Справа № 280/1490/20
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 жовтня 2020 року 12:02Справа № 280/1490/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Гавриленко А.О., представників

позивача: Боганової О.І.

відповідача 2: Корольова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агріс»

до 1. Головного управління ДФС у Запорізькій області

2. Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агріс» (далі - ТОВ «ТД «Агріс», позивач) Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач 1), Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - ГУ ДПС у Запорізькій області, відповідач 2), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 14.06.2019 № , від 14.06.2019 № , від 14.06.2019 № , від 14.06.2019 № , від 14.06.2019 № , від 14.06.2019 № та податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 09.09.2019 №.

На обґрунтування позовних вимог в позовній заяві пояснює, що приводом для нарахування вказаних сум послугувала недбалість співробітників ГУ ДФС у Запорізькій області, які не розібралися та не дослідили аналітичний пооб`єктний облік жниварок - придбаних, проданих, наявних на підприємстві для виставкової діяльності та попри це зробили хибний висновок про їх реалізацію. Стверджує, що додана до дійсного позову Зведена аналітична таблиця фактичного кількісного руху жниварок за 2017 - 2018 роки та первинні документи до неї доводять, що придбані жниварки послугували підставою для формування сум податкового кредиту, а реалізовані - стали підставою для нарахування податкових зобов`язань з ПДВ, відображених позивачем в податкових деклараціях. Вказує, що вбачаючи факти реалізації та нарахувавши ПДВ виключно на підставі своїх припущень, відповідач 1 не вказує кому, за якою ціною, в якому податковому періоді і чим підтверджено факт реалізації жниварок. Окремо звертає увагу суду на непослідовність перевіряльників при визначенні податкового періоду, в якому виявлено порушення, а саме в розділі 3.1.1.1 Акту перевірки йдеться про заниження доходів за 2017-2018 роки., а вже в частині нарахування податку на додану вартість - тільки грудень 2018 року. Зазначає, що додатковою підставою для нарахування податку на прибуток є сумніви відповідача 1 в тому, що наявний у позивача автомобіль MAN має достатні габарити для перевезення жниварок, а також висновки про відсутність документів що підтверджують факт транспортування жаток від місця їх придбання до місця зберігання, документів, що підтверджують навантаження жниварок на транспортний засіб та факт розвантаження на місцях відповідального зберігання, відсутність довіреностей матеріально-відповідальних осіб, які приймали жатки на склад для відповідального зберігання вказують на факт їх відсутності, а отже - факт реалізації (продажу). Зауважує, що жниварки, реалізацією яких займається позивач, є вузькопрофільним товаром, для успішної їх реалізації нами орендуються площі для виставкового розміщення жниварок на території України, доставка яких здебільшого здійснюється власним автомобілем, при цьому, складання ТТН є необов`язковим. Стосовно висновку відповідача 1, що позивачем не було збільшено фінансовий результат на 30% вартості товарів, придбаних у нерезидента на загальну суму 504581,00 грн. внаслідок ненадання при проведенні перевірки документів, на підтвердження того, що Produkcja Maszyn Rolniczych Czesci Zamiennych Kowalscy Spolka Jawna (Польща) є платником податків в цій державі, однак в акті не вказано, ким і за якою формою така довідка має видаватися, натомість при проведенні перевірки нами надавалися довідки про присвоєння номера NIP та підтвердження присвоєння номеру податкової ідентифікації, виданих начальником податкового управління у Вжесьні, довідки про реєстрацію товариства, виданої 12.10.2012 районним судом м. Познань, Довідки про ідентифікаційний номер REGON (примірники та переклад). Щодо скасування податкових повідомлень-рішень № від 14.06.2019 на суму 20974,8 грн. (штраф з обігу готівки), № від 14.06.2019 на суму 9620,23 грн. (ПДФО), № від 14.06.2019 на суму 646,65 грн. (військовий збір) підкреслює, що в цій частині перевіряючими допущено порушення п. 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015, згідно з яким факти виявлених порушень законодавства викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку.

Ухвалою суду від 10.03.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. В межах встановленого строку недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 18.03.2020 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 16 квітня 2020 року. Відповідачам запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач 2 позов не визнав, 10 квітня 2020 року надав суду відзив (вх. №16910), у якому стверджує, що відсутність документів, що підтверджують факт транспортування жаток від місця їх придбання до місця зберігання, документів, що підтверджують факт навантаження жаток на транспортний засіб та факт розвантаження на місцях відповідального зберігання, відсутність довіреностей матеріально-відповідальних осіб, які приймали жатки на склад для відповідального зберігання, в якості представника ПрАТ «Бердянський машинобудівний завод» вказують на факт їх відсутності, а отже факт реалізації (продажу), таким чином, в порушення вимог п. 5, 7, 21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №15 «Дохід» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, ТОВ ТД «Агріс» занижено інші доходи за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 на загальну 3164337,00 грн. У зв`язку із чим, на думку відповідача 2, перевіркою встановлено також порушення позивачем реєстрації (відсутності реєстрації) податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або щодо виявлення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкових накладних відповідно до ст. 200-1 Податкового кодексу України на загальну суму 3797204,00 грн., сума без ПДВ 3164337,00 грн. Вказує, що на порушення пп. 140.5.4. п. 140.5 ст.140 Податкового кодексу України ТОВ ТД «Агріс» не збільшено фінансовий результат за 2017-2018 рік на суму 504581,00 грн., тобто на 30% вартості товарів (1681938,00 грн), придбаних у Produkcja Maszyn Rolniczych Czesci Zamiennych Kowalscy Spolka Jawna (Польща), яка має організаційно- правову форму визначену постановою КМУ від 04.07.2017 № 480, по яким сума витрат не підтверджується платником податку за цінами, визначеними за принципом «витягнутої руки» відповідно до процедури, встановленої ст. 39 Податкового кодексу України, що призвело до заниження фінансового результату на загальну суму 504581,00 грн. Крім того, наголошує, що перевіркою достовірності та повноти включення доходів (як у грошовій, так і не грошовій формах) до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податків встановлено, що згідно з наданими до перевірки документів (оборотні відомості по рахункам: 372 «Розрахунки з підзвітними особами», 311 «Поточні рахунки в національній валюті») встановлено використання коштів, виданих ТОВ «ТД «Агріс» під звіт, без підтвердних документів, всього на загальну суму 20974,80 грн., що є порушенням пп. 164.2.11 п. 164.2 ст.164, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України, абз. 5 п. 2.11 гл. 2, п. 7.41 гл. 7 Постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, у зв`язку з тим, що додані до вищевказаних авансових звітів первинні документи не відповідають вимогам щодо оформлення розрахункових документів. На підставі вищенаведеного, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В період з 13.04.2020 по 24.04.2020 суддя Бойченко ЮП. була відсутня на роботі на підставі наказу від 03.04.2020 №90 «Про надання відпусток», у зв`язку із чим розгляд справи призначений на 14 травня 2020 року.

Ухвалою від 14.05.2020 судом вирішено продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів до 17 червня 2020 року та відкласти підготовче засідання по справі на 09 червня 2020 року.

Відповідно до ухвали від 09.06.2020 провадження у справі зупинене за клопотанням представників сторін до 14 липня 2020 року.

14 липня 2020 року провадження у справі поновлено.

В підготовчому засіданні 14 липня 2020 року судом закрито підготовче провадження та призначений розгляд справи по суті на 29 липня 2020 року.

29 липня 2020 року судове засідання відкладене на 16 вересня 2020 року.

16 вересня 2020 року у судовому розгляді справи оголошена перерва до 13 жовтня 2020 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача 1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача 2 під час розгляду справи по суті проти позову заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у долученому до матеріалів справи відзиві. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Також, в судовому засіданні 13 жовтня 2020 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «ТД «Агріс» () є юридичною особою, яка зареєстрована 24.01.2013 (номер запису: 0003937). Зареєстрованими видами діяльності позивача є: 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням (основний); 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н. в. і. у.

У період з 25.03.2019 по 12.04.2019 фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області була проведена документальна планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, валютного - за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, за результатами якої складений відповідний акт №232/08-01-14-14/38563003 від 19.04.2019.

Як зазначено у висновках Акту перевірки, перевіркою встановлено порушення ТОВ «ТД «Агріс» вимог:

- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, пп.140.5.4 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України, а саме: занижено податок на прибуток на загальну суму 660406,00 грн., у тому числі за 2017 рік на суму 36571,00 грн.. за 2018 рік на суму 623835,00 грн.;

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: завищено від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21) у розмірі 632867,00 грн, в т.ч. за грудень 2018 року на суму 632867,00 грн.;

- п. 120-1.2. ст. 120-1 Податкового кодексу України, за відсутність реєстрації податкових накладних протягом граничного строку до ТОВ «ТД «Агріс» застосовується штрафна санкція у розмірі 50 відсотків нарахованої суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість;

- п. 176.2 «б» ст.176 Податкового кодексу України, а саме: надання звітів за формою 1-ДФ за період І квартал, II квартал, III квартал, IV квартал 2017 року та І квартал 2018 року з недостовірними відомостями та не у повному обсязі;

- пп. 164.2.11 п. 164.2 ст.164, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України, а саме: занижено податок на доходи фізичних осіб, який підлягає утриманню та перерахуванню до бюджету, на загальну суму 4604,21 грн.;

- пп. 164.2.11 п. 164.2 ст.164, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України, а саме: заниження військового збору, який підлягає утриманню та перерахуванню до бюджету, на загальну суму 314,62 грн.

- абз. 5 п. 2.11 глави 2, п. 7.41 глави 7 Постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, в частині відсутності підтвердних документів, що додаються до звітів про використання коштів на загальну суму 20974,80 грн.

На підставі Акту та вказаних порушень 14 червня 2019 року ГУ ДФС у Запорізькій області прийняті оскаржені податкове повідомлення-рішення, зокрема:

форми «ПН» № , яким до позивача застосовано штраф за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 316434,00 грн.,

форми «В4» № , яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за податковою декларацією № від 18.01.2019, за грудень 2018 року на суму 632867,00 грн.,

форми «Р» № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 825507,50 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 660406,00 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 165101,50 грн.,

форми «С» № , яким до позивача застосовано штрафні санкції за платежем: Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у сумі 20974,80 грн.,

форми «Д» № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку інших, ніж заробітна плата, пені, на суму 9620,23 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 4604,21 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 3453,16 грн., пеня - 1562,86 грн.,

форми «Д» № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору пені, на суму 646,65 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 314,62 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 225,09 грн., пеня - 106,94 грн.

Позивач оскаржив вказані вище податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку (скарга від 02.08.2019 №607), проте рішенням Державної податкової служби України № 4543/6/99-00-08-05-01 від 07.10.2019 про результати розгляду скарги залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області, а скаргу - без задоволення.

Крім того, 09 вересня 2019 року ГУ ДПС у Запорізькій області прийняте податкове повідомлення-рішення форми «Н» №, за яким до позивача застосовано штраф за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 316434,00 грн.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування. При цьому, суд зауважує, що спір щодо правомірності дій під час призначення та проведення перевірки, яка стала підставою для винесення оскаржених рішень, між сторонами відсутній.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який набрав законної сили 01.01.2011.

Відповідно до положень п.14.1.36 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За приписами п. 22.1 ст.22 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

У відповідності до п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Пунктом 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

За приписами п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, визначені ст. 44 Податкового кодексу України, відповідно до п. 44.1 та п. 44.2 якої для цілей оподатковування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів (документи, створені в письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження і дозвіл адміністрації (власника) на їхнє проведення); регістрів бухгалтерського обліку (носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм і т.п., призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування й узагальнення інформації з первинних документів, прийнятих до обліку); фінансової звітності (бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період); інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених вищевказаними документами.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до пунктів 5, 7, 21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.

До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі)

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

Дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що за змістом Акту перевірки донарахування податку на прибуток та зменшення суми від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21), здійснено ГУ ДФС у Запорізькій області з посиланням на порушення податкового законодавства, які відображені в п. 3.1.1.1 (дохід та фінансовий результат до оподаткування, визначені за правилами бухгалтерського обліку) розділу 3.1.1 акта перевірки «Податок на прибуток» та п. 3.1.2.1 (податкові зобов`язання) розділу 3.1.2 акта перевірки «Податок на додану вартість».

Пунктом 3.1.1.1 Акта перевірки №232/08-01-14-14/38563003 від 19.04.2019 визначено, що перевіркою встановлено заниження ТОВ ТД «Агріс» задекларованих показників у рядку 01 Декларацій «дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 всього у сумі 3164337,00 грн., в т.ч. за 2018 рік у сумі 3164337,00 грн., в результаті чого також у п. 3.1.2.1 Акту встановлено також, що позивачем не нараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість в частині вартості жаток, реалізованих в грудні 2018 року на суму 632867,00 грн.

Вказані висновки податкового органу обґрунтовані тим, що в ході перевірки ТОВ «ТД «Агріс» станом на 11.04.2019 було проведено інвентаризацію активів підприємства, територіально розташованих на складських площах м. Бердянська, за результатами якої встановлено, що за період з 01.01.2019 по 11.04.2019 (дату проведення інвентаризації) підприємству ТОВ «Техніка і Тех» було продано жатки балансовою вартістю 838388,00 грн. Станом на 11.04.2019 на балансі ТОВ «ТД «Агріс» обліковуються жатки балансовою вартістю 3164337,00 грн.

До перевірки не було надано документи, які містять інформацію про безпосереднє місце завантаження жаток для подальшого транспортування (адреси складів Постачальника - ПрАТ «Бердянські жниварки»), спосіб навантаження товару на автотранспортний засіб (хто надає послуги автокрану, чи залучається до даних робіт стороння організація або фізична особа-підприємець із зазначенням ідентифікаційних даних), яким транспортом здійснюється автоперевезення товару від складів Постачальника ПрАТ «Бердянські жниварки», складів Покупця ТОВ «ТД «Агріс», що орендуються, до місця зберігання товарів та повернення його у разі подальшої реалізації (назва автотранспортного засобу, його номерні знаки, ПІП водіїв).

Відповідач 1 посилається також на відсутність документів, що підтверджують факт транспортування жаток від місця їх придбання до місця зберігання; документів, що підтверджують факт навантаження жаток на транспортний засіб та факт розвантаження на місцях відповідального зберігання; відсутність довіреностей матеріально-відповідальних осіб, які приймали жатки на склад для відповідального зберігання, в якості представника ПрАТ «Бердянський машинобудівний завод» () вказують на факт їх відсутності, а отже, факт реалізації (продажу). Балансова вартість реалізованих жаток становить 3164337,00 грн.

У свою чергу правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІV від 16.07.1999 (далі - Закон № 996-ХІV).

Статтею 1 Закону № 996-ХІV визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити, перелік яких визначений ч. 2 ст. 9 цього Закону.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, яке містить аналогічні норми.

Судом встановлено, що позивачем у відповідь на запит контролюючого органу надано до перевірки договори відповідального зберігання сільгосптехніки (косарки, плуги, навантажувачи та інша), які було укладено з ТОВ «Техноторг», ТОВ «Астарта Т», ПП «Прим Агро», ПП «Агріс завод» та іншими зберігачами. Зазначена сільгосптехніка передавалась згідно з актами приймання-передачі, видатковими накладними на зберігання.

Крім того у періоді, що перевіряється, ТОВ «ТД «Агріс» («Орендар») відповідно до Договору оренди нежитлового приміщення від 30.12.2016 з ТОВ «Азовавтосервіс» («Орендодавець») прийняв в тимчасове платне користування під офіс приміщення площею 24 кв.м., складське приміщення площею 50 кв.м, які розташовані за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Шаумяна 3.

На запит ГУ ДФС у Запорізькій області від 09.04.2019 підприємством надано відповідь (вих. №267 від 10.04.2019), згідно з якою повідомлено, що жниварки, придбані у ПрАТ «Бердянські жниварки» за договором №19 від 12.01.2017, №1 від 01.01.2018, станом на 31.12.2018 перебувають на відповідальному зберіганні у ПрАТ «Бердянський машинобудівний завод», фактична адреса: м. Бердянськ, вул. Гагаріна, 7, юридична адреса: Донецька область, смт. Мангуш, вул. Мурзи, б. 16 кв.6) на підставі Договору №01.05/18ДХ від 01.05.2018, за умовами якого визначено, що ТОВ ТД «Агріс» (Поклажедавець) передає ПрАТ «Бердянський машинобудівний завод» (Зберігачу) майно в м. Бердянську. Термін зберігання товару з 01.05.2018 по 31.12.2019. На виконання умов Договору відповідального зберігання №01.05/18ДХ від 01.05.2018 підприємством ТОВ «ТД «Агріс» було передано товарна загальну суму без ПДВ 251676,66 грн. підприємству ПрАТ «Бердянський машинобудівний завод» (Зберігачеві) згідно з наступними видатковими накладними №РН-0000833 від 04.08.2018, №РН-0001042 від 23.10.2018, №РН-0000751 від 29.08.2018, РН-0000750 від 27.08.2018, №РН-0000599 від 17.08.2018, № РН-0000507 від 04.07.2018, №РН-0000477 від03.07.2018, №РН-0000472 від 02.07.2018. Факт передачі об`єктів засвідчено також актами прийому-передачі відповідно з п.3.2 Договору відповідального зберігання №01.05/18ДХ від 01.05.2018 №№1-8.

Таким чином, фактичне здійснення господарських операцій підтверджується належним чином оформленими первинними документами, які повністю відповідають вимогам, встановленим ст. 9 Закону № 996-ХІV - містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, скріплені печатками контрагентів.

Суд звертає увагу, що під час перевірки позивача всі первинні документи досліджувалися податковим органом та в акті перевірки відсутні будь-які зауваження до цих документів, тобто, первинними документами підтверджується здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, а також правомірність формування витрат та сум податку на додану вартість по операціям з цими контрагентами на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих податкових накладних.

Натомість, нараховуючи податок на прибуток та визначаючи податкові зобов`язання з податку на додану вартість в частині вартості жаток, відповідач 1 в Акті не зазначив, в якому періоді, кому і за якою ціною він вбачає реалізацію жниварок.

На підставі зазначеного вище, суд вважає необґрунтованим та недоведеним висновок контролюючого органу, що позивачем не надано документів, які підтверджують місця зберігання жниварок, які станом на 31.12.2018 рахуються на балансі підприємства вартістю 3164337,00 грн.

Такий висновок контролюючого органу спростовується також складеною позивачем Зведеною аналітичною таблицею фактичного (кількісного) руху жниварок по видах за 2017-2018 роки, яка долучена до матеріалів справи. Нестач та залишків жниварок підприємством не виявлено, кількість жниварок з залишку згідно таблиці співпадає з даними обліку станом на 31.12.2018.

Слід зазначити, що на балансі підприємства ТОВ «ТД «Агріс» обліковується автомобіль MAN TGM 15250 BLS-WW, придбаний 18.08.2017 на підставі Договору фінансового лізингу. Згідно з технічними характеристиками зазначеного транспортного засобу, вантажопідйомністю 7100 кг та вантажною довжиною 6650см, при цьому, згідно з актом № ОУ-743 від 27.12.2017 було здійснено переобладнання вказаного автомобілю - встановлений подовжений кузов довжиною 8,6 м, у зв`язку із чим суд не приймає посилання відповідача на ту обставину, що підприємство не могло використовувати даний автомобіль для перевезень зазначених вище жаток від складу постачальника (продавця) до місця їх зберігання.

Стосовно висновку ГУ ДФС у Запорізькій області, що на порушення пп. 140.5.4. п. 140.5 ст.140 Податкового кодексу України ТОВ ТД «Агріс» не збільшено фінансовий результат за 2017-2018 роки на суму 504581,00 грн., тобто на 30% вартості товарів (1681938,00 грн), придбаних у Produkcja Maszyn Rolniczych Czesci Zamiennych Kowalscy Spolka Jawna (Польща), яка має організаційно- правову форму визначену постановою КМУ від 04.07.2017 № 480, по яким сума витрат не підтверджується платником податку за цінами, визначеними за принципом «витягнутої руки» відповідно до процедури, встановленої ст. 39 Податкового кодексу України, що призвело до заниження фінансового результату на загальну суму 504581,00 грн. (опис порушення наведено на с. 14-15 Акту) суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 39.2.1.1. ст. 39 Податкового кодексу України контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, а саме:

а) господарські операції, що здійснюються з пов`язаними особами - нерезидентами, в тому числі у випадках, визначених підпунктом 39.2.1.5 цього підпункту;

б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу та/або придбання товарів та/або послуг через комісіонерів-нерезидентів;

в) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, зареєстрованими у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту, або які є резидентами цих держав;

г) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи. Перелік організаційно-правових форм таких нерезидентів в розрізі держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пп. 39.5.1 п. 39.5 ст. 39 Податкового кодексу України податковий контроль за встановленням відповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки" здійснюється шляхом моніторингу контрольованих операцій, опитування з питань трансфертного ціноутворення та проведення перевірок з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки".

Відповідно до пп. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму 30% вартості товарів, у т.ч. необоротних активів, робіт і послуг, придбаних, зокрема у нерезидентів, організаційно-правова форма яких включена до Переліку організаційно-правових форм нерезидентів, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі податок з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи, затвердженого постановою КМУ від 04.07.2017 № 480, відповідно до підпункту "г" підпункту 39.2.1.1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі податок з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи..

Так, відповідачем 1 у Акті зазначено, що надані до перевірки документи, зокрема зовнішньоекономічні контракти №1/2017 від 19.01.2017 та №2/2018 від 05.03.2018 з нерезидентом Produkcja Maszyn Rolniczych Czesci Zamiennych Kowalscy Spolka Jawna (Польща) щодо придбання частин до ротаційної косарки, вантажно-митні декларації, журнал-ордер та відомість по бухгалтерському 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками», складський облік по бухгалтерському рахунку 28 «Товари» свідчать, що у періоді з 01.01.2017 по 31.12.2018 ТОВ «ТД «Агріс» здійснювало імпортні операції, однією із сторін в яких є нерезидент, що внесено до переліку організаційно-правових форм нерезидентів, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі податок з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.07.2017 № 480, а саме - в республіці Польща - це організаційно-правова форма Spolka Jawna (повне товариство).

Крім того, контролюючий орган дійшов висновку, що ТОВ «ТД «Агріс» під час проведення перевірки не надано обґрунтування щодо суми витрат на придбання товарів у резидента Produkcja Maszyn Rolniczych Czesci Zamiennych Kowalscy Spolka Jawna за цінами, визначеними за принципом «витягнутої руки» відповідно до процедури, встановленої ст. 39 Податкового кодексу України. ТОВ «ТД «Агріс» до перевірки не надано довідку (або її нотаріально засвідчену копію), яка підтверджує, що нерезидент є платником податків в цій державі.

Натомість, судом встановлено, що при проведенні перевірки позивачем надавалися до контролюючого органу примірники та переклад довідки про присвоєння номера NIР та підтвердження присвоєння номеру податкової ідентифікації, виданих начальником податкового управління у Вжесьні, довідки про реєстрацію Товариства, виданої 12.10.2012 районним судом м. Познань, Довідки про ідентифікаційний номер REGON, копії яких також долучені до матеріалів справи.

Крім того, у відповідності до пп. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України вимоги цього підпункту не застосовуються платником податку, якщо операція не є контрольованою та сума таких витрат підтверджується платником податку за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки" відповідно до процедури, встановленої статтею 39 цього Кодексу, але без подання звіту.

Підпунктами 39.2.1.7 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України визначено критерії визнання операцій контрольованими, а саме господарська операція платника податків визнається контрольованою, якщо вона може впливати на об`єкт обкладення податком на прибуток й одночасно задовольняє два критерії:

річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 150 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

У той же час судом встановлено, що загальний обсяг зазначених відповідачем операцій за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 склав 1681938,00 грн, з них за 2017 рік 23287 євро (677248,00 грн) та за 2018 рік 32410 євро (1004690,00 грн), про що свідчать надані до перевірки вантажно-митні декларації.

Враховуючи вищевикладене, доводи контролюючого органу про заниження показників з податку на прибуток в цій частині є безпідставними.

Що стосується податкових повідомлень-рішень від 14.06.2019 № та від 09.09.2019 №000400513, то вони були винесені контролюючим органом по справі в зв`язку з тим, що перевіркою встановлено порушення реєстрації (відсутність реєстрації) податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або виявлення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкових накладних відповідно до ст. 200-1 Податкового кодексу України, детальний опис порушення викладено у п. 3.1.2.1 акту перевірки.

Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Суд наголошує, що дане порушення стосується встановленого перевіркою заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 на суму 632867,00 грн. в частині вартості жаток, реалізованих у грудні 2018 року. Проте, з вказаними висновками суд не може погодитись у зв`язку з вищенаведеними обставинами, про які суд вже зазначив раніше.

Щодо вимог позивача в частині скасування податкових повідомлень-рішень № від 14.06.2019, яким визначений штраф з обігу готівки на суму 20974,8 грн.; № від 14.06.2019, яким збільшене податкове зобов`язання з ПДФО на суму 9620,23 грн. та № від 14.06.2019, яким збільшене податкове зобов`язання з військового збору на суму 646,65 грн. судом встановлене наступне.

Відповідно до пп. 164.2.11 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається сума надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, розмір якої обчислюється відповідно до пункту 170.9 статті 170 цього Кодексу.

Підпунктами 168.1.1 та 168.1.2 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України визначено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (18 відсотків бази оподаткування). Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Під час перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області дійшло висновку, що всього по перевіряємому періоду ТОВ «ТД «Агріс» не включено до загального місячного оподатковало доходу суму надміру витрачених коштів отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, у розмірі 20974,80 грн., що у свою чергу призвело до заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб, який підлягає перерахуванню до бюджету, на суму 4604,21 грн. та військового збору, який підлягає перерахуванню до бюджету, на суму 314,62 грн.

Крім того, у 3.3.3.6 Акта перевірки №232/08-01-14-14/38563003 від 19.04.2019 (с. 31-32) контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем абз. 5 п. 2.11 глави 2, п. 7.41 глави 7 Постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, оскільки під час перевірки встановлено відсутність підтвердних документів до авансових звітів на загальну суму 20974,80 грн.

За змістом пункту 2.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за № 40/10320, (далі - Положення № 637) видача готівкових коштів під звіт або на відрядження здійснюється відповідно до законодавства України. Звітування за одержані під звіт готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 7.41 Положення № 637 під час перевірки правильності оформлення видач готівки під звіт як на відрядження, так і на інші потреби встановлюється достовірність підтвердних документів, що додаються до звітів про використання коштів.

Таким чином, суд зазначає, що у разі видачі особі коштів під звіт така особа має своєчасно та у повній мірі повідомити про використання коштів та надати до бухгалтерії підприємства підтверджуючі документи, а відшкодування відповідних витрат можливе лише у разі фактичного їх понесення підзвітною особою.

Згідно з абзацом шостим частини першої статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, - у розмірі сплачених коштів.

Пунктом 3.1.4.2 Акта перевірки №232/08-01-14-14/38563003 від 19.04.2019 (с. 25-26) визначено, що згідно з наданими до перевірки документами (оборотні відомості по рахункам: 372 «Розрахунки з підзвітними особами», 311 «Поточні рахунки в національній валюті») встановлено використання коштів, виданих ТОВ «ТД «Агріс» під звіт, без підтвердних документів, всього на загальну суму 20974,80 грн., а саме:

- у сумі 200,00 грн. згідно з авансовим звітом ОСОБА_1 № А0-00000003 від 10.02.2017 (перераховано 16.02.2017);

- у сумі 2500,00 грн. згідно з авансовим звітом ОСОБА_1 № А0-0000005 від 17.02.2017 (перераховано 06.03.2017);

-у сумі 530,00 грн. згідно з авансовим звітом ОСОБА_1 № А0-0000021 від 18.05.2017 (перераховано 20.06.2017);

- у сумі 7000,00 грн. згідно з авансовим звітом ОСОБА_1 № АО-0000022 від 09.06.2017 (перераховано 20.07.2017);

- у сумі 10744,80 грн. згідно з авансовим звітом ОСОБА_1 № А0-0000053 від 25.12.2017 (перераховано 19.01.2018).

Так, із посиланням на абз. 17 ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 та пункт 3 розділу І Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження порядків щодо реєстрації реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій» від 14.06.2016 № 547, відповідач 1 дійшов висновку, що в них повинні бути вказані: найменування господарської одиниці; адреса господарської одиниці; податковий номер або серія та номер паспорта; кількість товару (послуги); назва товару (послуги); вартість товару (послуги); загальна вартість і т.д. У зв`язку з тим, що додані до вищевказаних авансових звітів первинні документи не відповідають вимогам щодо оформлення розрахункових документів, перевіркою встановлено відсутність підтвердних документів до авансових звітів на загальну суму 20974,80 грн.

Нормативно-правовим актом, що регулює порядок звітування про витрачання готівкових коштів, виданих під звіт є наказ Міністерства фінансів України № 841 від 28.09.2015 Про затвердження форми Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, та Порядку його складання (далі - Наказ № 841).

Приписами пункту 2 Наказу № 841 визначено, що дія цього порядку поширюється на осіб, що видали платнику податку - фізичній особі кошти на відрядження або під звіт для виконання окремих цивільно-правових дій від імені та за рахунок особи, що їх видала, та платників податків - фізичних осіб, які отримали такі кошти.

Абзацом 1 пункту 3 Наказу № 841 визначено, що звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, подається до закінчення п`ятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку завершує таке відрядження або завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок податкового агента платника податку, що надав кошти під звіт.

Приписами пункту 6 Наказу № 841 визначено, що звіт складається платником податку (підзвітною особою), що отримав(ла) такі кошти на підприємствах всіх організаційно-правових форм або у самозайнятої особи. Фізична особа, яка отримала такі кошти, заповнює всі графи Звіту, крім: Звіт перевірено, Залишок унесений (перевитрата видана) в сумі за касовим ордером, кореспонденції рахунків бухгалтерського обліку, розрахунку суми утриманого податку за несвоєчасно повернуті витрачені кошти на відрядження або під звіт, які заповнюються особою, яка надала такі кошти. Графу Звіт затверджено підписує керівник (податковий агент).

Форма звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт є додатком до Наказу № 841.

На зворотному боці звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт зазначаються: № з/п, дата документа, кому, за що і на підставі якого документа заплачено, сума (грн, коп.), дебет рахунка та передбачено долучення відповідних первинних документів.

Як зазначено у Акті, зазначені вище «Звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт», складені за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 28.09.2015 №841 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 10.03.2016 № 350), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 жовтня 2015 року № 1248/27693, перевірені бухгалтером, затверджені керівником, відображені у бухгалтерському обліку підприємства: Д/т рахунку 92 «Адміністративні витрати» - К/т рахунку 372 «Розрахунки з підзвітними особами», Д/т рахунку 372 «Розрахунки з підзвітними особами» - К/т рахунку 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 265/95-ВР).

Дія Закону № 265/95-ВР поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Абзацом 17 статті 2 Закону № 265/95-ВР визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Суд наголошує, що зазначаючи, що додані до авансових звітів первинні документи не відповідають вимогам щодо оформлення розрахункових документів, відповідач у Акті не посилається на конкретні документи та не наводить встановлені перевіркою недоліки.

Таким чином, аналіз акту перевірки свідчить про його невідповідність Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року за №1300/27745 (далі - Порядок №727).

Зокрема, п. 3-5 Порядку №727 визначено, що акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Викладені відповідачем на с. 25-28, 31-32 Акту перевірки результати здійсненого аналізу за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, який фактично став підставою для висновків про порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства та заниження податкових зобов`язань зі сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, нарахування штрафних санкцій та пені, не містить жодних посилань на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку підприємства та підтверджують наявність зазначених фактів.

Ні у відзиві на адміністративний позов, ні в ході розгляду справи відповідач не наводить жодних додаткових пояснень щодо виявлених порушень, відповідач дублює висновки акту перевірки без зазначень конкретних обставин виявленого правопорушення та посилання на конкретні докази.

Ураховуючи вищевикладене у сукупності, суд вважає, що висновки про порушення позивачем податкового законодавства, зроблені відповідачем в Акті перевірки, є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим спірні податкові повідомлення-рішення контролюючого органу, прийняті відповідачем на підставі встановлених Актом порушень, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позовних вимог.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, відповідно до приписів пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою встановлено ставку судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 2102,00 грн.

Щодо визначення характеру адміністративного позову як майнового судом враховано наступне.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи. Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

На підставі аналізу вищевикладених норм, суд дійшов висновку, що звернені до суду вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги - суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Так, предметом оскарження є повне скасування податкових повідомлень-рішень, якими позивачу визначено суду грошового зобов`язання на загальну суму 2122484,18 грн. Отже, вимога про скасування таких рішень є вимогою майнового характеру.

Отже, розмір судового збору, який повинен сплачуватися позивачем при зверненні до адміністративного суду із даним позовом становить 21020,00 грн.

Під час звернення до суду з даним позовом, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 19210,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2731 від 16.12.2021.

Таким чином, з позивача на користь Спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір у розмірі недоплаченої за подання адміністративного позову суми 1810,00 грн.

В силу вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ГУ ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агріс» задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 14.06.2019 № , від 14.06.2019 № , від 14.06.2019 № , від 14.06.2019 № , від 14.06.2019 № , від 14.06.2019 № .

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 09.09.2019 № .

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агріс» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Гагаріна, 7; ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1810 (одна тисяча вісімсот десять) гривень 00 коп. до Спеціального фонду Державного бюджету України отримувач коштів УК у Дніпр.р-ні м.Зап./Дніпр./22030101, код отримувача 38025423, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача UA4008006, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: *;101; код клієнта за ЄДРПОУ; Судовий збір, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агріс», Запорізький окружний адміністративний суд).

5. Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агріс» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Гагаріна, 7; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 25.02.2021.

Суддя Ю.П. Бойченко