Справа № 420/15310/20
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Сидорівського С.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу у розмірі 26828,75 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу у розмірі 26828,75 грн.

Ухвалою від 04.01.2021 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що станом на теперішній час за фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 утворилась податкова заборгованість перед бюджетом на загальну суму 26828,75 грн. В зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» № 25179-17 від 02.03.2018 року, яку було направлено платнику рекомендованим листом.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Суд зазначає, що наявна у матеріалах справи судова кореспонденція, яка надсилалася на зазначену в позовній заяві адресу відповідача, повернулась до суду з відповідним поштовим повідомленням з відміткою органу зв`язку - адресат відсутній за вказаною адресою. Також, судом зроблено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до якого, адреса відповідача співпадає із адресою зазначеною у позовній заяві

Згідно ч. 11 ст. 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Головного управління ДПС в Одеській області Одеському окружному адміністративному суду.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 цього Кодексу передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За правилами пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

При цьому, в силу вимог пункту 53.4 цієї статті, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, дані перевірок результатів діяльності платника податків, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

За правилами пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом розпочинається нарахування пені. Також нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Так, станом на теперішній час за фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 утворилась податкова заборгованість перед бюджетом на загальну суму 26828,75 грн. (а.с. 4-42), а саме:

по податку на доходи фізичних осіб (11010500) 12007,5 грн. (основні зобов`язання);

по єдиному податку з фізичних осіб (18050400) 11270 грн., з яких 11195,69 грн. (основні зобов`язання) та 74,31 грн. (пеня);

по військовому податку (11011000) 3551,25 грн. (основні зобов`язання.

Заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб (18050400) виникла по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування № 7351/П від 22.11.2017 року на суму 11270,00 грн.

Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб (11010500) виникла по акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 22.12.2017 року № 1947/15-32-13-14/ НОМЕР_1 та повідомлення рішення № 00121304, №00111304 від 02.02.2018 року .

Заборгованість по військовому податку (11011000) виникла по акту документальної позапланової невиїзної перевірки від ід 22.12.2017 року № 1947/15-32-13-14/ НОМЕР_1 та повідомлення рішення №00131304 від 02.02.2018 року

Окрім того, згідно висновків акту про документальної позапланової невиїзної перевірки від ід 22.12.2017 року № 1947/15-32-13-14/ НОМЕР_1 встановлені наступні порушення, а саме:

пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, пп. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164, п. 167.2 ст. 167, п. 179.7 ст. 179, пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України, не надана декларація про майновий стан і доходи за 2016р., знижено податок на доходи фізичних осіб в сумі 9470,00 грн.;

п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, занижено зобов`язання з військового збору за 2016р. в сумі 2841,00 грн.

В силу положень пункту 57.3. статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

В силу вимог підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, є податковим боргом.

Відповідно до пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

А за правилами пункту 59.3. цієї статті, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Відповідно до пункту 59.4.- податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. При цьому, за правилами пункту 59.5. у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що 02.03.2018 року податковим органом сформовано та направлено рекомендованим листом на адресу платника податкову вимогу форми «Ф» №25179-17 (а.с. 53), через наявність заборгованості перед бюджетом.

Доказів оскарження відповідачем податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеним податковим зобов`язанням відповідачем суду не надано.

На час розгляду справи сума заборгованості в розмірі 26828,75 грн. відповідачем не сплачена. Судом не встановлено згідно бази ДСС оскарження відповідачем відповідної податкової вимоги форми «Ф» №25179-17 від 02.03.2018 року.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення суми податкового боргу у розмірі 26828,75 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) податкову заборгованість по податку на доходи фізичних осіб (11010500) на суму 12007,50 грн. (дванадцять тисяч сім грн. 50 коп.) на рахунок UA0015014, отримувач УК в Ізмаїл р-н/11010500, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) податкової заборгованості по військовому податку (11011000) на суму 3551,25 грн. (три тисячі п`ятсот п`ятдесят одна грн. 25 коп.) на рахунок UA0015014, отримувач УК в Ізмаїл р-н/11011000, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) податкової заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб (18050400) на суму 11270,00 грн. (одинадцять тисяч двісті сімдесят грн. 00 коп.) на рахунок 0015014, отримувач УК в Ізмаїл р-н/11011000, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано 26.02.2021 р.

Суддя О.М. Тарасишина

.