL-141020 від 14.10.2020; рахунок-фактура (інвойс) - ІТС-СІ-141020 від 14.10.2020; коносамент - WMS20096439B від 20.10.2020; навантажувальний документ - 20202536 від 24.11.2020; декларація про походження товару - ІТС-СІ-141020 від 14.10.2020; уніфікована квитанція МД-1-50013П№0108845 від 25.11.2020; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №4075 від 19.11.2020; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 8010.2 від 19.11.2020; доповнення до зовнішньоекономічного контракту - Специф. №6 від 14.10.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу подання якого для митного оформлення не супроводжується - ІТС-023 від 07.01.2019; договір про надання послуг митного брокера №14/11-18 від 14.11.2018; договір (контракт) на перевезення 07.10.2018/257ОД від 07.10.2018; акт зважування №54398 від 25.11.2020; тех.документація від 26.11.2020; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA500130.2020.242340 від 26.11.2020.

Декларантом позивача отримано електронне повідомлення (запит) митного органу наступного змісту: «подані декларантом документи містять наступні розбіжності: 1)відповідно до пп.в) п.1 ч.10 cт.58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Згідно п.2.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 07.01.2019 № ІТС-023 витрати на тару та пакування, завантаження на транспортний засіб включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даних складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65, собівартість перевезень - це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. Підпунктом 8 пункту 29 даних Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг (транспортно-експедиційних, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи, що експедитор згідно п.2.2. договору ТЕ №07.10.2018/257ОД від 07.10.2018, надає послуги на всій протяжності маршруту, витрати на транспортно-експедиційні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо експедитором, документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню. У наданому до митного оформлення рахунку на оплату від 19.11.2020 №4075 зазначено вартість морського перевезення та не виділені його складові компоненти, що унеможливлює перевірити наявність витрат на організацію транспортно-експедиційного обслуговування за межами митної території України та включення їх до митної вартості. Також, заявлення у Довідці про транспортні витрати від 19.11.2020 № 8010.2, що транспортно-експедиційні послуги за межами території України не надавались, йде у супереч з обов`язками Експедитора визначеними п.2.2. договору ТЕ №07.10.2018/257ОД від 07.10.2018. Для підтвердження заявленої митної вартості декларант або уповноважена ним особа зобов`язана протягом 10-ти календарних днів надати такі додаткові документи: - копію митної декларації країни відправлення;- виписку з бухгалтерської документації;- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини ..».

Декларантом позивача на адресу начальника митного поста направлено лист від 26.11.2020 №26/11, в якому з посиланням на неможливість надання додаткових документів по МД UA 500130/2020/242340 від 26.11.2020 містилося прохання прийняти рішення згідно з поданими документами.

26.11.2020 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2020/000163/2, в рішенні зазначено, що: «…митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) за резервним методом. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення та об`єм партії товару є більшим та становить: товар №1 - 5,758744 дол. США/кг (МД від 17.09.2020 № UA500500/2020/506518). Враховуючи викладене митна вартість товару №1 скориговано до рівня 5,7587 дол. США/кг..».

26.11.2020 митним органом видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2020/00428. В якості підстави для її видання містилося посилання на винесене рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2020/000163/2 від 26.11.2020 (т.1 а.с.169,170).

26.11.2020 декларантом ТОВ «Хорс Брок Логістик» в інтересах позивача на підставі договору про надання послуг митного брокера №14/11-18 від 14.11.2018 до Одеської митниці подано МД UA500130/2020/242339 від 26.11.2020. Разом із митною декларацією до митного оформлення подані наступні документи: пакувальний лист - б/н від 12.10.2020; рахунок-фактура (інвойс) - ІТС12/10/20 від 12.10.2020; коносамент - WMS2006439C від 20.10.2020; навантажувальний документ - наряд №20202536 від 24.11.2020; декларація про походження товару - ІТС12/10/20 від 12.10.2020; уніфікована квитанція МД-1 - 50013П№0108845 від 25.11.2020; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №4075 від 19.11.2020; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №8030.3 від 19.11.2020; доповнення до зовнішньоекономічного контракту б/н від 27.12.2019; доповнення до зовнішньоекономічного контракту Специф. №55 від 12.10.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарі, що декларується ІТС-007 від 01.11.2018; договір про надання послуг митного брокера №14/11-18 від 14.11.2018; договір (контракт) на перевезення 07.10.2018/2570Д від 07.10.2018; акт зважування №54398 від 25.11.2020; інші некласифіковані документи тех.докуметація від 26.11.2020; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA500130.2020.242339 від 26.11.2020.

Декларантом позивача отримано електронне повідомлення (запит) митного органу наступного змісту: «подані декларантом документи містять наступні розбіжності: 1) відповідно до пп.в) п.1 ч.10 cт.58 Митного кодексу України (далі-МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Згідно п.2.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.11.2018 №ІТС-007 витрати на тару та пакування, завантаження на транспортний засіб включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даних складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2)відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65, собівартість перевезень - це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. Підпунктом 8 пункту 29 даних Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг (транспортно-експедиційних, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи, що експедитор згідно п.2.2. договору ТЕ №07.10.2018/257ОД від 07.10.2018, надає послуги на всій протяжності маршруту, витрати на транспортно-експедиційні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо експедитором, документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню. У наданому до митного оформлення рахунку на оплату від 19.11.2020 №4075 зазначено вартість морського перевезення та не виділені його складові компоненти, що унеможливлює перевірити наявність витрат на організацію транспортно-експедиційного обслуговування за межами митної території України та включення їх до митної вартості. Також, заявлення у Довідці про транспортні витрати від 19.11.2020 №8010.3, що транспортно-експедиційні послуги за межами території України не надавались, йде у супереч з обов`язками Експедитора визначеними п.2.2. договору ТЕО №07.10.2018/2570Двід 07.10.2018. Для підтвердження заявленої митної вартості декларант або уповноважена ніш особа зобов`язана протягом 10-ти календарних днів надати такі додаткові документи: - копію митної декларації країни відправлення;- виписку з бухгалтерської документації;- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини…».

Декларантом позивача на адресу начальника митного поста направлено лист від 26.11.2020 №26/11, в якому з посиланням на неможливість надання додаткових документів по МД UA500130/2020/24239 від 26.11.2020 містилося прохання прийняти рішення згідно з поданими документами.

26.11.2020 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2020/000164/2, в рішенні зазначено, що: «…митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) за резервним методом. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення та об`єм партії товару є більшим та становить: товар №1 - 9,2500 дол. США/кг (МД від 02.09.2020 № UA500150/2020/206620). Враховуючи викладене митна вартість товару №1 скориговано до рівня 9,25 дол. США/кг..».

26.11.2020 митним органом видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00430. В якості підстави для її видання містилося посилання на винесене рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2020/000164/2 від 26.11.2020 (т.1 а.с.187-188,189).

Судом встановлено, що загальна різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом (повноваженою ним особою), та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом у оскаржених рішеннях, становила 358435,72 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.248 Митного кодексу України (далі МК України), митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ст.ст.49,50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частиною 1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з п.2 ч.2 ст.52 вказаного Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.52 вказаного Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зокрема, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.52 Кодексу визначено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Згідно з ч.1 ст.260 Кодексу якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Відповідно до ч.ч.1 3 ст.57 цього Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.57 Кодексу застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч.1 ст.58 Кодексу метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Кодексу у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст.53 Кодексу також визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, Митним кодексом України визначено вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

При цьому згідно з ч.3 ст.318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч.ч.2 та 3 ст.58 Кодексу метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.4,5,9,21 ст.58 Кодексу митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.4 ст.54 вказаного Кодексу орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Послідовність дій посадових осіб органів доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 №362.

Згідно з п.6 та 7 гл.2 Методичних рекомендацій при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості (далі ДМВ); наявність арифметичних помилок в митній декларації, ДМВ або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару.

Відповідно до ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Отже, згідно з Митним кодексом України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється в першу чергу за основним методом, тобто, за ціною договору (вартістю операції).

Митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Згідно з ч.6 ст.53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Відповідно до ч.2 ст.55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмові рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Верховний Суд у постанові від 14 травня 2019 року в справі №820/2474/16 зазначив, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Верховний Суд також звернув увагу на те, що вимоги законодавства зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані її складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд вважає безпідставними посилання митного органу на необхідність надання декларантом позивача додаткових документів з огляду на наступне.

Щодо доводів відповідача про необхідність надання такого додаткового документу як копія митної декларації країни відправлення.

Частина 2 ст.53 Митного кодексу України містить перелік обов`язкових документів, які повинні надаватися на підтвердження митної вартості товарів.

Митна декларація країни відправлення в такий перелік не включена. Вказаний документ в обставинах щодо позивача як покупця лише додатково підтверджує країну походження товарів Китай, назви експортера та покупця в ньому зазначені англійською мовою, також зазначені числові значення, які є зрозумілими та перекладу не потребують.

Крім того, вказаний документ може і не бути у покупця з незалежних від нього причин, що додатково свідчить про те, що вимагання такого документу у декларанта позивача було безпідставним.

Щодо доводів відповідача про те, що причиною для витребування митним органом додаткових документів від декларанта стало відсутність в інвойсі та специфікації відомостей окремо щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, вартості навантаження та доставки товарів, то суд вважає їх неприйнятними з огляду на наступне.

Як зазначав позивач, у зовнішньоекономічній діяльності він користується власним типовим контрактом на придбання товарів. По кожному з оскаржуваних рішень про коригування та карток відмов до розмитнення ним надаються копії цих контрактів, і всі вони відрізняються лише реквізитами продавця та номером і датою їх укладення. Умови оплати, що зазначені в контрактах, є типовими, і тільки в специфікаціях, в залежності від домовленостей сторін, умови оплати можуть змінюватися.

Судом встановлено, що відповідно до зовнішньоекономічних контрактів, які подавалися декларантом позивача до митного органу, продавець зобов`язався продати продукцію, далі іменовану «товари», а покупець (позивач) зобов`язався приймати і оплачувати товари відповідно до умов контракту; найменування, асортимент і кількість постачаємих товарів на кожну поставку вказуються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною Контракту (п.п.1.1, 1.2 Контрактів).

Пунктом 2.1 контрактів визначено, що ціни на товар встановлюються в доларах США - USD ($) - і вказуються в специфікаціях, які оформляються на кожну поставку.

Згідно з п.п.2.2,2.3,3.1 контрактів загальна сума контракту становить суму всіх специфікацій, підписаних сторонами в рамках контракту; в ціну товару включається вартість тари, упаковки, маркування, завантаження в транспортний засіб, відповідно до умов поставки FOB Нингбо (КНР), або на інших умовах, зазначених в специфікаціях до контракту, які і є його невід`ємною частиною; загальна кількість товару в розрізі найменувань вказується в специфікаціях на кожну поставку, які є невід`ємною частиною контракту.

Відповідно до п.п.5.1,5.6 розд. 5 контрактів продавець постачає товар покупцеві на умовах FOB Нингбо (КНР), відповідно до умов «Інкотермс-2010» або на інших умовах зазначених в специфікаціях до контракту і є його невід`ємною частиною. При тлумаченні контракту мають силу Міжнародні комерційних термінів «Інкотермс-2010» в чинній редакції.

Згідно з п.7.3 контракту тара, в яку упакований товар - разова, безповоротна, входить у вартість товару.

Отже, відповідно до умов контрактів позивача вартість тари, пакування, завантаження та вивантаження входить до вартості товару. Умовами контрактів не передбачено, що всі його положення повинні дублюватися у специфікації або інвойсі.

Пунктом 4 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Із наведеної засади випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми викладення та укладення угод.

Положення контрактів, які подавався декларантом позивача при розмитненні товарів, залишилися поза увагою митного органу, що призвело до неправомірного витребування митним органом додаткових документів.

Щодо доводів відповідача про відсутність у рахунках на оплату транспортних послуг їх складових, з огляду на пп.8 п.29 Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Методичних рекомендацій визначено, що рекомендації можуть застосовуватися для цілей планування, ведення обліку і калькулювання собівартості перевезень вантажів і пасажирів, робіт і послуг, пов`язаних з транспортним процесом, як на транспортних підприємствах, так і на інших підприємствах, що виконують зазначені роботи (послуги), незалежно від форм власності і підпорядкування, але з врахуванням технологічних і організаційних особливостей кожного підприємства. Конкретний перелік і склад статей калькулювання собівартості перевезень визначається підприємством.

Згідно з п.8 Методичних рекомендацій метою обліку витрат і визначення собівартості перевезень (робіт, послуг) є своєчасне, повне та достовірне визначення фактичних витрат на їх виконання, обчислення фактичної собівартості окремих видів перевезень (робіт, послуг), здійснення контролю за використанням матеріальних, трудових та грошових ресурсів. Дані обліку витрат використовуються для оцінки фінансово-господарської діяльності підприємств та їх структурних підрозділів, визначення фактичної ефективності проведених організаційно-технічних заходів, виявлення резервів скорочення витрат, виконання аналітичних розрахунків.

Застосування Методичних рекомендацій для цілей визначення митної вартості товарів законодавством не передбачено.

Вказані Методичні рекомендації не зареєстровані в Міністерстві юстиції України як нормативно-правовий акт, і, відповідно, не носять обов`язковий характер, з огляду на що посилання відповідача на них є неприйнятними.

Щодо посилань на не надання до митного оформлення документів про оплату за перевезення, суд вважає їх неприйнятними з огляду на наступне.

Відповідно до п.п.5 та 6 ч.2 ст.53 Митного кодексу України для підтвердження митної вартості товарів подаються:

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Отже, платіжні та/або бухгалтерські документи подаються за наявності.

При цьому законодавством не передбачено обов`язкового надання платіжних доручень щодо оплати перевезення.

Наданими рахунками передбачено, що вони підлягають оплаті протягом 3 банківських днів. Як вбачається з платіжних доручень, які подавалися декларантом позивача, як правило, оплата експедитору послуг здійснюється лише після митного оформлення.

Взаємовідносини щодо оплати між експедитором та замовником регулюються нормами цивільного та господарського законодавства. Факт оплати або не оплати (всупереч зазначеній в договорі умові передплати) за послуги перевезення свідчить про належне/неналежне виконання умов договору, і не може впливати на обрання методу визначення митної вартості товарів.

Крім того, суд зазначає, що у вимозі про надання додаткових документів митним органом не було конкретизовано яка саме виписка з бухгалтерської документації повинна бути надана декларантом. Так, відповідно до законодавства регістри бухгалтерського обліку формуються тільки після здійснення господарської операції, і якщо товар знаходиться на розмитнені, то господарська операція ще навіть не здійснена. З огляду на що, надання такої виписки декларантом є неможливим.

Посилання на необхідність надання у 10-денний термін висновку про вартісні характеристики товару, що підготовлений спеціалізованою експертною організацією, є також заздалегідь неможливим до виконання у встановлений термін.

Суд звертає увагу, що вимагаючи у декларанта позивача інші додаткові документи, митним органом не враховано те, що витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Крім того, митним органом не враховано те, що товари, що імпортувалися, позивачем раніше ввозилися в Україну від цих же виробників.

Так, позивачем раніше до митних органів подавалися декларації щодо ідентичних та аналогічних товарів, товари по яким були розмитнені за такими ж, або навіть нижчими цінами. Зокрема, подавалися декларації: UА500170/2019/007122 від 21.03.2019; UА500170/2019/013789 від 11.06.2019; UА807170/2018/060074 від 06.12.2018; UА807170/2019/000803 від 09.01.2019; UА500130/2020/218905 від 01.06.2020; UА500130/2020/224110 від 23.07.2020; UА807170/2018/058062 від 26.11.2018; UА500130/2020/222966 від 08.07.2020; UА807170/2018/000800 від 09.01.2019; UА807170/2018/060074 від 06.12.2018; UА807170/2018/063125 від 20.12.2018; UА807170/2019/001510 від 15.01.2019.

Отже, в базі митних декларацій була інформація про раніше подані позивачем декларації на ідентичні та аналогічні товари, що митним органом при обранні методу визначення митної вартості товарів враховано не було.

З огляду на наведене, посилання відповідача у рішеннях про коригування митної вартості товарів на відсутність у нього інформації про вартість ідентичних та аналогічних товарів, є неприйнятними.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000159/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00425 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України; рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000160/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00426 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України; рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000161/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/000429 від 29.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України; рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000162/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00427 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України; рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000163/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00428 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України; рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000164/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00430 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України; рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000165/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00438 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України, складені в супереч вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.134 вказаного Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з п.3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 у справі №1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Європейський суд із прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

11.02.2019 між ТОВ «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ» та Адвокатським бюро «Лончак» було укладено договір №01 про надання правової допомоги. 01.09.2019 між сторонами була укладена додаткова угода №40, яка визначає порядок оплати юридичних послуг у спорі про оскарження рішення №UA500130/2020/000159/2 від 26.11.2020 та картки відмови №UA500130/2020/00425 від 26.11.2020; рішення №UA500130/2020/000160/2 від 26.11.2020 та картки відмови №UA500130/2020/00426 від 26.11.2020; рішення №UA500130/2020/000161/2 від 26.11.2020 та картки відмови №UA500130/2020/000429 від 29.11.2020; рішення №UA500130/2020/000162/2 від 26.11.2020 та картки відмови №UA500130/2020/00427 від 26.11.2020; рішення №UA500130/2020/000163/2 від 26.11.2020 та картки відмови №UA500130/2020/00428 від 26.11.2020; рішення №UA500130/2020/000164/2 від 26.11.2020 та картки відмови №UA500130/2020/00430 від 26.11.2020; рішення №UA500130/2020/000165/2 від 26.11.2020 та картки відмови №UA500130/2020/00438 від 26.11.2020.

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати на правову допомогу документального підтверджені: договором №01 про надання правової допомоги від 11.02.2019, додатковою угодою №40 від 30.02.2019, актом приймання-передачі наданих послуг від 11.02.2019, де зазначено, що загальна сума наданих адвокатом послуг складає 5000,00 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір витрат є співмірним та обґрунтованим, а відтак позивач має право на їх компенсацію за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Враховуючи, що позивачем при поданні до суду адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 5376,54 грн., суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000159/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00425 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000160/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00426 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000161/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/000429 від 29.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000162/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00427 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000163/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00428 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000164/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00430 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000165/2 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00438 від 26.11.2020 Одеської митниці Держмитслужби України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби (, 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21а) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ» (, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Громової, 69) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5376 (п`ять тисяч триста сімдесят шість) гривень 54 копійки та професійної правничої допомоги у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Повне судове рішення складено 26.02.2021.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька