Справа № 580/499/21
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року справа № 580/499/21

09 годин 25 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Безпалого А.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу № 580/499/21

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник позивача не прибув]

до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (пров. Музейний, 2-Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача не прибув]

про скасування постанови про штраф у ВП № 63971989, прийняв рішення.

05.02.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з урахуванням усунення 24.02.2021 недоліків (а.с.23-31), просить:

скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про накладення штрафу у сумі 5100 грн від 18.01.2021 у ВП №63971989;

відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, судових витрат зі сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» у сумі 2270 грн.

В ухвалі 08.02.2021 про залишення без руху йшлося про те, що адміністративний позов про «визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови від 18.01.2021 про накладення штрафу» не містить вимоги про «визнання неправомірними дій», тому запропоновано позовні вимоги сформулювати відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою від 24.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, судове засідання призначено на 26.02.2021.

Позивач обґрунтовуючи позовну заяву зазначає, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» за програмою 2506080 (фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсії, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду), передбачено кошти у сумі 195,3 млрд грн. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2021 рік, що згідно із підпунктом 1-1 пункту 14 розділу VI Бюджетного кодексу України затверджується Кабінетом Міністрів України у місячний термін після набрання чинності законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Доплата довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 до 30.11.2020 у сумі 426905,50 грн, що перевищує бюджетні призначення на рік, буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Позивач зазначає про постанови Верховного Суду України від 22.11.2016 № 21-1907а16 та постанову Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 0840/3476/18 та Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 21.02.2018 у справі № 814/2655/14, від 10.09.2019 у справі №0840/3476/18 (ЄДРСР 84165920). У обґрунтуванні позовних вимог йдеться про те, що позивачем добровільно виконано рішення суду у справі № 580/3211/20. Позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю фінансування неможливо стверджувати про невиконання рішення суду боржником у частині фактичної невиплати на підставі здійсненого перерахунку пенсії без поважних причин, що було би правовою підставою для застосування штрафу.

Представник позивача у судове засідання не прибув, 26.02.2021 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.63).

Відповідач у судове засідання не прибув, відзив на позов не подав, 25.02.2021 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.59).

Згідно частини 4 статті 129 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи у порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судом встановлено, що постановою відповідача від 22.12.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 63971989 з виконання виконавчого листа від 04.12.2020 у справі № 580/3211/20, боржника повідомлено про необхідність протягом 10 робочих днів виконати рішення суду (а.с.9). Копію зазначеної постанови від 22.12.2020 отримано позивачем 28.12.2020 за вх. № 9460/14 (а.с.8). Листом від 14.01.2021 вих. № 2300-0802-5/1916 позивач повідомив відповідача, що Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснено перерахунок довічного грошового утримання ОСОБА_1 (судді у відставці) згідно довідки від 20.02.2020 №04-24/53/2020 Черкаського апеляційного суду, починаючи з 19.02.2020. Позивачем добровільно (на думку позивача), у встановленому судом порядку виконано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 у справі № 580/3211/20 до прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження. У листі позивач зазначив, що підстави для стягнення виконавчого збору відсутні, а виконавче провадження належить закінченню у зв`язку з фактичним виконанням. У додатках зазначено копія розпорядження про перерахунок пенсії (а.с.15).

Постановою від 26.11.2020 у ВП № 63971989 до боржника застосовано штраф у сумі 5100 грн, зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів з попередженням про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с.12-13). Копію зазначеної постанови від 26.11.2020 у ВП № 63971989 отримано позивачем 25.01.2021 (а.с.11). Позивач не погоджуючись із оскаржуваною постановою, звернувся 05.02.2021 (позов здано на пошту 04.02.2021 з дотриманням вимог пункту 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України) за захистом порушених прав до суду з огляду на суспільно-соціальну значущість використання публічних коштів.

У листі позивача від 14.01.2021 №2300-0802-5/1916 (а.с.14-15) на постанову державного виконавця у ВП 63971989 йдеться про виконавчий збір і про закінчення виконавчого провадження з огляду на фактичне виконання у повному обсязі рішення. Додатками до листа є копія розпорядження про перерахунок пенсії на 1 аркуші і копія довіреності представника. У листі не зазначено, що кошти будуть виплачені за рахунок коштів передбачених у державному бюджеті за відповідною бюджетною програмою згідно з частиною1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та/або з інших відповідних джерел. Судом встановлено, що до матеріалів позову не надано доказів виплати стягувачу перерахованого за рішенням суду у справі № 580/3211/20 довічного грошового утримання судді у відставці.

Судом встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 у справі № 580/3211/20 (ЄДРСР 91635060, дата набрання законної сили: 20.10.2020) адміністративний позов суд задовольнив частково: визнав протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо перерахунку ОСОБА_1 з 19.02.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 20.02.2020 №04-24/53/2020 Черкаського апеляційного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату з урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 20.02.2020 №04-24/53/2020 Черкаського апеляційного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Матеріали справи містять доказ обчислення здійсненого і направленого головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління забезпечення виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) О.В.Вельган перерахунку за вказаний період щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.16), проте доказів виплати з урахуванням раніше проведених розрахунків не надано.

04.12.2020 Черкаським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 580/3211/20.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 29.07.2020 у справі №296/2429/17 (ЄДРСР 90652430) виконавчий лист, що має зобов`язальний характер, передбачає одноразовий характер виконання, та не є виконавчим документом про стягнення періодичних платежів.

Державним виконавцем може бути прийнято постанову про накладення штрафу виключно у разі невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404) у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії. Поважними у розумінні наведених норм Закону можуть вважатися об`єктивні причини, що унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником, та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону належать примусовому виконанню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404 примусовому виконанню належать рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках.

Оцінюючи відповідність дій відповідача під час прийняття постанови від 18.01.2020 у ВП № 63971989 про накладення штрафу у сумі 5100 грн за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає про таке.

Накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою застосування до боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, що створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Позивачем не надано доказів протиправності дій державного виконавця, зокрема з урахуванням відсутності повідомлення виконавця про наявність поважних причин невиконання рішення суду від 18.09.2020 у справі № 580/3211/20, позаяк лист від 14.01.2021 не містить відомостей про наявність поважних причин невиконання рішення суду у частині забезпечення виплати.

Відповідно до пункту 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчих дій має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. Частиною 2 статті 63 Закону № 1404 передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець приймає постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що належить негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Згідно статті 75 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець приймає постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Позивачем не надано доказів виконання рішення суду від 18.09.2020 у справі № 580/3211/20 щодо виплати перерахованого довічного грошового утримання, що свідчить про невиконання рішення суду у добровільному порядку, невиконання обов`язку повідомити державного виконавця про вжиті заходи і поважність причин затримки виплати.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі Положення № 28-2) Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України. Відповідно до підпункту 8 пункту 4 Положення № 28-2 основним завданням Управління, зокрема є фінансування та виплата пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, що згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Згідно з пунктом 4 Положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, окрім іншого, планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує своєчасне і у повному обсязі фінансування та виплату пенсій та інших виплат, що згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення № 28-2 планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, що згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Згідно з статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень буде порушенням бюджетного законодавства. Органи Пенсійного фонду України здійснюють виплату пенсій лише у межах видатків, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету та бюджету Пенсійного Фонду України.

Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404 можуть вважатися об`єктивні причини, що унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначені статтею 23 Бюджетного кодексу України.

Позивачем до матеріалів позову надано, зокрема бюджет Головного управління Пенсійного фонду у Черкаській області на 2020 рік, затверджений Головою правління Пенсійного фонду України 21.02.2020, де зазначено перевищення видатків над доходами 8470543,4 тис. грн.

Твердження позивача про наявність поважних причин відсутність бюджетних асигнувань для виплати на виконання судового рішення пенсії, як на обставину, що звільняє від відповідальності за невиконання судового рішення, не підтверджені належними доказами, зокрема доказами за якими можливо встановити обсяги відповідних фінансувань, та графік погашення наявної заборгованості, вчинення позивачем дій спрямованих на інформування державного виконавця про заходи з виконання рішення суду від 18.09.2020 у справі № 580/3211/20, зокрема зверненнями про внесення змін до кошторису Головного управління Пенсійного фонду у Черкаській області з відомостями про наявну суму боргу довічного грошового утримання ОСОБА_1 . Позивачем не надано доказів неможливості виконати рішення суду від 18.09.2020 у справі № 580/3211/20 у 2021 році з підтвердженням інформування відповідача про такі обставини.

Згідно частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, що є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлений судом факт неповного виконання фактичної невиплати коштів пенсійним органом за рішенням суду від 18.09.2020 у справі № 580/3211/20 після відкриття виконавчого провадження та відсутність відомостей про інформування відповідача про поважність причин невиконання, суд дійшов висновку про правомірність застосування до позивача штрафу 18.01.2021 за невиконання рішення суду у сумі 5100 грн.

Суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи постанову від 18.01.2021 у ВП №63971989 діяв на підставі повноважень та у спосіб, що визначені Законом № 1404, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (позивачем не надано доказів повідомлення державного виконавця про наявність поважних причин невиконання судового рішення), добросовісно та розсудливо, позаяк відповідачем враховано обставини невиконання судового рішення від 18.09.2020 у справі № 580/3211/20 у встановлений постановою від 22.12.2020 про відкриття виконавчого провадження № 63971989 строк, та відсутність повідомлення Головним управлінням Пенсійного фонду у Черкаській області державного виконавця про наявність поважних причин невиконання судового рішення, а тому позовні вимоги про скасування постанови від 18.01.2021 у ВП №63971989 про застосування штрафу у сумі 5100 грн задоволенню не належать.

Враховуючи, що позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, а відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 139, 242-245, 255, 268, 269, 271, 272 287, 293, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255, 272 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 272, 293, частиною 6 статті 287, статтями 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень та з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області [вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ];

відповідач: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) [пров. Музейний, 2-Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код юридичної особи в ].

Повне судове рішення складено 26.02.2021.

Суддя Л.В. Трофімова