Справа № 320/6586/18
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6586/18
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

24 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Глущенко Я.Б., суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т., перевіривши матеріали апеляційної скарги Уповноваженої Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни на окрему ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського районного відділа Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Уповноважена Верховної Ради України з прав людини Денісова Людмила Леонтіївна, Президент України Зеленський Володимир Олександрович , про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Бориспільського районного відділа Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії.

16 жовтня 2020 року Київським окружним адміністративним судом постановлено окрему ухвалу, яку направлено до директора Державного бюро розслідувань для внесення до Єдиного державного реєстра досудових розслідувань відомостей щодо вчинення Уповноваженою Верховної Ради України з прав людини Денісовою Людмилою Леонтіївною кримінального правопорушення, передбаченого статтею 135 Кримінального кодексу України (залишення в небезпеці).

Не погоджуючись із ухвалою суду, 27 листопада 2020 року Уповноважена Верховної Ради України з прав людини Денісова Людмила Леонтіївна подала апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду від 18 січня 2021 року скаргу залишено без руху через невідповідність вимогам статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: апелянтом пропущено п`ятнадцятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду, а причини такого пропуску суд визнав неповажними.

Апелянту надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії вказаної ухвали суду, шляхом зазначення інших поважних причин для поновлення процесуального строку.

01 лютого 2021 року до суду надійшла заява скаржника, в якій наведено аналогічні причини пропуск строку на апеляційне оскарження, яким вже була надана оцінка судом в ухвалі від 18 січня 2021 року та які були визнані неповажними.

Дослідивши доводи клопотання, суд уважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Згідно з частиною 1 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Однак, у клопотанні скаржника дані про будь-які об`єктивні перешкоди, які не давали йому можливості своєчасно реалізувати право на оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строки, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, не наведені.

Посилання апелянта на те, що посади сектора юридичного забезпечення діяльності Секретаріата Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у період з 14 серпня 2019 року по 09 грудня 2020 року були вакантними, колегія суддів також не вважає поважною причиною пропуску строку на подання апеляційної скарги. Обставини, пов`язані з організацією роботи, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на оскарження судового рішення у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстави для поновлення процесуального строку, відсутні.

Відтак, наявні правові підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження та повернення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 169, 248, 299, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати причини пропущення строку на апеляційне оскарження, зазначені у клопотанні Уповноваженої Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни, неповажними.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною Уповноваженої Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни на окрему ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського районного відділа Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Уповноважена Верховної Ради України з прав людини Денісова Людмила Леонтіївна, Президент України Зеленський Володимир Олександрович, про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Повернути апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька