Справа № 380/6931/20
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/6931/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

23 лютого 2021 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Шведа Б.В.,

представника позивача Луки Т.М.,

представника відповідача Мельника А.І.,

під час розгляду у підготовчому засіданні в м.Львові адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

-визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Львівської обласної ради від 23.10.2019 року №422-к Про поновлення на роботі ОСОБА_2 ;

-стягнути із Львівської обласної ради (вул. Винниченка, 18, м. Львів, 79008, ) на користь ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області від 21.11.1996р., ІПН НОМЕР_2 200000,00 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди.

Ухвалою від 02.09.2020 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу встановлено строк для усунення зазначених у мотивувальній частині ухвали недоліків.

Ухвалою від 07.09.2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви у справі №380/6931/20. Позивачу встановлено десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху від 07.09.2020 року з дати отримання копії вказаної ухвали. 09.09.2020 позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 11.09.2020 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі. Підготовче засідання призначено на 20.10.2020 року.

20.10.2020 року підготовче засідання відкладено на 01.12.2020 року (неявка сторін).

01.12.2020 року підготовче засідання відкладено на 21.01.2021 року (клопотання відповідача про відкладення розгляду справи).

21.01.2021 року підготовче засідання відкладено на 23.02.2021 року (неявка позивача).

Представником відповідача 20.10.2020 року подано до суду заяву за вх.№53894 про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування якої представник вказав, що оскільки вказаний позов подано про оскарження розпорядження Про поновлення на роботі ОСОБА_2 , то має застосовуватись строк подання позовної заяви один місяць. Зокрема вказує, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2019 року розпорядженням голови Львівської обласної ради №422-к від 23.10.2019 року ОСОБА_1 поновлено на посаді головного спеціаліста відділу е-урядування та документообігу. Вищевказане розпорядження надано ОСОБА_1 для ознайомлення, що підтверджується її власноручним підписом на зворотній стороні розпорядження. Представник відповідача також покликається на те, що у зв`язку із відсутністю у структурі та штатному розписі виконавчого апарату Львівської обласної ради посади головного спеціаліста відділу е-урядування та документообігу (на підставі рішення обласної ради № 797 від 12.03.2019 року), розпорядженням голови Львівської обласної ради від 23.10.2019 року № 423-к, ОСОБА_1 попереджено про її можливе вивільнення 24.12.2019 року у зв`язку із зміною в організації праці, відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. В преамбулі розпорядження міститься посилання на рішення обласної ради № 797 від 12.03.2019 року та розпорядження голови Львівської обласної ради від 20.03.2019 року № 93-к, якими посаду головного спеціаліста відділу е-урядування та документообігу було вилучено зі штатного розпису. Зазначене розпорядження було доведено до відома ОСОБА_1 в присутності працівників обласної ради, однак вона відмовилася від підписання про ознайомлення із вказаним розпорядження та не погодилася на пропозиції щодо переведення її на одну із запропонованих вакантних посад. Відповідно працівниками Львівської обласної ради було складено акт від 23.10.2019 року в якому вказано, що ОСОБА_1 ознайомилася із розпорядженням голови обласної ради від 23.10.2019 року № 423-к та відмовилася від його підписання.

Представник відповідача вважає, що встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, строк звернення до адміністративного суду повинен обчислюватися від дати коли ОСОБА_1 дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Так, строк звернення до суду необхідно обчислювати від 23.10.2019 року.

Представником позивача подано до суду заяву за вх.№64138 про поновлення позивачу строків звернення до суду. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строків звернення до суду, представник позивача вказує, що розпорядженням голови Львівської обласної ради від 01.04.2020 року №104-к «Про звільнення ОСОБА_2 » звільнено ОСОБА_1 із посади головного спеціаліста відділу е-урядування та документообігу 01.04.2020 у зв`язку із зміною в організації праці п.1 с.40 КЗпП України. Позивачем розпорядження від 01.04.2020 №104-к «Про звільнення ОСОБА_2 » оскаржено в судовому порядку до Львівського окружного адміністративного суду. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 відкрито провадження у справі №380/3276/20 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди. В межах вищевказаної справи Львівською обласної радою подано відзив, який отриманий позивачем засобами поштового зв`язку 06.08.2020 року.

Представник позивача вважає, що саме з відзиву Львівської обласної ради в межах справи №380/3276/20 позивачу стало відомо, що головою Львівської обласної ради винесено розпорядження №422-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_2 » з 16.11.2018, проте поновлено ОСОБА_1 на посаді, якої фактично не існувало, а отже рішення про поновлення фактично не виконано, що стало підставою для звернення позивача до суду з новим позовом, про визнання протиправним на скасування розпорядження голови Львівської обласної ради №422-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » з 16.11.2018 року.

Таким чином, представник позивач вказує, що з моменту винесення 23.10.2019 року головою Львівської обласної ради розпорядження №422-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_2 » з 16.11.2018 та виплату 102571,50 грн. та до 06.08.2020 позивачу ОСОБА_1 не було відомо про її порушене право, що зумовило звернення до суду за захистом такого, оскільки моментом порушеного права коли позивач дізналася про незаконність розпорядження №422-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_2 » від 23.10.2019 є день коли позивач отримала засобами поштового зв`язку відзив Львівської обласної ради. Просить поновити позивачу строк звернення до суду з вказаним позовом.

Представник позивача у підготовчому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про залишення позовної заяви без розгляду та поновити строк звернення до суду ОСОБА_1 .

Представник відповідача у підготовчому засіданні, заяву про залишення позову без розгляду повністю підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши думку учасників справи, перевіривши доводи заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Отже, право звернення до суду є невід`ємним особистим правом особи, чи правом суб`єкта владних повноважень, яке реалізовується в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи до суду з позовом.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду, процесуальної форми та порядку звернення.

Так, відповідно до статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За визначенням, наведеним у пункті 17 частини першої статті 4 КАС України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

На підставі частин першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.

Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Однак слід зазначити, що строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи розпочинає свій перебіг лише за умови, що остання була реально обізнаною з фактом їх порушення оспорюваними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Так, за висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16.12.1992 у справі «Хаджіанастасіу проти Греції», пункти 32-37).

При цьому очікується, що заявник продемонструє уважне ставлення до дотримання процесуальних вимог національного законодавства, наприклад до строків для подання адміністративного позову (рішення Європейського суду з прав людини від 07.09.1999 у справі «Йодко против Литви» (Jodko v. Lithuania).

Як встановлено судом, на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2019 року, розпорядженням голови Львівської обласної ради № 422-к 23.10.2019 року ОСОБА_1 поновлено на посаді головного спеціаліста відділу е-урядування та документообігу.

Розпорядження № 422-к 23.10.2019 року «Про поновлення на роботі ОСОБА_2 » надано позивачу для ознайомлення, що підтверджується її власноручним підписом на зворотній стороні розпорядження 23.10.2019 року (а.с.92)

Тобто, з наведеного слідує, що починаючи з 23.10.2019 року позивачу було відомо про поновлення її на посаді головного спеціаліста відділу е-урядування та документообігу з 16.11.2018 року та про існування оскаржуваного розпорядження № 422-к від 23.10.2019 року.

При цьому, суд зауважує, що частиною другою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поняття «особа повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Таким чином, доводи позивача, що строк звернення до суду слід обчислювати з дати отримання відзиву Львівської обласної ради 06.08.2020 року у справі №380/3276/20, а не з дати коли вона дізнався або повинна була дізнатися про поновлення її на роботі є безпідставними.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

До того ж, вирішуючи питання щодо поважності причин пропущення строку звернення до суду, які встановлені ст.122 КАС України, слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами, а також дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

Умовами застосування наслідків пропуску строку звернення до суду є насамперед його пропуск та відсутність поважних причин його пропуску.

Поважними причинами пропущення строку є причини, які не залежать від волі позивача та виключають (ускладнюють) можливість його звернення до суду з адміністративним позовом у визначений законом строк.

Так, у постанові Верховного Суду України від 06.12.2016 року у справі №№ п/800/9/16 зазначено, що поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об`єктивні перешкоди для звернення особи з адміністративним позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Отже, будь-яких причин, що об`єктивно, всупереч волі позивача перешкоджали їй вчасно звернутися до суду з адміністративним позовом, нею не наведено, і матеріали справи не свідчать про наявність таких, а зазначені причини представником позивача у заяві не є поважними причинами пропуску такого.

Згідно частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

До того ж, суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення у справахv. Belgium,v. the United Kingdom).

Таким чином, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

За змістом ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду було виявлено судом після відкриття провадження в даній адміністративній справі, а наведені представником позивача у заяві причини пропуску такого та докази в підтвердження такого судом не можуть бути визнані поважними, суд вважає, що дану позовну заяву слід залишити без розгляду.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди, то дана вимога є похідною вимогою задоволення якої залежить від основної вимоги про визнання протиправним та скасування розпорядження від 23.10.2019 року №422-к.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

При цьому, у відповідності до частини четвертої цієї статті КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст.44,123, 240, 241, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської обласної ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, стягнення моральної шкоди - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено 25.02.2021 року.

Суддя Крутько О.В.