Справа № 420/11532/20
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

представника позивача адвоката Вальчука І.О. (згідно ордеру),

представника відповідача, Мінюста України, Стойкової О.І., (згідно довіреності),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної установи «Південна виправна колонія (№ 51)» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності щодо непогодження подань про преміювання, зобов`язання нарахувати та виплатити премію

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної установи «Південна виправна колонія (№ 51)» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо непогодження подань Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про преміювання начальника державної установи «Південна виправна колонія (№ 51)» - начальника арештного дому полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 за травень, червень, липень та серпень 2018 року, оформленого листами Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції № 3.1/6620/мл від 05 липня 2018 року, № 3.1/7680/кВТ від 07 серпня 2018 року та № 3.1/8677/мл від 06вересня 2018 року;

Зобов`язати Державну установу «Південна виправна колонія (№ 51)» нарахувати та виплатити колишньому начальнику державної установи «Південна виправна колонія (№ 51)» - начальника арештного дому полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 , відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 925/5 від 28 березня 2018 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 березня 2018 року за № 377/31829), та на підставі листів Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції № 3.1/6620/мл від 05 липня 2018 року, № 3.1/7680/кВТ від 07 серпня 2018 року та № 3.1/8677/мл від 06 вересня 2018 року. Премію за травень (200% посадового окладу), червень (200% посадового окладу), липень (200% посадового окладу) та серпень (400% посадового окладу) 2018 року.

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначає, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України №753/к від 21 лютого 2018 року, наказано вважати полковника внутрішньої служби ОСОБА_2 таким, що з 21 лютого 2018 року обіймає посаду начальника державної установи «Південна виправна колонія (№51)». Наказом Міністерства юстиції України №887/к від 01 березня 2018 року внесені зміни до назви посади, а саме слова «начальника державної установи «Південна виправна колонія (№51)» доповнено знаком та словами «- начальника арештного дому». Наказом Міністерства юстиції України №3301/к від 30 серпня 2018 року полковника внутрішньої служби ОСОБА_2 (Р-599897) звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби України з посади начальника державної установи «Південна виправна колонія (№51)» - начальника арештного дому 31 серпня 2018 року за власним бажанням відповідно до частини п`ятої статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу», та пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». З листа Державної установи «Південна виправна колонія (№51)» №2/3-861 від 15 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 перебував на посаді начальника Державної установи «Південна виправна колонія (№51)» з 21 лютого 2018 року по 31 серпня 2018 року включно. При цьому, розмір премії був встановлений у 150% у березні 2018 року (9720 гривень) та 100% у травні 2018 року (6480 гривень). У квітні, червні, липні та серпні 2018 року премія не виплачувалась (0%). Фактично, як це вбачається із доказів у справі, премія, нарахована за квітень 2018 року, помилково була нарахована та виплачена установою за травень 2018 року. Зазначена бездіяльність відповідачів - Міністерства юстиції України та Державної установи «Південна виправна колонія (№51)», з не нарахування та невиплати премії за інші місяці 2018 року, на думку позивача, є незаконною і такою, що порушує права позивача.

Ухвалою суду від 09.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.12.2020 року.

14.12.2020 року від представника відповідача, Міністерства юстиції України, надійшов відзив на адміністративний позов з огляду на який, представник відповідача зазначає, що розмір премії осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України визначається відповідно до об`єктивної оцінки їх роботи та особистого вкладу в загальні результати роботи. Наведене свідчить, що преміювання відповідних осіб та встановлення розміру премії є правом керівника, а не обов`язком. Позивач просить зобов`язати нарахувати та виплатити йому премії за: травень 2018 р. - 200%; червень 2018р. - 200%; липень 2018 р. - 200%; серпень 2018 р. - 400%. В свою чергу, преміювання працівників, не має обов`язкового характеру та є правом, реалізація якого залежить від якості та характеру роботи працівників, тобто премія не є обов`язковою виплатою та залежить від певних обставин.

Представник відповідача зазначає, що відповідно до приписів Порядку 1835/5, преміювання не здійснювалось за час проведення службового розслідування відносно позивача. В даному випадку позбавлення премій виникло по факту проведення службових розслідувань у зв`язку з виконанням або неналежним виконанням службових обов`язків, за результатами яких ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та відповідне подання на погодження премії позивачу не надходило, що підтверджується матеріалами справи. При цьому, доказів скасування наказів Міністерства юстиції України про проведення службових розслідувань та дисциплінарного стягнення позивачем не надано, що слугували б підставою на право позивача на отримання премій за особистий вклад в загальні результати роботи.

16.12.2020 року від представника відповідача, ДУ «Південна виправна колонія (№ 51)», надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який, відповідач заперечує проти задоволення позову та просить відмовити у задоволенні адміністративного позову та зазначає, що позивач був звільнений ще 31.08.2018 року. На день звільнення зі служби були відсутні накази про преміювання за травень-серпень 2018 року.

11.01.2021 року від представника третьої особи надійшли письмові пояснення.

Ухвалою суду від 15.02.2021 року, яка занесена до протоколу підготовчого засідання, суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 22.02.2021 року.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача, Міністерства юстиції України, заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідач ДУ «Південна виправна колонія (№ 51)» та третя особа у судове засідання не з`явилися, належним чином та своєчасно повідомлялися про дату, час і місце судового розгляду. У відзиві на позов ДУ «Південна виправна колонія (№ 51)» просить суд розглянути справу за відсутності відповідача.

Суд вислухав думку сторін щодо суті спору, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками справи докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Згідно з п. 1 наказу Міністерства юстиції України №753/к від 21 лютого 2018 року, полковник внутрішньої служби ОСОБА_1 вважається таким, що з 21 лютого 2018 року обіймає посаду начальника державної установи «Південна виправна колонія (№51)».

Наказом Міністерства юстиції України № 887/к від 01.03.2018 року, внесено зміни до наказу Міністерства юстиції України від 21.02.2018 року № 753/к, а саме: слова «начальника державної установи «Південна виправна колонія (№51)» доповнено знаком та словами «-начальника арештного дому».

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 3301/к від 30.08.2018 року, полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 з Державної кримінально-виконавчої служби України звільнено з посади начальника державної установи «Південна виправна колонія (№51)» - начальника арештного дому 31 серпня 2018 року за власним бажанням відповідно до частини 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з листом ДУ «Південна виправна колонія (№51)» від 15.09.2020 року №2/3, ОСОБА_1 , який перебував на посаді начальника державної установи з 21.02.2018 року по 31.08.2018 року включно, у березні 2018 року виплачена премія у розмірі 150% та у травні у розмірі 100%.

При цьому, під час розгляду справи суд встановив, що премія, яка виплачена у травні, нарахована позивачу за квітень 2018 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією наказу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 18.06.2018 року.

Суд встановив, що 10 травня 2018 року Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України листом №3.1/4767/мл звернулося до в.о. державного секретаря, керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України з поданням про погодження премії начальнику Державної установи «Південна виправна колонія (№51)» ОСОБА_1 за квітень 2018 року у розмірі 100%.

Листом №23399/6280-32-18/16.3.2. від 12 червня 2018 року Міністерство юстиції України погодило зазначене клопотання.

05 липня 2018 року Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України листом №3.1/6620/мл звернулося до в.о. державного секретаря, керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України з поданням про погодження премії начальнику Державної установи «Південна виправна колонія (№51)» ОСОБА_1 за травень 2018 року у розмірі 200% та за червень 2018 року у розмірі 200%.

07 серпня 2018 року Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України листом №3.1/7680/кВт звернулось до в.о. державного секретаря, керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України з поданням про погодження премії начальнику Державної установи «Південна виправна колонія (№51)» ОСОБА_1 за липень 2018 року у розмірі 200%.

06 вересня 2018 року Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України своїм листом №3.1/8677/мл звернулось до в.о. державного секретаря, керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України з поданням про погодження премії начальнику Державної установи «Південна виправна колонія (№51)» ОСОБА_2 за серпень 2018 року у розмірі 400%.

Суд зазначає, що з огляду на листи №29562/8534-32-18/16.3.2. від 23 липня 2018 року, №35322/10037-32-18/16.3.2. від 30 серпня 2018 року, № 39926/11216-32-18/16.3.2 від 01.10.2018 року Міністерство юстиції України не погодило подання Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про преміювання ОСОБА_1 за травень, червень, липень 2018 року.

При цьому, суд встановив, що згідно з наказом Міністерства юстиції України від 29.05.2018 року № 1819/7, призначено службове розслідування щодо невиконання або неналежного виконання обов`язків начальником Державної установи «Південна виправна колонія (№51)» ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку службового розслідування від 19.06.2018 року, комісія встановила наявність в діях начальника Державної установи «Південна виправна колонія (№51)» ОСОБА_3 порушення пунктів 2.2, 2.3, 2.13, 2.14, 2.16, 5.1 посадової інструкції та пропонувала суворо попередити начальника Державної установи «Південна виправна колонія (№51)» ОСОБА_3 та зажадати від нього недопущення зазначених недоліків у майбутньому.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 26.07.2018 року № 2583/17, призначено службове розслідування щодо невиконання або неналежного виконання обов`язків начальником Державної установи «Південна виправна колонія (№51)» -начальником арештного дому ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку службового розслідування від 20.08.2018 року, комісія встановила наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення із займаної посади.

Згідно з ч. 5 ст. 23 ЗУ «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 2 частини п`ятої цієї ж Постанови надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Відповідно до п. п. 2, 5 розділу 1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2018 року № 326/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2018 року за № 164/31616 (далі Інструкція), грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, спеціального звання, тривалості, інтенсивності та умов проходження служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання особи рядового чи начальницького складу.

Відповідно до п. 24 розділу 1 Інструкції, встановлення надбавок, доплат, підвищень посадових окладів, преміювання та надання допомог для оздоровлення, матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань особам начальницького складу, які перебувають на посадах (виконують обов`язки) керівників Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України, міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, начальників установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, а також установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України, здійснюється за погодженням із Державним секретарем Міністерства юстиції України у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Розділ 17 Інструкції визначає Порядок преміювання осіб рядового і начальницького складу

Згідно з п. п. 1,2 розділу 17 Інструкції, керівники органів і установ мають право преміювати осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи без обмеження індивідуальних премій максимальними розмірами.

Преміювання осіб рядового і начальницького складу здійснюється згідно з положенням про преміювання, що затверджується в кожному органі та установі, в межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менше ніж 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення з урахуванням фактичних обсягів фінансування, затверджених для бюджетних установ у кошторисах, а також фінансових можливостей підприємств установ виконання покарань.

Згідно з п. 4 розділу 17 Інструкції, виплата премії особам рядового і начальницького складу та позбавлення їх премії здійснюються за наказами про особовий склад. Накази про преміювання осіб рядового і начальницького складу видаються на підставі поданих рапортів (заяв) керівників структурних підрозділів щодо преміювання осіб рядового і начальницького складу, погоджених з фінансовим підрозділом у частині дотримання фонду преміювання, а керівників органів і установ - відповідного керівника органу управління вищого рівня. У рапортах з клопотанням про встановлення премії, позбавлення (зменшення) премії та у відповідних наказах про преміювання зазначаються конкретні причини, визначені затвердженими показниками, що стали підставою для цього.

У випадку допущення особами рядового або начальницького складу порушень чи проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Приписами п. 5 розділу 17 Інструкції передбачено, що керівники органів і установ мають право позбавляти осіб рядового і начальницького складу премії повністю або частково за той розрахунковий період, у якому допущено або виявлено порушення чи проступок, у тому числі за: порушення службової дисципліни; невихід на службу без поважних причин; порушення статутних правил несення служби у варті, добовому наряді, під час патрулювання та чергування; незадовільні показники службової діяльності; викривлення фінансової, бюджетної та статистичної звітності.

Відповідно до п. 1 розділу 22 Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 28.03.2018 № 925/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 березня 2018 р. за № 377/31829, днем звільнення зі служби вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення, яка не повинна передувати даті звільнення.

День звільнення вважається останнім днем служби.

Грошове забезпечення виплачується до дня звільнення зі служби включно.

Відповідно до вимог п. 6 Порядку погодження надання матеріальних допомог, встановлення надбавок, доплат, підвищень посадових окладів і преміювання керівників установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, підпорядкованих міжрегіональним управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 08.04.2017 року № 1835/5 в редакції наказу Міністерства юстиції України № 3737/5 від 22.11.2017 року, рішення про преміювання керівників бюджетних установ приймається керівником відповідного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції за погодженням з Державним секретарем Міністерства юстиції та оформлюється відповідним наказом. Погодження премії здійснюється на підставі подань міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та в межах фонду оплати праці із зазначенням розміру преміювання і розрахунку економії фонду оплати праці. На час проведення службового розслідування стосовно керівника бюджетної установи погодження на його преміювання не надається. За результатами службового розслідування, у разі відсутності дисциплінарного проступку та підстав для притягнення керівника бюджетної установи до відповідальності, премія погоджується за весь період його проведення на підставі відповідного подання міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

В свою чергу, преміювання працівників, не має обов`язкового характеру та є правом начальників відповідних органів і установ (вищих начальників), реалізація якого залежить від якості та характеру роботи працівника.

Крім того, таке право може бути реалізоване лише щодо працюючих працівників, а виплата відповідних премій має бути здійсненна у день їхнього звільнення.

При цьому, суд встановив, що згідно з наказом Міністерства юстиції України від 29.05.2018 року № 1819/7, призначено службове розслідування щодо невиконання або неналежного виконання обов`язків начальником Державної установи «Південна виправна колонія (№51)» ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку службового розслідування від 19.06.2018 року, комісія встановила наявність в діях начальника Державної установи «Південна виправна колонія (№51)» ОСОБА_3 порушення пунктів 2.2, 2.3, 2.13, 2.14, 2.16, 5.1 посадової інструкції та пропонувала суворо попередити начальника Державної установи «Південна виправна колонія (№51)» ОСОБА_3 та зажадати від нього недопущення зазначених недоліків у майбутньому.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 26.07.2018 року № 2583/17, призначено службове розслідування щодо невиконання або неналежного виконання обов`язків начальником Державної установи «Південна виправна колонія (№51)» -начальником арештного дому ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку службового розслідування від 20.08.2018 року, комісія встановила наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення із займаної посади.

Тобто, враховуючи припису пункту 6 Порядку № 1835/5, у періоди травень-червень 2018 року, липень-серпень 2018 року, позивачу премія не могла бути нарахована та виплачена у зв`язку з проведенням відносно нього службового розслідування, за результатом якого встановлено у діях (бездіяльності) позивача наявність дисциплінарного проступку.

Крім того, подання про преміювання позивача за серпень 2018 року направлено відповідачу лише 06.09.2018 року, тобто після звільнення позивача зі служби.

Суд, також, зазначає, що приписи Порядку № 1835/5 не містять вимог до дій Державного секретаря Міністерства юстиції щодо оформлення погодження подання про преміювання, у зв`язку із чим, суд робить висновок, що відсутність у переліку погоджених на преміювання прізвищ - прізвища позивача, свідчить про непогодження Державним секретарем преміювання ОСОБА_1 у період травень-липень 2018 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок про відмову у задоволенні позовних ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної установи «Південна виправна колонія (№ 51) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності щодо непогодження подань про преміювання, зобов`язання нарахувати та виплатити премію.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ).

Відповідач Міністерство юстиції України (вул. Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001, ).

Відповідач Державна установа «Південна виправна колонія (№ 51)» (вул. Люстдорфська дорога, буд. 9, м. Одеса, 65017, ).

Третя особа Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (вул. Люстдорфська дорога, буд. 9, м. Одеса, 65017, )

Повний текст рішення складений та підписаний судом 26 лютого 2021 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.