Справа № 200/463/21-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 р. Справа№200/463/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, управління) про:

- визнання протиправними дії щодо неправильного призначення та перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, яка була обчислена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка призначена за період з 01 липня 1982 року по 30 червня 1987 року та з 01 липня 2000 року по 31 січня 2011 року;

- зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, яка призначена за період з 01 липня 1982 року по 30 червня 1987 року та з 01 липня 2000 року по 31 січня 2011 року (та подальшим перерахунком пенсії) з урахуванням положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 р. №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» і врахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у правильному розмірі.

В обґрунтування позову зазначено, що з 02 січня 2011 року позивач перебуває на обліку в управлінні як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах, яка обчислена відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 01 жовтня 2017 року розрахунок пенсії здійснюється відповідно до показника вартості одного року страхового стажу 1 %. З листа відповідача позивачу стало відомо, що страховий стаж становить 37 років 02 місяці 02 дні, які враховані по 24 липня 2011 року. Коефіцієнт страхового стажу складає 0,37167. Заробітна плата для обчислення пенсії визначена відповідно до Закону №1058 таким чином: 4888,83 х 0,79532 = 3888,18 грн., де 0,79532 це коефіцієнт заробітної плати за період з 01 липня 1982 року по 30 червня 1987 року та згідно даних персоніфікованого обліку - 01 липня 2000 року по 31 січня 2011 року. Виведена середня заробітна плата в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три попередні роки з 2014 року по 2016 рік. Станом на 01 серпня 2020 року пенсія складає 2100 грн., яка обрахована виходячи з наступного: 1445,12 розмір пенсії за віком (0,37167 х 3888,18) + 266,88 доплата до прожиткового мінімуму 1712 грн. + 173,41 доплата за 12 років понаднормового стаду + 8,82 доплата до 100 грн. індексація 01.02.2020 р. + 205,77 грн. доплата до 2100 грн.

На думку позивача обчислення заробітної плати відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідно розраховувати наступним чином: за 2010 рік заробітна плата для розрахунку у розмірі 1982 грн., а за січень 2011 року у розмірі 2137, 84 грн. Таким чином, оскільки для розрахунку розміру пенсії брався період по 31 січня 2011 року, то розрахунок має бути таким: 2137,84 х 0,79532 =1700,27. При цьому коефіцієнт стажу з врахуванням кратності 1,35 - 0,49500, а не 0,37167.

Враховуючи те, що призначення пенсії відбулось з порушенням прав позивача, позивач вважає, що належним способом захисту його прав буде зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з часу її призначення.

04 лютого 2021 року на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що страховий стаж позивача складає 37 років 02 місяці 02 дні, в тому числі по Списку №2 - 13 років 07 місяців 21 день. Коефіцієнт страхового стажу складає 0,37167. Заробітна плата для обчислення пенсії визначена відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступним чином: 4888,83 грн. х 0,79532 = 3888,18 грн., де 0,79532 - коефіцієнт заробітної плати за період роботи з 01 липня 1982 року по 30 червня 1987 року та за даними персоніфікованого обліку з 01 липня 2000 року по 31 січня 2011 року; 4888,83 грн. - середня заробітна плата в середньому на одну застраховану особу в цілому по України, з якої сплачено страхові внески за три попередні роки (2014-2016).

Постановою Кабінету Міністрів України № 251 від 01.04.2020 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» встановлено, що з 01 травня 2020 року, у разі коли щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством (крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), у чоловіків, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону №1058 з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 зазначеного Закону (а саме 35 років), не досягає 2100 грн., таким особам надається доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсій. Розмір пенсії позивача з 01 липня 2020 року складав 2100 грн. З 01 січня 2021 року - 2573,41 грн.

Враховуючи наведене, представник відповідача вважає, що пенсія позивачу обчислена відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що позивач звернувся до управління із заявою від 09 лютого 2011 року про призначення пенсії.

Відповідно до протоколу № 143 від 25 лютого 2011 року позивачу призначено пенсію за віком з 02 січня 2011 року.

коефіцієнт стажу - 0,36583

коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,49388

розмір пенсії за віком - 648.45

доплата до прожиткового мінімуму - 101.55

доплата за понаднормативний стаж - 71.33

загальний розмір пенсії за віком - 821.33 грн.

Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії, розмір пенсії позивача з 01 жовтня 2017 року становив 1585,53 грн. яка складається з наступник показників:

розмір пенсії за віком (ст. 27) (2993,90 х 0,37167) - 1112,74

доплата по прожитковому мінімум (ст. 26 ч.1 абз. 1) (1452) - 339,26

доплата за понаднормативний стаж (ст. 28 ч.1 абз. 2) (за 12 років) - 133,53

З 01 травня 2020 року позивачу було проведено автоматизований перерахунок пенсії з використанням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески в розмірі 4888,83 грн. (4404,35 х 1,11).

Розмір пенсії позивача з 01 травня 2020 року становить 2100 грн., яка складається з наступних показників:

1445,12 грн. - основний розмір пенсії (3888,18 грн. х 0,37167)

192,88 грн. - доплата до прожиткового мінімуму відповідно до ч.1 ст. 28 Закону № 1058

173,41 грн. - доплата за понаднормативний стаж

82,82 грн. - доплата до 100 грн. індексації з 01 травня 2020 року;

205,77 грн. - доплата до 2100 грн. згідно постанови № 251.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі - Закон №1058 у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058 громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону №1058 пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ст. 25 Закону №1058 коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

См х Вс

Кс = ------------, де:

100% х 12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%.

Для особи, яка брала участь у солідарній і накопичувальній системах, визначається один коефіцієнт страхового стажу як сума коефіцієнта страхового стажу за період участі тільки в солідарній системі та коефіцієнта страхового стажу, визначеного за період участі в солідарній і накопичувальній системах.

Відповідно до ст. 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років.

Згідно з ст. 27 Закону №1058 Розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Відповідно до ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Судом встановлено, що з січня 2011 року позивачу призначено пенсію у розмірі 821,33 грн.

Згідно із розрахунком пенсії, такий розмір пенсії нараховано з використанням наступних показників:

коефіцієнт стажу - 0,36583 - 439 місяці;

коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,49388;

розмір пенсії за віком - 648,45;

доплата до прожиткового мінімуму - 101,55;

доплата за понаднормативний стаж - 71,33;

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що не погоджується із діями управління в частині обчислення заробітної плати відповідно до положень статті 40 Закону №1058 та на його думку коефіцієнт стажу з врахуванням кратності 1,35 має бути 0,49500, а не 0,37167.

Суд звертає увагу, що як вбачається з протоколу призначення позивачу пенсії, коефіцієнт стажу з врахуванням кратності 0,49388, а не 0,37167 як зазначено позивачем.

Крім того, позивачем жодним чином не обґрунтовано наданий ним розрахунок пенсії, не надано доказів підтвердження порушення відповідачем його прав.

Суд зауважує, що основною засадою (принципом) адміністративного судочинства є, зокрема змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Статтею 77 КАС України визначено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За принципом змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, на позивача, поряд із обов`язком довести факт порушення свого суб`єктивного права відповідачем, також покладено обов`язок довести підставу позову, а саме: обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги і з якими закон пов`язує настання певних правових наслідків, тобто можливість задоволення позову.

Із цих положень випливає необхідність доведення для задоволення позову таких фактів: наявність обставин, з якими закон пов`язує настання певних правових наслідків для позивача (тобто доведення заявленої підстави позову) та факт порушення його суб`єктивного права відповідачем. Недоведеність цих фактів є підставою для відмови в позові за недоведеністю (необґрунтованістю) позовних вимог.

Дослідивши надані сторонами докази, матеріали пенсійної справи позивача, суд не вбачає протиправних дій управління при призначенні позивачу пенсії.

Щодо протиправності дій відповідача під час проведення перерахунку пенсії позивача, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що з 01 жовтня 2017 року при обчисленні пенсії позивача розрахунок пенсії здійснюється відповідно до показника вартості одного року страхового стажу 1% та застосовується коефіцієнт страхового стажу 0,37167.

Суд зазначає, що 11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VIII (далі - Закон № 2148), яким Прикінцеві положення Закону № 1058 доповнено, зокрема, п.п. 4-3, 4-4.

Згідно з п. 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058 у редакції Закону № 2148 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Відповідно до п. 4-4 Прикінцевих положень цього Закону у редакції Закону № 2148 з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

З 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Позивачу пенсію призначено відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 до набрання чинності Законом № 2148, у зв`язку з чим пенсія підлягала перерахунку з 01.10.2017 року з урахуванням пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2148 у редакції від 03.10.2017 року у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що розмір пенсії позивача до 01 жовтня 2017 року складав 1414,32 грн., а після проведеного перерахунку з 01 жовтня 2017 року - 1585,53 грн. Таким чином, враховуючи те, що виплата пенсії з 01 жовтня 2017 року здійснювалась у розмірі не меншому ніж до 01 жовтня 2017 року, звуження обсягу прав і свобод позивача через перерахунок пенсії не відбулось.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2020 року № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» визначено, що з 1 травня 2020 р. в разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством (крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), в осіб, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 зазначеного Закону, не досягає 2100 гривень, таким особам надається доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

На підставі положень зазначеної постави позивачу було проведено перерахунок пенсії та призначено доплату у розмірі 205,77 грн.

Підсумовуючи наведене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що про відсутність протиправних дій відповідача під час проведення перерахунку пенсії позивачу.

Оскільки пенсія позивача розрахована відповідно до вимог чинного законодавства, позовні вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене та те, що вимога про зобов`язання виплатити компенсацію втрати частини доходів є похідною, позов в цій частині також не підлягає задоволенню.

Отже, на думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах вимог ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, позивач суду не надав, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 17 лютого 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко