Справа № 826/9420/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року м. Київ № 826/9420/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомГУ ДПС у Київський області
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Калабрія Плюс", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі.Ті.Лайн"
про визнання правочину недійсним,

за участю представників:

від позивача - Литвиненка Сергія Сергійовича (довіреність від 12.04.2018 № 3288/9/10-36-10-07),

від відповідача 1 - не прибув;

від відповідача 2 - Пилипенка Юрія Володимировича (довіреність від 01.02.2018 б/н)

В С Т А Н О В И В:

ГУ ДФС у Київський області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Калабрія Плюс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі.Ті.Лайн" про визнання правочину недійсним.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва замінено позивача - ГУ ДФС у Київський області на правонаступника - ГУ ДПС у Київській області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до податкової накладної від 12.10.2016 №135 виписаної відповідачем 1 на користь відповідача 2, було нібито надано послуги на загальну суму 295238,10 грн., водночас як було встановлено з аналізу Єдиного державного реєстру судових рішень відповідно до вироку Дніпровського районного суду м Києва від 12.04.2017 по кримінальній справі 755/4734/17 на час підписання ОСОБА_1 договорів купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Калабрія Плюс" від 04.05.2016, протоколу №2 Загальних зборів учасників (засновників) ТОВ "Калабрія Плюс" від 04.05.2016 та довіреності від 05.05.2016, остання розуміла, що вона вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації (реєстраційної дії) ТОВ "Калабрія Плюс" та в подальшому до діяльності ТОВ "Калабрія Плюс" не буде мати ніякого відношення, а фінансово-господарською діяльністю з використанням ТОВ "Калабрія Плюс" будуть займатись інші особи.

Представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач 2 проти позовних вимог заперечив, надав суду письмовий відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з огляду на те, що оскільки договір укладений між відповідачами, які є юридичними особами приватного права, то він фактично є правочином у господарській діяльності, а отже в разі виникнення у позивача сумнівів щодо дотримання публічного порядку під час укладання та виконання такого правочину позивач має право звернутись з відповідними позовними вимогами виключно до господарського суду. Також відповідач 2 зазначив про те, що фінансово - господарські правовідносини за результатами яких було видано податкову накладну від 12.10.2016 № 135 мали реальний характер та були фактично здійснені, а також на момент їх здійснення запис про ТОВ «Калабрія плюс» був в ЄДР, він не був позбавлений свідоцтва платника ПДВ, що підтверджується витягом з ЄДР та витягом з реєстру платників податків на додану вартість та згідно даних офіційного веб сайту Державної податкової інспекції України https://cabinet.sfs.gov.ua/registers/pdv, ТОВ «Калабрія плюс» було позбавлено свідоцтва платника ПДВ лише з 15.02.2018 за самостійним рішенням контролюючого органу.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог.

Представник відповідача 1 у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Під час розгляду справи судом встановлено наступне.

12.10.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю "Калабрія Плюс" виписано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі.Ті.Лайн" податкову накладну № 135 на загальну суму 246031,75 грн. Накладна складена та підписана директором Товариством з обмеженою відповідальністю "Калабрія Плюс" ОСОБА_1.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12.04.2017 у справі № 755/4734/17 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205-1 Кримінального кодексу України затверджено угоду про визнання винуватості від 09.03.2017 у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000018 від 07.03.2017, укладену між прокурором Київської місцевої прокуратури №4 Лубіним Олександром Олексійовичем та обвинуваченою ОСОБА_1 , визнано останню винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 Кримінального кодексу України, призначено їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 09.03.2017 покарання, у виді 1 (одного) року обмеження волі та на підставі статей 75,76 Кримінального кодексу України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку у вигляді 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання кримінально-виконавчу інспекцію, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

ГУ ДФС у Київський області звернулось до суду з адміністративним позов щодо визнання недійсним правочину укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Калабрія Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сі.Ті.Лайн" за результатами якого складено податкову накладну від 12.10.2016 № 135.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскільки спірні правовідносини мали місце в жовтні 2016 року, то до них мають застосовуватись норми права чинній на момент їх виникнення.

Відповідно до підпункту 20.1.30 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Згідно з частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно ж до частини першої статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з частиною третьою статті 228 Цивільного кодексу України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

В контексті наведеного, суд при вирішенні даної справи враховує судову практику Київського апеляційного адміністративного суду, напрацьовану в межах розгляду адміністративних справ №826/9650/17 та № 826/9650/17, згідно з якою наявність податкових накладних, в даному випадку виписаних відповідачем 1 на користь відповідача 2, є підтвердженням факту існування договірних відносин між сторонами (є його ідентифікатором), оскільки вказане випливає з сутності податкової накладної та підстав її складання.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201, пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно дефініції наведеної в підпунктах 14.1.185, 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності. В свою чергу, під постачанням товарів розуміється, будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З огляду на зазначене, системний аналіз вказаних норм свідчить, що передумовою для складання податкової накладної є існування договірних відносин між сторонами, тобто факт укладення правочину.

Суд звертає увагу на те, що необхідною умовою для визнання недійсними правочинів, які суперечать інтересам держави та суспільства, є встановлення умислу в діях осіб, що уклали такі правочини. Оскільки носіями протиправного умислу юридичних осіб-сторін відповідного правочину є їх посадові особи, то слід установити персоналії посадових осіб, у яких виник умисел на вчинення протиправного правочину, зміст їх умислу, обставини, за яких такий умисел виник, тощо.

Наведена позиція була неодноразово наведена у судовій практиці Вищого адміністративного суду України, зокрема у його ухвалі від 07.03.2017 по справі № 826/283/14.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12.04.2017 № 755/4734/17 керівника відповідача 1 ОСОБА_1 (яка згідно наявних в матеріалах справи даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займає вказану посаду починаючи з 05.05.2016 ) було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 Кримінального кодексу України.

Вказаним вироком суду встановлено наступне:

"Так, в порушення вищезазначених положень, на початку травня 2016 року ОСОБА_1 , в денний час доби, біля закладу швидкого харчування «McDonald's» (МакДональдз), що розташований за адресою Броварський проспект, буд. 27 у м. Києві, зустрілася з невстановленою досудовим розслідуванням особою з приводу внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, за грошову винагороду.

Усвідомлюючи противоправний характер дій, запропонованих їй невстановленою слідством особою, ОСОБА_1 , з корисливих спонукань, погодилась на таку пропозицію.

В свою чергу, ОСОБА_1 , реалізовуючи злочинний намір, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, надала копії паспорту та реєстраційний номер облікової картки платника податків невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка на підставі цих документів виготовила Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Калабрія Плюс» (код за ) від 04 травня 2016 року в якому ОСОБА_1 зазначена як покупець частки у розмірі 50% у статутному капіталі, Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Калабрія Плюс» (код за ) від 04 травня 2016 року в якому ОСОБА_1 зазначена як покупець частки у розмірі 50% у статутному капіталі, Протокол №2 Загальних зборів учасників (засновників) ТОВ «Калабрія Плюс» (код за ) від 04 травня 2016 року в якому ОСОБА_1 зазначена як учасник та директор ТОВ «Калабрія Плюс ЛЮС» (код за ) та Довіреність від 05 травня 2016 року в якій м зазначена як директор ТОВ «Калабрія Плюс» (код за ).

В подальшому, 04 травня 2016 року, за попередньою домовленістю з невстановленою слідством особою ОСОБА_1 зустрілася біля метро «Дарниця» міста Києва, а саме: біля закладу швидкого харчування «McDonald's» (МакДональдз), за адресою Броварський проспект, буд. 27 у м. Києві, де в присутності невстановленої слідством особи підписала надані останнім Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Калабрія Плюс» (код за ) від 04 травня 2016 року, згідно до якого ОСОБА_1 придбала 50% частки у статутному капіталі та ввійшла до складу учасників Товариства, Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Калабрія Плюс» (код за ) від 04 травня 2016 року, згідно до якого ОСОБА_1 придбала 50% частки у статутному капіталі та ввійшла до складу учасників Товариства, Протокол №2 Загальних зборів учасників (засновників) ТОВ «Калабрія Плюс» (код за ) від 04 травня 2016 року, згідно до якого ОСОБА_1 набула 100% належної частки у статутному капіталі Товариства, прийнята до складу Учасників Товариства і призначена на посаду директора ТОВ «Калабрія Плюс» (код за ) та Довіреність від 05 травня 2016 року, згідно до якої ОСОБА_1 довіряє невстановленій слідство особі підготовити усі необхідні документи та здійснити усі необхідні дії для зміни, корегування та підтвердження даних, що містять у ЄДР, отримання витягів, виписок; реєстрації у органах ДПІ (ДФС), управління статистики, управління юстиції, Пенсійного фонду діючи в інтересах товариства, від її імені та з її відома.

На час підписання ОСОБА_1 . Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Калабрія Плюс» (код за ) від 04 травня 2016 року, Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Калабрія Плюс» (код за ) від 04 травня 2016 року, Протоколу №2 Загальних зборів учасників (засновників) ТОВ «Калабрія Плюс» (код за ) від 04 травня 2016 року та Довіреності від 05 травня 2016 року, остання розуміла, що вона вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації (реєстраційної дії) ТОВ «Калабрія Плюс» (код за ), оскільки ОСОБА_1 та невстановлена слідством особа, домовились, про те, що директором та учасником товариства буде призначено ОСОБА_1 і вона в подальшому до діяльності ТОВ «Калабрія Плюс» (код за ) не буде мати ніякого відношення, а фінансово-господарською діяльністю з використанням ТОВ «Калабрія Плюс» (код за ) будуть займатись інші особи.

За свої злочинні дії, що виразились у внесенні в документи, які відповідно до закону подавались для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Калабрія Плюс» (код за ), ОСОБА_1 отримала від невстановленої слідством особи грошову винагороду, в розмірі 2 500, 00 грн.

10.05.2016 на підставі підписаних ОСОБА_1 документів, ТОВ «КАЛАБРІЯ ПЛЮС» (код за ) перереєстровано в реєстраційній службі Обухівського міськрайонного управління юстиції Київській області, згідно до реєстраційної справи 1_069_034905_23.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми умисними діями вчинила внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 статті 205-1 Кримінального кодексу України."

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень вказаний вирок суду набрав законної сили 13.05.2017.

Як було зазначено Верховним Судом України у постанові від 17.11.2015 по справі № 21-277а15, статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами. Також суд вказав на те, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, та виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Беручи до уваги наведене, оскільки вироком суду, який набрав законної сили, підтверджено фіктивний характер діяльності відповідача-1 та умисел його керівника ОСОБА_1 на здійснення фіктивного підприємництва, суд приходить до висновку про те, що правочин, укладений між відповідачами, за наслідками якого ОСОБА_1 було складено податкову накладну від 12.10.2016 № 135 в розумінні вимог частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України, є недійсним, оскільки він не відповідає інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Посилання відповідача 2 на те, що факт здійснення фінансово - господарських правовідносин за результатами, яким видано податкову накладну від 12.10.2016 № 135 підтверджується договором про надання послуг від 13.09.2016 №1209191 та складеними до нього первинними документами не приймаються судом до ваги з огляду на те, що як вбачається з копій відповідних документів наданих позивачем суду вони зі сторони відповідача 1 підписані ОСОБА_1 , яка відповідно до вироку суду, який набрав законної сили, визнала фіктивний характер здійсненні підприємницької діяльності відповідача 1.

При вирішенні даної справи, судом також враховано наступне.

Нормами діючого Кодексу адміністративного судочинства України не врегулювано питання розгляду позовних заяв суб`єкта владних повноважень про визнання недійсними правочинів, вчинених суб`єктами господарювання.

Водночас положеннями підпункту 20.1.30 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Матеріалами справи встановлено, що позов було подано до суду ГУ ДФС у Київській області до 28.07.2017, тобто в період дії редакції Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд при вирішенні справи був наділений повноваженнями приймати постанови за адміністративними позовами суб`єкта владних повноважень, у випадках встановлених законом.

Таким чином, беручи до уваги наведене, з метою забезпечення належної правової реалізації визначених законом повноважень позивача на звернення до суду з такими вимогами, суд прийшов до про висновку про можливість задовольнити даний позов шляхом визнання недійсним спірного правочину.

Керуючись статтями 241, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ГУ ДПС у Київський області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Калабрія Плюс" (87720, Київська обл., м. Обухів, вул. Миру, 11-А, ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі.Ті.Лайн" (04071, м. Київ, вул. Межигірська, 43, кв. 56) про визнання правочину недійсним - задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним правочин укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Калабрія Плюс" (87720, Київська обл., м. Обухів, вул. Миру, 11-А, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сі.Ті.Лайн" (04071, м. Київ, вул. Межигірська, 43, кв. 56) за результатами якого складено податкову накладну від 12.10.2016 № 135.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 та пунктом 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов