Справа № 520/15981/2020
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 лютого 2021 року Справа № 520/15981/2020

Харківський окружний адміністративний суду складі судді Ніколаєвої О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради,

Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (далі по тексту відповідач-1), Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі по тексту відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він має статус особи з інвалідністю в наслідок війни ІІ групи та користується пільгами, передбаченими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Вказує, що у 2020 році відповідачем обчислений розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня з обмеженням фіксованою сумою, а не у повному обсязі, визначеного з частиною четвертою статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». На переконання позивача, відповідачем безпідставно застосовано Постанову Кабінету Міністрів України №112 у частині зменшення виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у фіксованому розмірі, що зумовило його звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у адміністративній справі №520/15981/2020.

Цією ж ухвалою відповідачам надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем-1 07.12.2020 до суду надано відзив на позовну заяву, згідно з яким він просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-XIV у розділі II визначено, що порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України. Вказує, що у 2020 році позивачу проведено нарахування та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як особі з інвалідністю внаслідок війни II групі у розмірі передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №112. На думку представника відповідача, спірна допомога за 2020 рік нарахована та виплачена позивачу відповідно до положень чинного законодавства.

Відповідач-2 22.12.2020 до суду надав відзив на позовну заяву, згідно з яким він просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що при нарахуванні та виплаті щорічної разової допомоги до 5 травня у 2020 році, згідно розпорядження УСЗН, Центр правомірно керувався Постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», у зв`язку з чим позов вважає не обґрунтованим, а вимоги позивача безпідставними.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 19.12.2016.

У 2020 році відповідачем виплачена позивачу разова щорічна грошова допомога до 5 травня у розмірі 3640,00 грн., що не заперечується сторонами у справі.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 5-го травня за 2020 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни II групи, у відповідності до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідач листом від 09.10.2020 №04-7883 повідомив позивача, що спірна допомога виплачена у 2020 році відповідно до чинного законодавства та вказав, що відсутні правові підстави для нарахування та виплати вказаної допомоги у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Позивач не погодившись із правомірністю визначення відповідачем належного до виплати розміру соціальної виплати звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відносини з приводу соціального захисту ветеранів війни як особливої окремої категорії громадян врегульовані, насамперед, приписами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі по тексту - Закон України №3551-XII).

Пільги інвалідам внаслідок війни встановлені статтею 13 Закону України №3551-XII.

Законом України «Про внесення змін до Закону України №3551-XII від 25.12.1998 статтю 13 Закону України №3551-XII доповнено частиною четвертою такого змісту: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі вісім мінімальних пенсій за віком».

Приписами пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-VI частину четверту статті 13 Закону України №3551-XII викладено у такій редакції: «щорічно до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

У подальшому, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-VI.

Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 №79-VІІІ, який набув чинності 01.01.2015, розділ VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 19.02.2020 №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - грошова допомога, Постанова Кабінету Міністрів України) проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат).

Районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1390 гривень.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України №3551-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що встановлення пунктом 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Бюджетного кодексу України та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, з 27.02.2020 приписи пункту 26 розділу VI Бюджетного кодексу України у частині дії статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та приписи статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції пункту 20 Розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» об`єктивно не можуть запроваджувати правил призначення та виплати допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

У даному випадку, з 27.02.2020 у позивача виникло право на соціальне забезпечення у порядку редакції Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-XІV, яка передбачала розмір допомоги до 5 травня інвалідам війни ІІ групи, як вісім мінімальних пенсій за віком.

Приписами статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 №294-IX встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2020 становить 1638,00 гривень.

Відтак, з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 №3-р/2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни ІІ групи у 2020 році становить 13 104,00 грн. (1638,00 грн. х 8). Сума недоотриманих позивачем коштів становить 9464,00 грн.

Отже, виплата позивачу у 2020 році разової грошової допомоги у сумі 3640,00 грн. не відповідає статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та свідчить про порушення його прав на отримання такої допомоги у належному розмірі.

Відповідно до пункту 6 наказу Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації «Про забезпечення виплати у 2020 році разової грошової допомоги відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» від 10.03.2020 №11 начальникам структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних державних адміністрацій, по яких нарахування всіх видів грошових допомог здійснюється Обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, рекомендовано надати бази даних та списки обласному центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат для забезпечення оформлення виплатних документів.

Відповідно до пункту 1, підпунктів 1 та 2 пункту 3 Положення про Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затвердженого розпорядженням голови Харківської обласної державної адміністрації від 22.11.2016 №535 (https://kharkivoda.gov.ua/content/documents/837/83606/files/-zagal-535-rozp.pdf), Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі - Центр) є державною установою і підпорядковується Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації. До головних завдань Центру належить, зокрема забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту та обслуговування населення, надання соціальної допомоги громадянам, які потребують підтримки з боку держави та підготовка документів на виплату всіх видів соціальної допомоги, житлових субсидій у готівковій формі на придбання твердого та рідкого пічного палива та скрапленого газу, компенсаційних виплат інвалідам, виплат громадянам, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи, інших грошових виплат.

Суд зазначає, що на Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат покладено обов`язки по визначенню кількісних показників по кожній категорії громадян, які мають право на вказані виплати. Нарахування та виплата здійснюється Обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та зобов`язати Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

У частині позовних вимог до Управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради слід відмовити.

Правові висновки аналогічного змісту, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у рішенні від 29.09.2020 у справі №440/2722/20.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновків про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Зважаючи на те, що позивач відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (проспект Тракторобудівників, будинок 144, місто Харків, 61121, ), Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (вулиця Чернишевська, будинок 51, місто Харків, 61002, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 23.02.2021.

Суддя О.В. Ніколаєва