Справа № 200/12155/20-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 р. Справа№200/12155/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 )

до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25)

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним рішення відповідача від 22 жовтня 2020 року № 79 в частині не зарахування при призначенні пенсії до пільгового підземного стажу за Списком № 1 Шахтарі періодів роботи з 21 серпня 1992 року по 30 грудня 1993 року на посаді електрослюсаря підземного в шахті Хованська № 3-4 Виробничиго об`єднання по видобутку вугілля Шахтарськвугілля, з 5 грудня 1995 року по 31 липня 1998 року на посаді електрослюсаря підземного в шахті Комсомолець Донбасу Мінвуглепрому України, з 8 вересня 2000 року по 6 жовтня 2000 року на посаді електрослюсаря підземного у шахті ім. 60-річчя Великої Жовтневої Революції ВО Жовтеньвугілля, з 12 листопада 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 1 червня 2014 року по 15 січня 2016 року на посаді учня гірничого робочого з ремонту гірничих виробок, гірничого робочого з ремонту гірничих виробок, в Орендному підприємстві Щахта Жданівська, а також період навчання в гірничому професійно-технічному училищі № 112 м. Єнакієве з 1 вересня 1982 року по 10 січня 1986 року за професією електрослюсар підземний та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 27 вересня 2019 року про призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до підземного пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи з 21 серпня 1992 року по 30 грудня 1993 року на посаді електрослюсаря підземного в шахті Хованська № 3-4 Виробничиго об`єднання по видобутку вугілля Шахтарськвугілля, з 5 грудня 1995 року по 31 липня 1998 року на посаді електрослюсаря підземного в шахті Комсомолець Донбасу Мінвуглепрому України, з 8 вересня 2000 року по 6 жовтня 2000 року на посаді електрослюсаря підземного у шахті ім. 60-річчя Великої Жовтневої Революції ВО Жовтеньвугілля, з 12 листопада 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 1 червня 2014 року по 15 січня 2016 року на посаді учня гірничого робочого з ремонту гірничих виробок, гірничого робочого з ремонту гірничих виробок, в Орендному підприємстві Щахта Жданівська, а також період навчання в гірничому професійно-технічному училищі № 112 м. Єнакієве з 1 вересня 1982 року по 10 січня 1986 року за професією електрослюсар підземний.

Ухвалою від 24 грудня 2020 року Донецький окружний адміністративний суд відмовивши у задоволенні клопотання позивача про відстрочення йому судового збору, залишив без руху позовну заяву позивача та надав десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків.

Ухвалою від 11 січня 2021 року суд, задовольнивши клопотання позивача, продовжив йому строк на 10 днів з моменту отримання даної ухвали на усунення недоліків позовної заяви шляхом належного оформлення позовної заяви відповідно до норм КАС України, зокрема, надання (надіслання) суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у сумі 840 грн. 80 коп.

Ухвалою суду від 26 січня 2021 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження в адміністративній справі № 200/12155/20-а за правилами спрощеного позовного провадження. Одночасно суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, задовольнивши клопотання позивача, відстрочив йому сплату судового збору до ухвалення судового рішення та зобов`язав відповідача надати суду належним чином засвідчену копію витягу з пенсійної справи позивача відповідно спірних правовідносин.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач зазначає, що рішенням відповідача від 04 жовтня 2019 року йому було відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 1-шахтарі. Проте, зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року у справі № 200/3552/20-а його позов було задоволено та зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути його заяву про призначення пенсії з урахуванням встановлених судом обставин. Також відзначає, що на виконання вищезазначеного рішення суду, відповідачем, згідно рішення № 79 від 22 жовтня 2020 року йому було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не враховано до пільгового підземного стажу роботи за Списком № 1 шахтарі періоди його роботи з 21 серпня 1992 року по 30 грудня 1993 року на посаді «електрослюсаря підземного» в шахті «Хованська № 3-4» Виробничиго об`єднання по видобутку вугілля «Шахтарськвугілля», з 5 грудня 1995 року по 31 липня 1998 року на посаді «електрослюсаря підземного» в шахті «Комсомолець Донбасу» Мінвуглепрому України», з 8 вересня 2000 року по 6 жовтня 2000 року на посаді «електрослюсаря» підземного у шахті ім. 60-річчя Великої Жовтневої Революції» ВО «Жовтеньвугілля», з 12 листопада 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 1 червня 2014 року по 15 січня 2016 року на посаді «учня гірничого робочого з ремонту гірничих виробок», «гірничого робочого з ремонту гірничих виробок», в Орендному підприємстві Щахта «Жданівська», а також період навчання в гірничому професійно-технічному училищі № 112 м. Єнакієве з 1 вересня 1982 року по 10 січня 1986 року за професією «електрослюсар підземний». Вважає, що його трудова книжка містить записи про повний робочий день в шахті, а тому довідки пільгового характеру не потрібні. Додатково вказує на те, що період його навчання також має бути врахований відповідачем при призначенні йому пенсії, оскільки перерва між днем закінчення ним навчання та днем зарахування його на роботу не перевищила трьох місяців як то вимагає ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На думку позивача його пільговий підземний стаж за Списком № 1-шахтарі складає більше ніж 19 років у зв`язку із чим він має право на обчислення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст. 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці».

Відповідач до суду надав відзив, де зазначив, що при відпрацюванні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року № 200/3552/20-а до пільгового стажу зараховані періоди до 21 серпня 1992 року, а саме з 13 січня 1986 року по 29 травня 1986 року, з 01 червня 1986 року по 16 червня 1988 року, з 10 листопада 1988 року по 11 квітня 1989 року, з 22 вересня 1989 року по 20 серпня 1992 року. Відповідач рахує, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Відзначає, що документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. За підрахунками відповідача страховий стаж позивач складає 25 років 9 місяців 10 днів, пільговий стаж за Списком № 1 10 років 3 місяці 11 днів. Пенсія позивачеві призначена з 27 вересня 2019 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , що виданий 06 вересня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Судом встановлено, підтверджено наявними матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року в адміністративній справі № 200/3552/20-а позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення від 04 жовтня 2019 року та зобов`язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі, а саме: скасовано рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області 04 жовтня 2019 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25, ) повторно розглянути заяву позивача від 27 вересня 2019 року за №3486 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановлених судом обставин.

Як вбачається зі змісту зазначеного судового рішення судом на підставі норм чинного законодавства встановлено, що лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Тому збирання уточнюючих довідок повинно здійснюватись лише у випадках неправильного, неповного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис. Записи трудової книжки позивача виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, тому надання позивачем довідок на підтвердження пільгового стажу не має бути обов`язковою умовою для такого підтвердження. Крім того зазначеним рішенням також було встановлено, що для зарахування періоду навчання позивача до пільгового стажу, особа після завершення навчання має працевлаштуватись за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, при цьому не встановлюючи обмежень щодо часу працевлаштування особи або конкретної професії. У свою чергу, перевіряючи чи діяв відповідач обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), суд дійшов висновку, що спірне рішення від 04 жовтня 2019 року про відмову у призначенні пенсії позивачу було прийнято не обґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

В силу положень частин четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Окрім того, судом встановлено, що на виконання зазначеного судового рішення після повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії, відповідачем призначено останньому пенсію за віком на пільгових умовах з 27 вересня 2019 року.

Зазначене підтверджується протоколом призначення пенсії від 22 жовтня 2020 року, зі змісту якого вбачається, що до пільгового стажу позивача зараховані періоди до 21 серпня 1992 року, а саме: з 13 січня 1986 року по 29 травня 1986 року, з 01 червня 1986 року по 16 червня 1988 року, з 10 листопада 1988 року по 11 квітня 1989 року, з 22 вересня 1989 року по 20 серпня 1992 року. Не зараховано до пільгового стажу періоди роботи позивача за Списком № 1 з 21 серпня 1992 року по 30 грудня 1993 року, з 5 грудня 1995 року по 31 липня 1998 року, з 8 вересня 2000 року по 6 жовтня 2000 року, з 12 листопада 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 1 червня 2014 року по 15 січня 2016 року, а також період навчання з 1 вересня 1982 року по 10 січня 1986 року.

Суд погоджується з позицією позивача, що оскаржувані періоди його роботи та період його навчання не врахований відповідачем до пільгового стажу за Списком № 1 з аналогічних підстав, як ті що були зазначені у рішенні відповідача від 04 жовтня 2019 року, яке визнано протиправним та скасовано рішенням суду по справі 200/3552/20-а, що набрало законної сили.

Як вбачається зі змісту протоколу призначення пенсії від 22 жовтня 2020 року, управлінням під час призначення позивачеві пенсії не було враховано висновків суду, не надано належної оцінки документам позивача, наданих для призначення пенсії за віком не вчинено дій, спрямованих на перевірку достовірності наданих даних.

Натомість, на підставі наявних матеріалів справи судом встановлено, що позивачем при зверненні до пенсійного орану із заявою від 27 вересня 2019 року про призначення пенсії було надано такі документи: заява № 3486 від 27 вересня 2019 року про призначення пенсії за Списком № 1; копія паспорту НОМЕР_2 , виданого Жданівським МВ УМВС України в Донецькій області 06 вересня 1997 року; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копія трудової книжки НОМЕР_3 від 13 січня 1986 року; копія диплому № НОМЕР_4 від 10 січня 1986 року; копія військового квитка НОМЕР_5 від 01 червня 1986 року; копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24 грудня 2014 року № 1425-27066.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 від 13 січня 1986 року позивач, зокрема, у період з 01 вересня 1982 по 10 січня 1986 року навчався в міському ПТУ № 112 м. Єнакієво;

22 вересня 1989 року позивач прийнятий підземним електрослюсарем на шахту Ховановська №3-4 Виробничого об`єднання по видобутку вугілля Шахтарськвугілля";

30 грудня 1993 року позивач звільнений за власним бажанням;

05 грудня 1995 року позивач прийнятий підземним електрослюсарем на шахту Комсомолець Донбасу Мінвуглепрому України;

31 липня 1998 року позивач звільнений за власним бажанням;

08 вересня 2000 року позивач прийнятий підземним електрослюсарем на шахту ім. 60-річчня Великої Жовтневої Революції ВО Жовтеньвугілля, наказ № 460-п від 08 вересня 2000 року;

23 жовтня 2000 року звільнений за власним бажанням, наказ № 537-п від 23 жовтня 2000 року;

07 жовтня 2009 року прийнятий учнем гірника з ремонту гірничих виробок на ЗАТ ОП Шахта Жданівська, наказ № 1008-к від 07 жовтня 2009 року;

11 листопада 2009 року позивача переведено гірником з ремонту гірничих виробок 3 розряду, наказ № 1140-к від 11 листопада 2009 року;

02 листопада 2015 року позивача переведено гірником з ремонту гірничих виробок 4 розряду;

15 січня 2016 року позивача звільнено за власним бажанням;

Суд вважає необґрунтованими дії відповідача щодо виключення із пільгового періоду роботи позивача за Списком № 1 періодів його роботи з 21 серпня 1992 року по 30 грудня 1993 року на посаді електрослюсаря підземного в шахті Хованська № 3-4 Виробничиго об`єднання по видобутку вугілля Шахтарськвугілля, з 5 грудня 1995 року по 31 липня 1998 року на посаді електрослюсаря підземного в шахті Комсомолець Донбасу Мінвуглепрому України, з 8 вересня 2000 року по 6 жовтня 2000 року на посаді електрослюсаря підземного у шахті ім. 60-річчя Великої Жовтневої Революції ВО Жовтеньвугілля, з 12 листопада 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 1 червня 2014 року по 15 січня 2016 року на посаді учня гірничого робочого з ремонту гірничих виробок, гірничого робочого з ремонту гірничих виробок, в Орендному підприємстві Щахта Жданівська, з огляду на наступне.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 КЗпП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12 серпня 1993 року у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 зазначеного Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку № 383, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Зазначена позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі №21-585а14, від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1203а15, яка підлягає обов`язковому застосуванню відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 244-2 КАС України, згідно якого, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Пункт 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого 18 листопада 2005 наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 передбачає, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період роботи, а у разі відсутності в трудовій книжці таких відомостей уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Таким чином, лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тому збирання уточнюючих довідок повинно здійснюватись лише у випадках неправильного, неповного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис.

Записи трудової книжки позивача виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, тому надання позивачем довідок на підтвердження пільгового стажу не має бути обов`язковою умовою для такого підтвердження.

З аналізу зазначених норм законодавства, суд доходить висновку, що оскаржувані періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 1.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду навчання позивача з 01 вересня 1982 по 10 січня 1986 року в міському ПТУ № 112 м. Єнакієво за спеціальністю електрослюсар підземний, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 56 Закону Про пенсійне забезпечення, до стажу роботи зараховується, зокрема, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Судом у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року було встановлено, що відповідно до представленої копії диплому, позивач з 01 вересня 1982 по 10 січня 1986 року навчався у Професійно технічному училищі № 112 м. Єнакієво та отримав спеціальність електрослюсар підземний.

Згідно копії трудової книжки позивача вбачається, що позивач у період з 01 вересня 1982 по 10 січня 1986 року навчався в міському ПТУ № 112 м. Єнакієво;

13 січня 1986 року позивач прийнятий електрослюсарем підземним підземним у шахті ім. 60-річчня Великої Жовтневої Революції ВО Жовтеньвугілля.

Суд звертав увагу на те, що позивач навчався у період до набрання чинності Законом України Про професійно технічну освіту, в зв`язку з чим вважав за доцільне застосовувати законодавство чинне на момент виникнення спірних обставин.

Так, відповідно до п.п. з п. 109 розд. VIII Постанови Ради Міністрів СРСР Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій від 03.08.1972 року № 590 крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, з підвищення кваліфікації і з перекваліфікації.

Приписами частини 3 п. 109 розділу VIII Постанови Ради міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року передбачалось, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (Підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "до" і "л", прирівнюються за вибору яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті "з", прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Отже судом було зроблено висновок, що для зарахування даного періоду навчання до пільгового стажу, встановлено, що особа після завершення навчання має працевлаштуватись за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, при цьому не встановлюючи обмежень щодо часу працевлаштування особи або конкретної професії.

Також, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно норм статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин;

4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

5) як розподілити між сторонами судові витрати;

6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення;

7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Норми статті 245 КАС України визначають повноваження суду при вирішенні справи. Так, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Рішення суду, згідно положень статті 246 КАС України, складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

У вступній частині рішення зазначаються:

1) дата і місце його ухвалення;

2) найменування суду;

3) прізвище та ініціали судді або склад колегії суддів;

4) прізвище та ініціали секретаря судового засідання;

5) номер справи;

6) ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи;

7) вимоги позивача;

8) прізвища та ініціали представників учасників справи та прокурора.

В описовій частині рішення зазначаються:

1) стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача;

2) заяви, клопотання учасників справи;

3) інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

У мотивувальній частині рішення зазначаються:

1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;

2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;

3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову;

4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку;

5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування;

7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.

У резолютивній частині рішення зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;

4) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Суд зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення.

Отже, суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Широкі межі розсуду, які надаються суб`єкту владних повноважень повинні застосовуватись в різні способи і засоби для захисту прав, свобод та інтересів осіб, як того вимагає Конституція та Конвенція з прав людини, і не прийняти рішення на власний розсуд.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Отже, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням наданих судом висновків, а також з урахуванням того, що про не зарахування оскаржуваних позивачем періодів його роботи та періоду навчання до пільгового стажу за Списком № 1 відповідачем окремого рішення не приймалось, з метою належного та ефективного захисту порушеного права у спірному випадку суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не врахування певних періодів роботи та періоду навчання до пільгового стажу позивача за Списком №1 та зобов`язання зарахувати спірні періоди до пільгового періоду роботи за Списком № 1.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Нормами частини 2 статті 133 КАС України встановлено, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25) в частині не зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) при призначенні пенсії до пільгового підземного стажу за Списком № 1 Шахтарі періодів роботи з 21 серпня 1992 року по 30 грудня 1993 року на посаді електрослюсаря підземного в шахті Хованська № 3-4 Виробничиго об`єднання по видобутку вугілля Шахтарськвугілля, з 5 грудня 1995 року по 31 липня 1998 року на посаді електрослюсаря підземного в шахті Комсомолець Донбасу Мінвуглепрому України, з 8 вересня 2000 року по 6 жовтня 2000 року на посаді електрослюсаря підземного у шахті ім. 60-річчя Великої Жовтневої Революції ВО Жовтеньвугілля, з 12 листопада 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 1 червня 2014 року по 15 січня 2016 року на посаді учня гірничого робочого з ремонту гірничих виробок, гірничого робочого з ремонту гірничих виробок, в Орендному підприємстві Щахта Жданівська, а також період навчання в гірничому професійно-технічному училищі № 112 м. Єнакієве з 1 вересня 1982 року по 10 січня 1986 року за професією електрослюсар підземний та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 27 вересня 2019 року про призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до підземного пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи з 21 серпня 1992 року по 30 грудня 1993 року на посаді електрослюсаря підземного в шахті Хованська № 3-4 Виробничиго об`єднання по видобутку вугілля Шахтарськвугілля, з 5 грудня 1995 року по 31 липня 1998 року на посаді електрослюсаря підземного в шахті Комсомолець Донбасу Мінвуглепрому України, з 8 вересня 2000 року по 6 жовтня 2000 року на посаді електрослюсаря підземного у шахті ім. 60-річчя Великої Жовтневої Революції ВО Жовтеньвугілля, з 12 листопада 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 1 червня 2014 року по 15 січня 2016 року на посаді учня гірничого робочого з ремонту гірничих виробок, гірничого робочого з ремонту гірничих виробок, в Орендному підприємстві Щахта Жданівська, а також період навчання в гірничому професійно-технічному училищі № 112 м. Єнакієве з 1 вересня 1982 року по 10 січня 1986 року за професією електрослюсар підземний.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) та включити до пільгового підземного стажу за Списком № 1-шахтарі роботи позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди його роботи з 21 серпня 1992 року по 30 грудня 1993 року на посаді електрослюсаря підземного в шахті Хованська № 3-4 Виробничиго об`єднання по видобутку вугілля Шахтарськвугілля, з 5 грудня 1995 року по 31 липня 1998 року на посаді електрослюсаря підземного в шахті Комсомолець Донбасу Мінвуглепрому України, з 8 вересня 2000 року по 6 жовтня 2000 року на посаді електрослюсаря підземного у шахті ім. 60-річчя Великої Жовтневої Революції ВО Жовтеньвугілля, з 12 листопада 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 1 червня 2014 року по 15 січня 2016 року на посаді учня гірничого робочого з ремонту гірничих виробок, гірничого робочого з ремонту гірничих виробок, в Орендному підприємстві Щахта Жданівська, а також період навчання в гірничому професійно-технічному училищі № 112 м. Єнакієве з 1 вересня 1982 року по 10 січня 1986 року за професією електрослюсар підземний та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 27 вересня 2019 року про призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до підземного пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи з 21 серпня 1992 року по 30 грудня 1993 року на посаді електрослюсаря підземного в шахті Хованська № 3-4 Виробничиго об`єднання по видобутку вугілля Шахтарськвугілля, з 5 грудня 1995 року по 31 липня 1998 року на посаді електрослюсаря підземного в шахті Комсомолець Донбасу Мінвуглепрому України, з 8 вересня 2000 року по 6 жовтня 2000 року на посаді електрослюсаря підземного у шахті ім. 60-річчя Великої Жовтневої Революції ВО Жовтеньвугілля, з 12 листопада 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 1 червня 2014 року по 15 січня 2016 року на посаді учня гірничого робочого з ремонту гірничих виробок, гірничого робочого з ремонту гірничих виробок, в Орендному підприємстві Щахта Жданівська, а також період навчання в гірничому професійно-технічному училищі № 112 м. Єнакієве з 1 вересня 1982 року по 10 січня 1986 року за професією електрослюсар підземний.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) від 27 вересня 2019 року про призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням зарахованих періодів роботи.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, , рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок гривень) 80 коп.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 26 лютого 2021 року. Повне судове рішення складено 26 лютого 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар