Справа № 160/16832/20
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Врони О.В.,розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (в письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 30.09.2020 року №1597-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани відносно заступника начальника Криворізького ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що на підставі наказу ГУНП від 13.08.2020 року № 1414, зі змінами, внесеними наказом № 1696 від 24.09.2020 року в межах строків, визначених наказом № 1600 від 09.09.2020р проведено службове розслідування за фактами можливих порушень службової дисципліни поліцейськими відділів та відділень поліції у м. Кривому Розі та батальйонів патрульної служби № 2 ГУНП у Дніпропетровській області, за результатами якої було виявлено ряд недоліків. На підставі проведеної перевірки було видано наказ №1597-к від 30.09.2020 року відповідно до якого зокрема зазначено, що за порушення службової дисципліни, недотримання ч. 2 ст. 17, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», п. 4.1 та п.4.118 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60дск (зі змінами), що виразились в недбалому ставленні до своїх службових обов`язків в частині призначення поліцейських, які працюють менше одного року, до складу конвою, застосовано до заступника начальника Криворізького ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Не погоджуючись з оскаржуваним наказом позивач зазначає, що 29.07.2020 року працівниками ВКП Криворізького ВП здійснювалось конвоювання слідчо-заарештованого ОСОБА_2 згідно наказу начальника Криворізького ВП № 1206 дск від 28.07.2020. Даний наказ було підписано особисто начальником Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області полковником поліції ОСОБА_17 У внутрішніх візах свої підписи ставили заступник начальника - начальник СВ Криворізького ВП підполковник поліції ОСОБА_3 , заступник начальника - начальник ВКП Криворізького ВП майор поліції ОСОБА_4 , заступник начальника ВМ Криворізького ВП майор поліції ОСОБА_5 , начальник РСС Криворізького ВП майор поліції ОСОБА_6 та завідувач канцелярії Криворізького ВП ОСОБА_7 . Тобто, з даним наказом позивач не був ознайомлений та свій підпис у будь-якому документі, пов`язаному з конвойним нарядом позивач не ставив. В наказі начальника Криворізького ВП № 1206 від 28.07.2020 року контроль за виконанням даного наказу було покладено на заступника начальника - начальника ВКП майора поліції ОСОБА_4 . Проте дана інформація, а також навіть пояснення майора поліції ОСОБА_4 не знайшли свого відображення у висновку, та не було надано оцінку даному факту. Склад конвойного наряду призначало керівництво ВКП Криворізького ВП. Інструктаж проводив начальник сектору ВКП Криворізького ВП ОСОБА_8 , який 29.07.2020 був відповідальний від керівництва Криворізького ВП. Під час проведення даної перевірки та вище викладених подій, згідно витягу з наказу № 149 о/с від 09,06.2020 року відповідно до пункту 1 частини 1 статті 69 Закону України «Про національну поліцію України» на позивача було покладено тимчасове виконання обов`язків заступника начальника Криворізького відділу поліції. Тож, про даний конвойний наряд позивачу було невідомо, інструктаж позивач не проводив, свій підпис у будь-якому документі, пов`язаному з конвойним нарядом не ставив. В зв`язку з чим керівництво ВКП Криворізького ВП допустило до конвоювання осіб, яких заборонено допускати до конвоювання згідно вимог наказу МВС України № 60 ДСК від 20.01.2005 року позивачу не відомо. Позивач просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк, протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли документи від позивача на виконання ухвали від 18.12.2020 року.
12.02.2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що згідно наказу Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.07.2020 № 1196 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 допущено до охорони та конвоювання спецконтингенту, а контроль за виконанням вказаного наказу покладено на заступника начальника Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області покладено на майора поліції ОСОБА_1 . Надалі службовою перевіркою встановлено, що згідно наказу начальника Криворізького ВП ГУНП від 10.06.2020 № 952 на охорону заарештованого ОСОБА_12 в лікарню КЗ «Психоневрологічний диспансер» задіяно два поліцейських (ДОП - ОСОБА_13 та ІВП - ОСОБА_14 ), що є грубим порушенням вимоги п. 3.39 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб, затверджених наказом МВС України від 20.01.2005 № 60 ДСК (зі змінами), оскільки на охорону однієї затриманої особи в лікувальному закладі виставляється цілодобовий двозмінний внутрішній пост у складі трьох поліцейських. В свою чергу, наказ Криворізького ВП ГУНП від 10.06.2020 № 952 доведений до відома заступника начальника Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , про що свідчить його особистий підпис у внутрішніх візах вказаного наказу. Наказом ГУНП від 30.09.2020 № 1597к за порушення службової дисципліни, недотримання п. 4.1. та 4.1.8 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справі України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60 дек (зі змінами), що виразилось у відсутності контролю під час проведення комплектування конвойних нарядів з числа поліцейських, які працюють в Національній поліції України не менше одного року, застосовано до начальника Криворізького ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 .
Відповідно до спеціального жетону №0047146 ДНП №023556, виданого 10.09.2020 року є підполковником поліції, працює заступником начальника Криворізького відділу відділу ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області.
З матеріалів справи відомо, що на підставі наказу ГУНП від 13.08.2020 року № 1414, зі змінами, внесеними наказом № 1696 від 24.09.2020 року в межах строків, визначених наказом № 1600 від 09.09.2020р проведено службове розслідування за фактами можливих порушень службової дисципліни поліцейськими відділів та відділень поліції у м. Кривому Розі та батальйонів патрульної служби № 2 ГУНП у Дніпропетровській області, за результатами якої було виявлено ряд недоліків.
Згідно Висновку службового розслідування за фактами можливих порушень службової дисципліни поліцейськими відділів та відділень поліції у м Кривий Ріг та батальйонів патрульної служби № 2 ГУНП у Дніпропетровській області, затвердженого 29.09.2020 (далі - Висновок) було встановлено наступне.
У липні місяці поточного року працівниками управління превентивної діяльності ГУНП на підставі вимог п. 5.25. розділу ІІ Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 №60 ДСК (зі змінами), здійснено ряд перевірок відділів та відділень поліції та батальйон конвойної служби № 2 ГУНП в області (далі - БКС № 2 ГУНП), під час яких виявлені випадки порушення Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих від варту осіб, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60 ДСК (зі змінами), а саме: Криворізький ВП ГУНП в області перевірено 29.07.2020.
Біля адміністративної будівлі ДУВП № 4, був перевірений конвой у складі поліцейських: лейтенанта поліції ОСОБА_9 ; лейтенанта поліції ОСОБА_10 та лейтенанта поліції ОСОБА_11 , старшим конвою згідно наказу призначено капітана поліції ОСОБА_15 . Під час перевірки документації встановлено, поліцейські: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були одягнені однострій, мали табельну вогнепальну зброю, але в порушення вимог п.2 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» не мали службове посвідчення та спеціальний жетон, на вимогу перевіряючого надавали для перевірки довідку, посвідчення водія та особистий паспорт.
В порушення вимоги п. 1.28.1. Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 №60 ДСК, конвоїри не знали свої обов`язки.
В ході подальшого опитування було встановлено, що вищезазначені поліцейські зараховані на службу в Національну поліції України наказом ГУНП від 06.07.2020 року №180, строк їх перебування на посаді складає 23 доби, але незважаючи на це, керівником підрозділу 29.07.2020 проведено цільовий інструктаж з укомплектованим конвоєм та виданий наказ про можливість ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , конвоювати взяту під варту особу. Дане твердження прямо вказує на порушення вимог п. 4.1.8. Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб, затвердженої наказом МВС України віл 20.01.2005 № 60 ДСК (зі змінами).
Згідно наказу начальника Криворізького ВП ГУНП від 10.06.2020 № 952, на охорону заарештованого ОСОБА_12 , в лікарню КЗ «Психоневрологічній диспансер» задіяні два поліцейських (ДОП - ОСОБА_13 та ІВП - ОСОБА_14 ), що є грубим порушенням вимоги п. 3.39. Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60 ДСК (зі змінами), на охорону однієї затриманої особи в лікувальному закладі виставляється цілодобовий двозмінний внутрішній пост у складі трьох поліцейських.
В порушення вимоги п. 1.26.5. Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб, затвердженої наказом MBC України від 20.01.2005 № 60 ДСК (зі змінами), після виконання завдань пов`язаних конвоюванням, старші конвоїв не доповідають письмово рапортом на ім`я керівництва, рапорти знаходяться в наглядовій справі без резолюцій.
На підставі проведеної перевірки було видано наказ № 1597-к від 30.09.2020 року, відповідно до якого, зокрема, зазначено:
За порушення службової дисципліни, недотримання ч. 2 ст. 17, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», п. 4.1 та п.4.1.8 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60дск (зі змінами), що виразились в недбалому ставленні до своїх службових обов`язків в частині призначення поліцейських, які працюють менше одного року, до складу конвою, застосувати до заступника начальника Криворізького ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
02.10.2020 року позивача було ознайомлено з наказом № 1597-к від 30.11.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області».
Не погоджуючись з прийнятим наказом, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. №580 (далі-Закон №580), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону №580, поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.
Відповідно до ч. 1. ст. 17 Закону №580, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону №580, поліцейський, поміж іншого, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Частиною 1 ст. 19 Закону №580 передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть, зокрема, дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Законом України "Про Дисциплінарний статут" затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, відповідно до статті 11 якого за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За змістом ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:1) зауваження;2) догана;3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність;5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.
За змістом ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до ч. 4 ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Також, ст.18 Дисциплінарного Статуту передбачено забезпечення поліцейському права на захист, зокрема під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Зокрема, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:
1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;
3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами;
4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;
5) користуватися правничою допомогою.
Частиною 3 статті 18 Дисциплінарного Статуту передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Згідно ч. 1, 3, 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем не оскаржуються підстави та порядок службового розслідування.
Зазначаючи про відсутність підстав для притягнення до відповідальності, позивач вказує на те, що про даний конвойний наряд, щодо допуску якого для охорони КЗ «Психоневрологічний диспансер» проведено службове розслідування, йому було невідомо, інструктаж він не проводив, підпис у будь-якому документі, пов`язаному з конвойним нарядом не ставив, а тому відсутня його вина у встановлених правопорушеннях.
Аналізуючи наведені позивачем доводи, судом встановлено, що дисциплінарною комісією у період проведення службового розслідування не було належним чином зібрано, враховано та об`єктивно оцінено всіх обставин і вчинення дисциплінарного проступку відносно позивача, а саме: дисциплінарна комісія у своєму висновку не встановила та не відобразила, те що згідно наказу ГУНП в Дніпропетровській області №108 о/с від 06.04.2020 року, наказу №149 о/с від 09.06.2020 року та наказу №216 о/с від 10.08.2020 року, які долучені до матеріалів справи, на період часу з 06.04.2020 по 10.10.2020 року на позивача, начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Криворізького відділу поліції, було покладено тимчасове виконання обов`язків заступника начальника Криворізького відділу поліції. У цей період часу позивач не підписував будь-які посадові інструкції тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника Криворізького відділу поліції, та фактично керувався посадовою інструкцією начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області від 15.01.2020 року.
Тобто, фактично обставини, які були досліджені дисциплінарною комісією та відображені у висновку службового розслідування, та в подальшому були відображені у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького відділу поліції ГУНП Дніпропетровській області, у частині відносно позивача, не відповідають дійсності, оскільки до функціональних обов`язків позивача у період з 06.04.2020 року по 17.08.2020 року не входило призначення та контроль конвойних нарядів, а контроль за виконанням наказів про призначення конвойного наряду було покладено на заступника начальника ВКП майора поліції ОСОБА_16 .
Відповідно до ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визначається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушення обмежень та заборон, визначений законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до висновку службового розслідування дисциплінарна комісія запропонувала застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани за «порушення службової дисципліни, недотримання ч. 2 ст. 17, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», п. 4.1 та п.4.1.8 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МІС України від 20.01.2005 № 60дск (зі змінами), що виразились в недбалому ставленні до своїх службових обов`язків в частині призначення поліцейських, які працюють менше одного року, до складу конвою», що в подальшому відобразилось у наказі про застосування дисциплінарного стягнення № 1597-к від 30.09.2020р відносно позивача, проте до службових обов`язків позивача у період з 06.04.2020 року по 17.08.2020 року не входило призначення та контроль конвойних нарядів. Відповідно, у розумінні норм Дисциплінарного статуту Національної поліції, позивач не порушував дисципліну та норми законодавства щодо призначення та контролю конвойних нарядів, оскільки дані обов`язки було покладено на інших посадових осіб Криворізького відділу поліції.
Проаналізовавши документи, судом встановлено, що інструктаж позивач не проводив, свій підпис у будь-якому документі, пов`язаному з конвойним нарядом не ставив.
Взаємозв`язку між позивачем та допуску до конвоювання осіб, яких заборонено допускати до конвоювання згідно вимог наказу МВС України № 60 ДСК від 20.01.2005 року, судом не встановлено.
Для встановлення наявності дисциплінарного проступку, комісія, що перевіряє факт можливого порушення дисципліни має встановити дату вчинення діяння (бездіяльності), його мотиви, ставлення працівника до нього та наявність вини особи, яка можливо буде притягнута до дисциплінарної відповідальності.
Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності) яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.
Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати як умисел чи необережність.
Характерні ознаки умислу:
- усвідомлення працівником суспільної шкідливості своєї поведінки;
- передбачення негативних наслідків такої поведінки;
- бажання настання шкідливих наслідків у результаті своєї поведінки або свідоме допущення їх.
Залежно від характеру вольового ставлення особи до суспільно-шкідливих наслідків свого діяння визначають два види умислу:
- прямий - коли працівник, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, бажає їх настання;
- побічний - коли працівник, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, прямо не бажає їх, але свідомо допускає їх настання.
Необережність характеризується тим, що працівник, який вчинив дисциплінарний проступок, передбачав можливість настання шкідливих наслідків своєї поведінки, але легковажно розраховував на їх відвернення або не передбачав можливість таких наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити. У трудовому праві вина як необережність виявляється зазвичай як недбалість.
Отже, незалежно від форми вини обов`язковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння. Форма вини впливає на ступінь тяжкості вчиненого проступку. Тобто дисциплінарний проступок, вчинений з необережності, вважається менш тяжким, ніж вчинений умисно. А від цього, своєю чергою, має залежати й вид дисциплінарного стягнення.
Здебільшого дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.
Поважними причинами, що виключають вину працівника, можуть бути життєві обставини. Інша річ, що не всі життєві обставини можуть визнаватися роботодавцем поважними причинами. Тоді в разі виникнення трудового спору наявність чи відсутність поважних причин, а отже, наявність чи відсутність вини працівника встановлює орган, що розглядає спір.
Працівника не можна визнати винним, якщо він неналежно виконує свою роботу внаслідок недостатньої кваліфікації, захворювання або відсутності відповідних умов для її виконання.
Якщо причиною невиконання чи неналежного виконання працівником своїх трудових обов`язків є негативний вплив природних стихій чи іншої непереборної сили, то такі причини теж визнаються поважними.
Дисциплінарним проступком визнається невиконання саме трудових обов`язків. Працівника не можна притягнути до дисциплінарної відповідальності, якщо він не порушив своїх трудових обов`язків.
Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Крім того при визначенні виду дисциплінарного стягнення відповідачем не було враховано:
- тяжкість проступку;
- обставини справи, зокрема обставини вчинення чи не вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;
- пояснення поліцейського ОСОБА_1 щодо обставин справи;
- пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;
- документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 ;
- відомості, що характеризують поліцейського ОСОБА_1 , а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
- обставини, за яких його скоєно, чи була взагалі заподіяна шкода будь-кому, його ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо;
- причини та умови, що призвели ідо вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського ОСОБА_1 звинувачення;
- обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського (попередня бездоганна поведінка, високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород, непричетність до призначення складу конвою),
Позивач у своїй діяльності має керуватись своєю посадовою інструкцією
З пояснень осіб, опитаних в рамках службової перевірки жодна особа не підтвердила, що позивач підписував будь-яку документацію стосовно призначення конвою.
Відповідно до Порядку формування та ведення особових справ поліцейських затвердженого Наказ Міністерства внутрішніх справ України 12.05.2016 № 377, особова справа є документом, в якому відображається проходження служби поліцейським.
До особової справи вноситься автобіографічна інформація поліцейського та членів його сім`ї, інформація про проходження служби, трудову діяльність та інша інформація, що характеризує професійні, освітні та особисті якості особи, місце її проживання, а також інша необхідна інформація, визначена законом та іншими нормативно-правовими актами.
Особові справи поліцейських формуються та ведуться підрозділами кадрового забезпечення органів та підрозділів поліції, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України.
Особова справа поліцейського складається з п`яти частин, у яких зберігаються, зокрема, у четвертій частині (архівні матеріали) - витяги з наказів, копії рішень поліцейських комісій, висновки дисциплінарних комісій, матеріали службових розслідувань (за потреби), копії наказів про застосування дисциплінарних стягнень з особистим підписом поліцейського про ознайомлення з цим наказом (оригінал; акта про відмову особи від ознайомлення з наказом), документи про підтвердження окремих періодів проходження служби, копія розрахунку вислуги років для призначення пенсії, довідки про стан здоров`я, поранення, копії атестата і дипломів про освіту з додатками до них, свідоцтв про народження, укладення (розірвання) шлюбу, документів, що підтверджують статус ветерана війни, учасника бойових дій, учасника ліквідації аварії на ЧАЕС тощо, інші матеріали, визначені законом та іншими нормативно-правовими актами, що мають значення для характеристики особи та проходження нею служби, інформація про отримання особистих документів при звільненні зі служби в поліції.
Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є, зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків та наявність вини останнього у такому порушенні.
При цьому, застосування такого виду дисциплінарного стягнення, як догана, має бути здійснене із обов`язковим врахуванням принципу індивідуалізації покарання.
При виборі виду стягнення, яке може бути застосоване суб`єкт призначення або керівник має виходити із того, що догана в даному випадку є видом найсуворішого стягнення.
Вказана правова позиція, також, відповідає правовим висновкам Верховного Суду, відображеним в постанові від 01.03.2018 року по справі № 804/8684/16.
Тому вважаю, що пункт 1 наказу головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 30.09.2020р року №1597-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани відносно заступника начальника Криворізького ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 є таким, що винесений не на підставі та не у спосіб, передбачений чинним законодавством, а отже підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією №30073726 від 22.12.2020 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 30.09.2020 року №1597-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани відносно заступника начальника Криворізького ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона