Справа № 420/6709/20
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6709/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Танцюри К.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №184246 від 13.01.2020р.

Ухвалою суду від 29.07.2020р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

17.08.2020р. до суду від Управління Укртрансбезпеки в Одеській області надійшло клопотання про продовження строку для подачі відзиву та розгляд справи за правилами загального позовного провадження, що зумовлене складністю справи та необхідністю для відповідача значного часу для збору доказів в умовах наявності режиму карантину.

Ухвалою суду від 02.09.2020р. ухвалено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.10.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

21.10.2020р. до суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у зв`язку з поширенням в Одеському окружному адміністративному суді особливо небезпечної вірусної хвороби COVID-19, а також ту обставину, що представник відповідача не був присутнім у судових засіданнях з причин своєї хвороби.

Ухвалою суду від 23.10.2020р. зупинено провадження по справі №420/6709/20 за позовом заявою ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів в Одеському окружному адміністративному суді на період запровадження в Україні карантинних заходів.

16.12.2020р. до суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про заміну відповідача та поновлення провадження у справі.

Ухвалою суду від 24.02.2021р. поновлено провадження по справі; замінено відповідача Управління Укртрансбезпеки в Одеській області на належного - Південне міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що 16.11.2019р. інспекторами Укртрансбезпеки була проведена рейдова перевірка автомобілю «Камаз» 55102, держномер НОМЕР_1 , причіп держномер НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , про що складено акт №169674 від 16.11.2019р. В акті перевірки зазначено, що позивач здійснював перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Однак, як зазначив позивач, водій ОСОБА_3 16.11.2019р. здійснював перевезення подільного вантажу пшениці, дозвіл на яке не оформлюється згідно вимог законодавства України. Позивач, посилаючись на лист Національної поліції України, невірне застосування розміру штрафу, а також те, що смс-повідомлення від ДП «Укрпошта» не є належним повідомленням про розгляд справи, вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Також, як зазначив позивач, у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 16.11.2019р. відсутній серійний номер приладу, номер звіту про його випробування та підпис і прізвище оператора

04.09.2020р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Так, відповідач вказав, що відповідно до діючого законодавства України перевізник повинен мати в кожному випадку дозволи на проїзд великовагових транспортних засобів, а відсутність такого дозволу і було підставою застосування до позивача оскаржуваної постанови. Поряд з цим, як зазначив відповідач, позивачем помилково зроблено висновки щодо законодавчо встановленого способу розрахунку плати за проїзд, безпідставні твердження останнього процентного розміру штрафу у зв`язку з тим, що відповідач керується встановленими тарифами, затвердженими постановою №879, виходячи з перевищення вагових параметрів від встановлених у відсотковому еквіваленті з урахуванням дистанції руху транспортного засобу.

Сторони повідомлялись про день та час слухання справи, однак у судове засідання їх представники не з`явились. 23.02.2021р. до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.

Керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України судом продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

16.11.2019р. працівниками Управління Укртрансбезпеки в Одеській області складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №169674 про те, що інспекторами управління було проведено перевірку транспортного засобу -автомобіля «Камаз», держномер НОМЕР_1 , причіп держномер НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 (а.с.11).

У ході проведення перевірки встановлено порушення: ч.1 абз 16 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

За результатами проведеної перевірки складено: акт про перевищення транспортним засобом вагових параметрів від 16.11.2019р., довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 16.11.2019р., розрахунок плати за проїзд від 16.11.2019р. та талон зважування(а.с.11-15).

Згідно запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке направлено засобами поштого зв`язку ПАТ «УКРПОШТА», ОСОБА_1 запрошено прибути 13.01.2020р. до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області для участі у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с.16-17).

Постановою Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно - господарського штрафу №184246 від 13.01.2020р., у зв`язку з допущеним порушенням законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена ч.1, абз. 16 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 34000,00грн. (а.с.21).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III, відповідно до ст.6 якого державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Частиною 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» 30 червня 1993 року № 3353-XII визначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, діючим закодавством України передбачено обов`язок отримання дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567, п.3 якого передбачено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007р. № 879.

Пунктом 3 ч.1 Порядку №879 визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки;

Згідно із п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів Українивід 10 жовтня 2001 р. № 1306 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30.

Згідно із п. 2, 3 Правил №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.5 Правил № 30 рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Відповідно до п. 22.1. Правил №1306 маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Аналізуючи вищезазначені номи, суд прийшов до висновку, що транспортний засіб вважається великоваговим, якщо його максимальна маса з вантажем або без вантажу чи осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 та, у разі якщо наявний факт перевишення, зокрема, фактичної маси транспортного засобу, їх дорожній рух допускається за наявності відповідного дозволу.

Згідно з абз. 3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Поряд з цим, згідно п. 30, 30-1 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

При визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:до 10 відсотків - у подвійному розмірі;на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Як вбачається з акту про перевищення транспортним засобом вагових параметрів від 16.11.2019р., довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 16.11.2019р., розрахунку плати за проїзд від 16.11.2019р. ОСОБА_1 перевищено встановлені габаритно-вагові норми понад 20%.

Враховуючи викладене, перевищення позивачем встановлених габаритно-вагових норм понад 20%, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, суд приходить до висновку, що Управління Укртранспбезпеки в Одеській області, приймаючи оскаржену постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №184246 від 13.01.2020р., діяв правомірно та відповідно відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Згідно з п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.