Справа № 160/12904/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА про відмову про залишення позовної заяви без розгляду

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
за участі секретаря судового засіданняАлєксєєнко К.С.,
за участі: представника позивача: представника відповідача: Бурмака С.А. Прокоф`єва Є.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовною заявою приватного акціонерного товариства Криворіжхліб до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
20 грудня 2019 року приватне акціонерне товариство Криворіжхліб звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з вимогами:
У судове засідання 24.02.2021 року прибув представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача у судовому засіданні заперечував щодо залишення позову без розгляду.
Представник відповідача просив задовольнити з підстав та мотивів, які висловлені останнім у клопотанні про залишення позову без розгляду.
Розглядаючи клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.
Відповідно до частини 1статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Отже КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.
За загальним правилом визначеним частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.
Статтею 56 Податкового кодексу України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів.
Так, відповідно до пункту56.1статті56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Пунктом56.18статті56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом133.4статті133цьогоКодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що Податковим кодексом України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов`язань.

Суд не приймає доводи відповідача, які ґрунтуються на висновках Верховного Суду, викладених в постанові від 11.10.2019 у справі №640/20468/18, оскільки правовідносини в цій справі не є релевантними. Адже, суд касаційної інстанції у справі №640/20468/18 висловив позицію щодо строків оскарження рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної за умови досудового оскарження цього рішення.

Разом з тим, у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 Верховний Суд зазначив, що норма пункту56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Крім того, у вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що з метою додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

Відтак, суд вважає, що наведені відповідачем доводи щодо несвоєчасності звернення до суду з позовом є такими, що не відповідають правильному застосуванню законодавчих норм.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, на підставі акту перевірки від 07.06.2019 року за №31798/04-36-14-20/00381522 ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 11.07.2019 року:

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 897 315,00 гривень та нарахована штрафна санкція 448 657,50 гривень;

- № , яким зменшено розмір від`ємного значення суму податку на додану вартість в розмірі 1 483 520,00 гривень.

Зазначені податкові повідомлення-рішення отримано ПАТ «Криворіжхліб» засобами поштового зв`язку 06.08.2019 року та зареєстровано в день їх отримання в журналі вхідної кореспонденції позивача під вхідним індексом (номером) 203, що підтверджено матеріалами справи.

Як зазначив позивач в поясненнях, які надані до суду 16.02.2021 року, оскільки податкові повідомлення-рішення мають силу виконавчого документу, дата та вхідний індекс (номер) документу, резолюція керівника проставлені на окремому аркуші, який скріплює зазначені документи.

В зв`язку із неправомірністю збільшення грошового зобов`язання з ПДВ та зменшення від`ємного значення суми ПДВ, що визначено вказаними податковими повідомленнями-рішеннями. Товариством було оскаржено їх до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної податкової служби України від 09.09.2019 року № 1025/16199-00-08-05-02 строк розгляду скарги продовжено до 19.10.2019 року (включно). Зазначене рішення отримано ПАТ «Криворіжхліб» засобами поштового зв`язку та зареєстровано в день його отримання в журналі вхідної кореспонденції позивача під вхідним індексом (номером) 241, що підтверджено матеріалами справи.

За результатами розгляду скарги Державна податкова служба України прийняла рішення №6043/6/99-00-08-05-02 від 18.10.2019 року, яким податкові повідомлення-рішення від 11.07.2019 року № та № залишено без змін, а скаргу ПАТ «Криворіжхліб» без задоволення. Рішення від 18.10.2019 року отримано ПАТ «Криворіжхліб» через засоби поштового зв`язку 29.10.2019 року та зареєстровано в день його отримання в журналі вхідної кореспонденції позивача під вхідним номером 290, що підтверджено матеріалами справи.

Разом з цим, суд зазначає, що оскільки спірні правовідносини у даній справі виникли до зміни правового регулювання питання строків звернення до суду, викладених у постанові Верховного Суду від 26.11.2020 року у справі №500/2486/19, то в задоволенні клопотання відповідача про залишення даної позовної заяви без розгляду слід відмовити.

До того ж, суд звертає увагу, що питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Зазначене визнано порушенням пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 24 лютого 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Виготовлення рішення у повному обсязі здійснено 25 лютого 2021 року.

Враховуючи вище викладене, керуючись статтями 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 25 лютого 2021 року.

Суддя С. В. Прудник