Справа № 360/488/21
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

25 лютого 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/488/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 29 січня 2021 року звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) із позовом до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач, Рубіжанське ОУПФУ), в якому позивач просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 22.01.2021 № 3 «Про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 »;

2) зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи: з 13.07.1979 по 11.11.1979 в Кремінському спортивно-технічному клубі РК ДОСААФ, з 21.11.1979 по 08.05.1980 в Кремінській районній лікарні, з 21.07.1982 по 28.04.1987 в Кремінській районній лікарні, з 29.04.1987 по 19.02.1992 в Кремінському райвиконкомі, з 19.02.1992 по 08.07.1993 в малому підприємстві «Фаворит», з 09.07.1993 по 12.05.2000, з 15.05.2000 по 20.09.2001, з 25.09.2001 по 23.04.2002, з 24.03.2003 по 28.10.2003 в Акціонерному комерційному Агропромисловому банку «Україна» та з 09.12.2004 по 30.09.2015 в Рубіжанському управлінні газового господарства.

3) зобов`язати відповідача, з урахуванням висновків суду, повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 20 січня 2021 року звернувся до Рубіжанського ОУПФУ з заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням від 22.01.2021 № 3 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії та зарахуванні періодів роботи з 13.07.1979 по 11.11.1979, з 21.11.1979 по 08.05.1980, з 21.07.1982 по 28.04.1987, з 29.04.1987 по 19.02.1992, 19.02.1992 по 08.07.1993, з 09.07.1993 по 12.05.2000, з 15.05.2000 по 20.09.2001, з 25.09.2001 по 23.04.2002, з 24.03.2003 по 28.10.2003 та з 09.12.2004 по 30.09.2015, так як на титульному аркуші трудової книжки відсутня дата заповнення трудової книжки.

Позивач вважає, що рішення від 22.01.2021 № 3 Рубіжанського ОУПФУ є протиправним та таким, що порушує його конституційні права, порушує статті 8, 14 Європейської Конвенції з прав людини, оскільки втручання у приватне життя позивача з боку відповідача здійснено поза законом, відмова у призначенні пенсії здійснена поза процедурою встановленою законом. Трудова книжка в розділі «Відомості про роботу» містить відповідні записи про роботу, будь-яких зауважень стосовно цих записів трудової книжки відповідачем не зазначено.

Виявлений відповідачем недолік оформлення трудової книжки - відсутність дати заповнення трудової книжки, не може вважатися достатньою підставою неврахування її відомостей при обчисленні стажу роботи, оскільки внесення записів до відомостей про особу до трудової книжки позивачем не здійснювалось. З посиланням на практику Верховного Суду з розгляду аналогічних справ, позивач зазначає, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах у певний період, у випадку визначення пільгового стажу роботи ще проведення атестації робочих місць за умовами праці, а не правильність оформлення трудової книжки.

Враховуючи викладене, вважає, що неврахування відповідачем під час вирішення питання про призначення пенсії за віком відомостей про роботу за період з 13.07.1979 по 11.11.1979, з 21.11.1979 по 08.05.1980, з 21.07.1982 по 28.04.1987, з 29.04.1987 по 19.02.1992, 19.02.1992 по 08.07.1993, з 09.07.1993 по 12.05.2000, з 15.05.2000 по 20.09.2001, з 25.09.2001 по 23.04.2002, з 24.03.2003 по 28.10.2003 та з 09.12.2004 по 30.09.2015 носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства, відповідачем не було забезпечено розгляд наданої заяви про призначення пенсії за віком шляхом всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду для захисту своїх прав.

Ухвалою від 03 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 17-18).

Від Рубіжанське ОУПФУ 19 лютого 2021 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 47-49).

Позивач 20 січня 2021 року звернувся до відповідача із заявою, зареєстрованої форми № 10 під № 142, та пакетом документів для призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так, позивачем надано: заяву про призначення/перерахунок пенсії від 20.01.2021; трудову книжку б/н; військовий квиток від 16.05.1980 серії НОМЕР_1 ; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт; довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення; довідку про відкритий рахунок в банку; документи про стаж, що визначені Порядком № 637, довідку про період перебування в Кремінському районному центрі зайнятості від 07.12.2020 № 890.

До загального стажу роботи зараховано період військової служби з 16.05.1980 по 29.05.1982, періоди отримання допомоги по безробіттю з 21.11.2003 по 09.06.2004 та з 02.08.2004 по 08.12.2004 відповідно до довідки від 07.12.2020 № 890, та періоди роботи згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу, а саме: з 01.01.1999 по 12.05.2000 - у відділенні АК АПБ «Україна» в м. Кремінна (код страхувальника 09304316); з 15.05.2000 по 03.04.2002 - у АК АПБ «Україна» (код страхувальника 09304693); з 04.04.2002 по 30.09.2002 - у Луганській філії Дніпропетровського КБ «Приватбанк» (код страхувальника 20178026); з 24.03.2003 по 28.10.2003 - у АК АПБ «Україна» (код страхувальника 09304693); з 09.12.2004 по 30.09.2015 - у Рубіжанському міжрайонному управлінню експлуатації газового господарства - філія публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» (код страхувальника 20188359); з 01.10.2015 по 30.11.2020 - у Сєвєродонецькому міжрайонному управлінні по експлуатації газового господарства - філія акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (код страхувальника 20188365). Відповідно до розрахунку стажу загальний стаж позивача складає 23 років 03 місяці 07 днів.

Рішенням відповідача від 22 січня 2021 року № 3 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV. Прийняте рішення обґрунтовано відсутністю необхідного страхового стажу (з 01.01.2021 по 31.12.2021 не менше 28 років) з тих підстав, що при дослідженні трудової книжки позивача б/н встановлено, що на першій сторінці трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_1 , 1960 року народження, на титульному аркуші у рядку «Дата заповнення Трудової книжки» відсутня дата заповнення трудової книжки, що є порушенням п. п. 2.11, 2.12 Інструкції № 58. Таким чином, надана позивачем трудова книжка без номеру не може бути врахована при розрахунку стажу для призначення пенсії.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи, підтверджені трудовою книжкою, відповідач зазначає, що для цього правові підстави відсутні у зв`язку з порушеннями п. п. 2.11, 2.12 Інструкції № 58, допущеними при оформленні трудової книжки.

Щодо періодів роботи, які позивач просить зарахувати до загального стажу, з 01.01.1999 по 12.05.2000 в Акціонерному комерційному Агропромисловому банку «Україна», з 15.05.2000 по 20.09.2001 в Акціонерному комерційному Агропромисловому банку «Україна», з 25.09.2001 по 23.04.2002 в Акціонерному комерційному Агропромисловому банку «Україна», з 24.03.2003 по 28.10.2003 в Акціонерному комерційному Агропромисловому банку «Україна» та з 09.12.2004 по 30.09.2015 в Рубіжанському управлінні газового господарства, відповідач вказує, що згідно з розрахунком стажу ці періоди зараховані до загального стажу позивача.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями паспорта громадянина України, картки платника податків (арк. спр. 8-9).

Позивач 20 січня 2021 року звернувся до Рубіжанського ОУПФУ Луганської області із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком, яку зареєстровано за № 142 (арк. спр. 51).

До заяви додано: заяву про призначення/перерахунок пенсії від 20.01.2021; трудову книжку б/н; військовий квиток від 16.05.1980 серії НОМЕР_1 ; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт/посвідку; довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення; довідку про відкритий рахунок в банку; документи про стаж, що визначенні Порядком № 637, довідку про період перебування на Кремінському районному центрі зайнятості від 07.12.2020 № 890 (арк. спр. 51 зв.).

Рішенням Рубіжанського ОУПФУ від 22 січня 2021 року № 3 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстав відсутності необхідного загального стажу роботи. До загального трудового стажу зараховано період військової служби, періоди отримання допомоги по безробіттю відповідно до довідки від 07.12.2020 № 890 та періоди роботи згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу. Не зараховано до загального стажу роботи періоди згідно з трудовою книжкою, виданою на ім`я ОСОБА_1 , 1960 року народження, оскільки на титульному аркуші відсутня дата заповнення трудової книжки. Загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 23 роки 03 місяці 07 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком (арк. спр. 14, 72-73).

Дослідженням розрахунку стажу ОСОБА_1 встановлено, що страховий стаж позивача складає 23 роки 3 місяці 7 днів. До загального стажу зараховано період військової служби з 16.05.1980 по 29.05.1982, період роботи з 01.01.1999 по 12.05.2000, з 15.05.2000 по 03.04.2002, з 04.04.2002 по 30.09.2002, з 24.03.2003 по 28.10.2003, період безробіття з 21.11.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 09.06.2004, 02.08.2004 по 08.12.2004, період роботи з 09.12.2004 по 30.11.2020 (арк. спр. 50).

Трудова книжка, видана на ім`я ОСОБА_1 , 1960 року народження б/н, та вкладиш до трудової книжки від 24.03.2003 серії НОМЕР_3 містять наступні записи щодо спірних періодів роботи:

запис № 1 від 13.07.1979 - до вступу на роботу в Кремінський спортивно-техничний клуб РК ДОСААФ Ворошиловградської області трудового стажу не має; зарахований до штату СТК РК ДОСААФ на посаду автослюсаря, наказ № 49 від 13.07.1979;

запис № 2 від 11.11.1979 - звільнений у зв`язку зі скороченням штату, наказ № 78 від 11.11.1979;

Кремінська райлікарня

запис № 3 від 21.11.1979 - зарахований на посаду водія, наказ № 218 від 19.11.1979;

запис № 4 від 08.05.1980 - звільнений від займаної посади на підставі статті 38 КЗпП СРСР у зв`язку з призивом до лав Радянської Армії, наказ № 82 від 07.05.1980;

запис № 6 від 21.07.1982 - прийнятий водієм 3 класу на а/м УАЗ-469, наказ № 109-к від 19.07.1982;

запис № 9 від 28.04.1987 - звільнений за переводом в Кремінський райвиконком, наказ № 51-к від 27.04.1987;

запис № 10 від 29.04.1987 - прийнятий за переводом на посаду водія райвиконкому, наказ № 61 від 29.07.1987;

запис № 11 від 19.02.1992 - звільнений із займаної посади за статтею 38 КЗпП УРСР (за власним бажанням), розпорядження № 44 від 18.02.1992;

запис № 12 від 19.02.1992 - прийнятий до малого підприємства «Фаворит» на посаду водія, наказ № 3 а від 19.02.1992;

запис № 13 від 08.07.1993 - звільнений за власним бажанням, стаття 38 КЗпП України, наказ № 157 від 08.07.1993;

Кремінське відділення АК АПБ Україна

запис № 14 від 09.07.1993 - призначений на посаду водія І класу, наказ № 90 від 09.07.1993;

запис № 16 від 12.05.2000 - звільнений в порядку переводу до Кремінського територіального безбалансового відокремленого відділення Луганської дирекції банка «Україна», наказ № 19 від 12.05.2000 (арк. спр. 10-13).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; […].

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно зі статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У спірному періоді порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях визначався Інструкцією, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162 (далі - Інструкція).

Пунктом 2.3 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У пункті 2.11 Інструкції зазначено, що першу сторінку (титульний лист) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, та після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка.

Згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), визначено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до пункту 1.7 Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви […].

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно з абзацами першим, другим пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (абзац шостий пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Відповідно до пункту 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

З аналізу зазначених правових норм суд дійшов висновку, що страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01.01.2004) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Інші документи, видані за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами потребуються виключено у випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи у ній.

При цьому, значення трудової книжки як основного документу, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Як встановлено судом з рішення Рубіжанського ОУПФУ від 22 січня 2021 року № 3 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через недостатність страхового стажу. Період його роботи згідно трудової книжки не зараховані до страхового стажу позивача через відсутність на титульному аркуші дати заповнення трудової книжки.

Суд акцентує увагу на тому, що записи в трудовій книжці про роботу позивача відповідають всім вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містять чітку дату прийому та звільнення з роботи переведення на іншу посаду, номери наказів та їх дати, посади на яких працював позивач та відбиток печаток підприємств при прийнятті та звільнення з роботи.

Як вже зазначено вище, у пункті 2.11 Інструкції зазначено, що першу сторінку (титульний лист) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, та після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку а загальних підставах, відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо неврахування трудового стажу позивачки вказаного у її трудовій книжці, з підстав того, що вона заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок (відсутність на першій сторінці печатки підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка).

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідач виносячи оскаржуване рішення не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

Окрім того, відповідач не ставить під сумнів відомості, які занесені до трудової книжки та вкладишу в трудову книжку щодо трудової діяльності ОСОБА_1 , а також щодо фіктивності їх записів не заперечується. Судом в свою чергу не встановлено будь-яких виправлень або неточностей у записах трудової книжки та вкладишу, на думку суду, наявних у трудовій книжці записів достатньо для зарахування цього періоду роботи позивача до його страхового стажу.

Крім того, як вже вищевказано, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки» тягар відповідальності за порушення порядку ведення трудових книжок покладається на відповідальну посадову особу роботодавця, а не на працівника.

Зважаючи на вищевикладене, суд погоджується з твердженнями позивача, що відповідач безпідставно не зараховує до страхового стажу вище вказаний періоди роботи позивача.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач, приймаючи рішення від 22 січня 2021 року № 3 про відмову в призначенні пенсії позивачу, допустив порушення положень Закону № 1058-IV, Закону № 1788-ХІІ та Порядку № 22-1 щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 13.07.1979 по 11.11.1979 в Кремінському спортивно-технічному клубі РК ДОСААФ, з 21.11.1979 по 08.05.1980 в Кремінській районній лікарні, з 21.07.1982 по 28.04.1987 в Кремінській районній лікарні, з 29.04.1987 по 19.02.1992 в Кремінському райвиконкомі, з 19.02.1992 по 08.07.1993 в малому підприємстві «Фаворит», з 09.07.1993 по 31.12.1998 в Акціонерному товаристві Агропромисловому банку «Україна», підтверджені записами у трудовій книжці позивача.

Відповідно, рішення відповідача від 22 січня 2021 року № 3 не відповідає критеріям правомірного рішення, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо періодів роботи позивача з 01.01.1999 по 12.05.2000, з 15.05.2000 по 20.09.2001, з 25.09.2001 по 23.04.2002, з 24.03.2003 по 28.10.2003 в Акціонерному товаристві Агропромисловому банку «Україна», з 09.12.2004 по 30.09.2015 в Рубіжанському управлінні газового господарства, про зарахування яких заявляє позивач, суд зазначає, що відповідно до розрахунку стажу вказані періоди зараховані відповідачем до страхового стажу позивача (арк. спр. 50).

Відповідно твердження позивача в цій частині відхиляються судом як необґрунтовані.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п. 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії та частини 3 статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із прийняттям Рубіжанським ОУПФУ Луганської області рішення від 22 січня 2021 року № 3 суд вважає за необхідне визнати таке рішення протиправним та скасувати його.

Як наслідок, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 січня 2021 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 13.07.1979 по 11.11.1979 в Кремінському спортивно-технічному клубі РК ДОСААФ, з 21.11.1979 по 08.05.1980 в Кремінській районній лікарні, з 21.07.1982 по 28.04.1987 в Кремінській районній лікарні, з 29.04.1987 по 19.02.1992 в Кремінському райвиконкомі, з 19.02.1992 по 08.07.1993 в малому підприємстві «Фаворит», з 09.07.1993 по 31.12.1998 в Акціонерному товаристві Агропромисловому банку «Україна».

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з обранням належного способу захисту порушеного права.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

При зверненні до суду із позовом, позивачем сплачено судовий збір 908 грн, відповідно до квитанції від 28.01.2021 № 53 (арк. спр. 7).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною восьмою статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зважаючи, що спір виник внаслідок неправильних дій Рубіжанського ОУПФУ Луганської області при призначенні пенсії, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 908 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Рубіжанського ОУПФУ Луганської області.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (код за , місцезнаходження: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Студентська, будинок 35 А) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 22 січня 2021 року № 3 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 січня 2021 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 13.07.1979 по 11.11.1979 в Кремінському спортивно-технічному клубі РК ДОСААФ, з 21.11.1979 по 08.05.1980 в Кремінській районній лікарні, з 21.07.1982 по 28.04.1987 в Кремінській районній лікарні, з 29.04.1987 по 19.02.1992 в Кремінському райвиконкомі, з 19.02.1992 по 08.07.1993 в малому підприємстві «Фаворит», з 09.07.1993 по 31.12.1998 в Акціонерному товаристві Агропромисловий банк «Україна».

У задоволенні позовних вимог щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.01.1999 по 12.05.2000, з 15.05.2000 по 20.09.2001, з 25.09.2001 по 23.04.2002, з 24.03.2003 по 28.10.2003 в Акціонерному товаристві Агропромисловий банк «Україна», з 09.12.2004 по 30.09.2015 в Рубіжанському управлінні газового господарства відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова