Справа № 420/2401/20
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2401/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання - Тригубенко Ю.Г.;

представника позивача - Медведєва О.В.;

представника позивача - Лисевича О.В.;

представника відповідача - Царелунга С.С.;

представника відповідача - Пісніченко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РІКОМ» до Головного управління Держпраці в Одеській області про скасування припису від 06.11.2019 року № 15/14.1/06-1257-1985 в частині, -

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РІКОМ» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці в Одеській області, в якій просило: скасувати припис Головного управління Держпраці в Одеській області від 06.11.19 року за № 15/14.1/06-1257-1985 в частинах пунктів 1, 2, 5, 8 - 12.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. За результатами планової перевірки дотримання вимог законів та інших нормативно правових актів з охорони праці, безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, а також ведення робіт, пов`язаних з геологічним вивченням надр, їх використанням та охороною, використанням і переробкою мінеральної сировини, що проводилась в період з 02 жовтня 2019 року по 06 листопада 2019 року на підприємстві позивача відповідачем було складено акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 06.11.2019 року № 15/14.1/06-1257 та видано припис від 06.11.19 року № 15/14.1/06-1257-1985 (надалі - «Припис»). Позивач не згоден з Приписом частково: не погоджується з правомірністю визначення відповідачем порушень згідно пунктів № 1, 2, 5, 8 - 12 Припису. Є безпідставним та не ґрунтується на чинному законодавстві припущення відповідача про те, що позивач повинен мати висновки експертизи проектної та іншої документації на виготовлення і впровадження низьковольтних комплексних пристроїв керування ліфтами (РС5901, В320-071М, А16-143, Г500-05Є), відповідно до вимог п.2.2 Методики, та їх відсутність помилково визначена відповідачем в якості виявленого порушення. Позивач вважає, що у відповідача відсутні законні повноваження на здійснення перевірки відповідності його продукції під час проведення державного нагляду за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення. Позивач наголошує, що його підприємством не здійснюються роботи з монтажу, ремонту та технічного обслуговування ліфтів, тому вимоги ГСТУ 36.1-009-99 щодо нормативів оснащеності для виконання цих робіт на нього не розповсюджуються, але відповідачем цю обставину не було прийнято до уваги. За чим позивач вважає неправомірним вимогу відповідача щодо надання підтвердження фактичної оснащеності підприємства обладнанням та засобами, які не потрібні підприємству для провадження фактичної господарської діяльності, і порушення згідно Припису визначено помилково. У позивача немає законних причин подавати декларацію у відповідності до п. 21 Постанови Кабінету Міністрів України № 1107 від 26 жовтня 2011 року. За чим позивач наголошує на помилковості визначення відповідачем порушення за відсутністю у позивача декларації щодо проведення робіт на висоті понад 1,3 м.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РІКОМ» до Головного управління Держпраці в Одеській області про скасування припису від 06.11.2019 року № 15/14.1/06-1257-1985 в частині було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що під час перевірки було виявлено, що ТОВ «РІКОМ» налагодило виробництво нових технологій, а саме: низьковольтних комплектних пристроїв керування ліфтами РС5901, В320-071М, А16-143, Г500-05Є (далі - Низьковольтні комплектні пристрої). Раніше зазначені моделі не виготовлялись жодним виробником. В наданих відповідачем під час планової перевірки документів, які на його думку підвереджують відповідність Низьковольтних комплектних пристроїв вимогам чинного законодавства, зазначені інші типи низьковольтних комплектних пристроїв. Відповідачем не надано інформацію щодо проведення відповідних перевірок з 2008 року. Низьковольтні комплектні пристрої є одним з найбільш відповідних компонентів безпеки ліфта. До них сходяться сигнали від всіх датчиків і приладів безпеки. Низьковольтний комплектний пристрій обробляє всі ці сигнали і приводить в рух всі механізми ліфта. Від його коректної роботи залежить безпека пасажирів. Головне управління вважає твердження Позивача про протиправність Припису № 15/14.1/06-1257-1985 повністю необґрунтованими, а дії посадових осіб Головного управління щодо винесення зазначеного припису законними та правомірними, які вчинені згідно вимог чинного законодавства.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що низьковольтні комплектні пристрої керування ліфтами, які виробляє позивач, є розробкою ще радянських часів та призначені для встановлення на моделі ліфтів, що вироблені за технологіями, що впроваджувались з 1970 років. Виробництво цих пристроїв здійснюється позивачем без впровадження нових організаційно-технічних рішень. За такими обставинами не існують доказів, за якими відповідач на законних підставах під час перевірки міг би правомірно віднести продукцію позивача та/чи її виробництво до сфери нових технологій, і відповідач зробив таке визначення неправомірно, на думку позивача, - виключно для штучного створення підстав для внесення до акту перевірки та припису записів щодо додаткових порушень. Також є необґрунтованим припущенням відповідача його твердження у відзиві про те, що продукція позивача має такі кола безпеки та електроні компоненти (конденсатори, реле, перемикачі та інше), що є компонентами безпеки ліфтів відповідно до додатку 3 Технічного регламенту, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 438 від 21 червня 2017 року. Позивач відхиляє посилання відповідача на наявність у позивача дозволу від 26.1016 року № 452.16.51 на виконання робіт підвищеної небезпеки з технічного обслуговування, монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (ліфти пасажирські, вантажні, лікарняні); зварювальні роботи. Наявність такого дозволу не доводить фактичне виконання таких видів робіт на виробництві позивача на час здійснення перевірки. Позивач наголошує, що на його виробництві не здійснюються роботи на висоті і у відповідача немає належних доказів встановлення їх проведення. Наведені у відзиві власні роздуми відповідача щодо необхідності застосування таких робіт під час обслуговування, монтажу та ремонту ліфтів не є належними доказами фактів впровадження таких робіт на виробництві позивача.

В запереченнях відповідач вказує, що відповідно до вимог п.7.1.1 «Правил будови та безпечної експлуатації ліфтів» НПАОП 0.00-1.02-08, виготовлення та постановка на виробництво складових частин ліфтів здійснюється у відповідності з вимогами діючих нормативних документів. У зв`язку з тим, що під час перевірки були надані сумнівні документи на виготовлення Низьковольтних комплектних пристроїв, а також не було надано жодного документу підтверджуючого, що виготовлення та постановка на виробництво Низьковольтних комплектних пристроїв відповідають діючим нормативним документам, посилання на технічний регламент з ліфтів було зазначено для прикладу, насамперед у п.2 Припису зазначено порушення вимог п.7.1.1 НПАОП 0.00-1.02-08 «Правила будови та безпечної експлуатації ліфтів». Оскарження позивачем пунктів 5, 8-11, 12 Припису ґрунтується на тому, що ТОВ «РІКОМ», нібито, не проводить роботи з технічного обслуговування і ремонту ліфтів, але під час перевірки, інспектору праці було надано Наказ «Про призначення відповідальних осіб з організації робіт з ТО і ремонту ліфтів», а також посвідчення електромеханіка з ліфтів, що відображено у додатковій інформації в Акті перевірки від 06.11.2019 № 15/14.1/06-1257, який був підписаний директором ТОВ «РІКОМ» без зауважень.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі наказу Головного управління Держпраці в Одеській області № 1711 від 18.09.2019 року, направлення на проведення перевірки № 15/01-29-3241 від 20.09.2019 року співробітник Головного управління Держпраці в Одеській області у період з 31.10.2019 року по 06.11.2019 року провів планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «РІКОМ» щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

За результатами перевірки Головним управлінням Держпраці в Одеській області 06.11.2019 року було складено акт перевірки суб`єкта господарювання № 15/14.1/06-1257, в якому містяться висновки про порушення ТОВ «РІКОМ» двадцяти вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

06.11.2019 року Головне управління Держпраці в Одеській області на підставі акту перевірки № 15/14.1/06-1257 винесло припис № 15/14.1/06-1257-1985 про усунення порушень вимог законодавства у сферах охорони праці та промислової безпеки, яким, серед іншого вимагає усунути наступні порушення:

- п.1 - не надано висновки експертизи проектної та іншої документації на виготовлення і впровадження низьковольтних комплектних пристроїв керування ліфтами (РС5901, В320-071М, А16-143, Г500-05Є), відповідно до вимог п.2.2 «Методики проведення державної експертизи (перевірки) проектної документації на будівництво (реконструкцію, технічне переоснащення) виробничих об`єктів і виготовлення засобів виробництва на відповідність їх нормативним актам про охорону праці» НПАОП 0.00-7.03-94, ст.13, 21 Закону України «Про охорону праці»;

- п.2 - не надано підтвердження відповідності низьковольтних комплектних пристроїв керування ліфтами (РС5901, В320-071М, А16-143, Г500-05Є), вимогам діючих нормативних документів (Технічному регламенту ліфтів і компонентів безпеки для ліфтів, Постанова Кабінету Міністрів України від 21 червня 2017 року № 438), згідно з вимогами п.7.1.1 «Правил будови та безпечної експлуатації ліфтів» НПАОП 0.00-1.02-08, ст.13 Закону України «Про охорону праці»;

- п.п.5, 8-11 - не надано підтвердження фактичної оснащеності підприємства на виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів вимогам п.6.1.2. Правил будови та безпечної експлуатації ліфтів НПАОП 0.00-1.02-08, відсутні необхідні вантажозахоплювальні пристрої, а саме: відтяжки (мотузка пенькова) діаметром від 12 мм до 15 мм, завдовжки 30 м; страхувальний канат; дворогі й однорогі чалочні гаки та ін. (п.5 припису), відсутнє необхідне спеціальне обладнання, а саме: монтажна лебідка; таль, електрична вантажопідіймальністю 500 кг, 1000 кг; понижувальний електротрансформатор 220/36В та ін. (п.8 припису), відсутні необхідні засоби, а саме: діелектричні рукавиці, діелектричні галоші, діелектричні килимки, кліщі ізольовані, заземлення переносні, драбина дерев`яна до 3 м, драбина причіпна алюмінієва до 4 м та ін. (п.9 припису), відсутні необхідні електричні апарати, а саме: зварювальний апарат, трансформатори однофазні одно постові для ручного дугового зварювання, пилососи та ін. (п. 10 припису), відсутні необхідні засоби вимірювальної техніки, які повірені відповідно до вимог чинного законодавства, а саме: мегомметри типу ЕС00202/2-Г, омметр типу М-732, вимірювач петлі «фаза-нуль» типу ЕР-180, вимірювач опору заземлення типу Щ4160, динамометри, шумоміри, кліщі електровимірювальні 43111 та ін. (п.11 припису), ст.13 Закону України «Про охорону праці»;

- п.12 - не подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази при проведенні робіт на висоті понад 1,3 м (п.21 ПКМУ № 1107 від 26.10.2011 року із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 48 від 07.02.2018), ст.21 Закону України «Про охорону праці».

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з п.7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96, Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 року № 84, затверджено положення про Головне управління Держпраці в Одеській області, у пункті 1 якого зазначено, що головне управління є територіальним органом Держпраці України та здійснює свої повноваження на території Одеської області.

Згідно з положень ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень ст.38 Закону України «Про охорону праці» державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Згідно з пп.16 п.4 Положення Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництво, зберігання, використання отруйних речовин у технологічних процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Суд встановив, що під час перевірки відповідачем було виявлено, що низьковольтні комплектні пристрої керування ліфтами РС5901, В320-071М, А16-143, Г500-05Є (далі - Низьковольтні комплектні пристрої) раніше не виготовлялись жодним виробником, а також, той факт, що ТУ У 31.2-6-2004 «Устройства низковольтные комплектные управления пассажирскими лифтами» (далі - Нормативна документація), які були надані під час перевірки, розроблені на виготовлення іншого обладнання - шаф управління ліфтами ШОК 5901 та ЯОК 9525, тому у приписі було вказано вимогу щодо наявності висновку експертизи проектної та іншої документації на виготовлення і впровадження Низьковольтних комплектних пристроїв, згідно з п.2.2 НПАОП 0.00-7.03-94 Методика проведення державної експертизи (перевірки) проектної документації на будівництво (реконструкцію, технічне переоснащення) виробничих об`єктів і виготовлення засобів виробництва на відповідність їх нормативним актам про охорону праці, яка приведена у Покажчику нормативно-правових актів з охорони праці, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 16.09.2019 року № 86.

Відповідно до вимог ст.21 Закону України «Про охорону праці» експертиза проектної та іншої документації на виготовлення і впровадження нових технологій, провадяться у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Методика проведення державної експертизи (перевірки) проектної документації на будівництво (реконструкцію, технічне переоснащення) виробничих об`єктів і виготовлення засобів виробництва на відповідність їх нормативним актам про охорону праці НПАОП 0.00-7.03-94 визначає порядок проведення державної експертизи (перевірки) проектної документації на виготовлення і впровадження нових технологій на відповідність їх нормативним актам про охорону праці і встановлює взаємовідношення власників з експертно-технічними центрами.

Відповідно до вимог п.7.1.1 Правил будови та безпечної експлуатації ліфтів НПАОП 0.00-1.02-08 виготовлення та постановка на виробництво складових частин ліфтів здійснюється у відповідності з вимогами діючих нормативних документів.

Посилання позивача, що Технічний регламент ліфтів і компонентів безпеки для ліфтів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 438 від 21 червня 2017 року, не розповсюджується на вироблену ним продукцію, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, що здійснюється з невірним тлумаченням норм законодавства.

Технічний регламент ліфтів і компонентів безпеки для ліфтів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 438 від 21 червня 2017 року, визначає вимоги до ліфтів і компонентів безпеки для ліфтів та розроблений на основі Директиви 2014/33/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 26 лютого 2014 року про гармонізацію законодавства держав-членів стосовно ліфтів і компонентів безпеки для ліфтів. Дія цього Технічного регламенту поширюється на нові ліфти, що введені в обіг після набрання ним чинності, які постійно обслуговують будівлі та споруди та призначені для перевезення: людей; людей і вантажів; тільки вантажів, якщо пристрій для перевезення є доступним, тобто людина може безперешкодно заходити до нього, і обладнаним засобами керування, розташованими всередині пристрою для перевезення або в межах досягання людини, яка перебуває всередині пристрою для перевезення. Цей Технічний регламент застосовується до нових компонентів безпеки для ліфтів, зазначених у додатку 3, для використання в ліфтах, визначених у цьому пункті.

Суд встановив, що в наданих позивачем під час планової перевірки документів, які на його думку підвереджують відповідність Низьковольтних комплектних пристроїв вимогам чинного законодавства, зазначені інші типи низьковольтних комплектних пристроїв.

Крім того, на сторінці № 3 «Извещания № 22959884.024-2008 об изменении ТУ У 31.2-6-2004 «Устройства низковольтные комплектные управления пассажирскими лифтами. Технические условия» (Изменение № 1)» зазначено, що «Технические условия необходимо проверять регулярно, но не реже одного раза в пять лет после начала срока действия или последней проверки, если не возникает необходимость проверить их раньше в случае принятия нормативно-правовых актов, соответствующих национальных (межгосударственных) стандартов, которыми регламентированы другие требования, чем те, которые установлены в технических условиях».

Позивачем не було надано відповідачу інформацію щодо проведення відповідних перевірок з 2008 року.

Суд погоджується з відповідачем, що низьковольтні комплектні пристрої є одним з найбільш відповідних компонентів безпеки ліфта, до них сходяться сигнали від всіх датчиків і приладів безпеки, він обробляє всі ці сигнали і приводить в рух механізми ліфта, тобто від його коректної роботи залежить безпека пасажирів.

Відповідач зазначив, у зв`язку з тим, що під час перевірки були надані сумнівні документи на виготовлення низьковольтних комплектних пристроїв, а також не було надано жодного документу підтверджуючого, що виготовлення та постановка на виробництво низьковольтних комплектних пристроїв керування ліфтами виробництва ТОВ «РІКОМ» відповідають діючим нормативно-правовим актам, посилання на технічний регламент з ліфтів було зазначено для прикладу.

В Акті планової перевірки від 06.11.2019 року № 15/14.1/06-1257, на підставі якого було видано припис, зазначено, що ТОВ «РІКОМ» має дозвіл від 26.10.2016 року № 452.16.51 на виконання робіт підвищеної небезпеки з технічного обслуговування, монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (ліфти пасажирські, вантажні, лікарняні), зварювальні роботи, зазначені роботи на підприємстві виконують кваліфіковані електромеханіки з ліфтів.

Під час перевірки інспектору праці було надано Наказ «Про призначення відповідальних осіб з організації робіт з ТО і ремонту ліфтів», а також посвідчення електромеханіка з ліфтів, що відображено у додатковій інформації в Акті перевірки від 06.11.2019 року № 15/14.1/06-1257, який був підписаний директором ТОВ «РІКОМ» без зауважень.

Згідно з п.6.1.2 Правил будови та безпечної експлуатації ліфтів, що затверджені Наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 01.09.2008 № 2190, оснащеність для виконання робіт з монтажу, ремонту та технічного обслуговування ліфтів повинна бути згідно з вимогами ГСТУ 36.1-009-99.

На підставі зазначеного, відповідачем у приписі було зазначено, що фактична оснащеність підприємства не відповідає вимогам п.6.1.2. НПАОП 0.00-1.02-08 «Правил будови та безпечної експлуатації ліфтів».

На підставі протоколу засідання Технічного комітету стандартизації «Ліфти, ескалатори та пасажирські конвеєри» (ТК 104), які набули чинності ДСТУ 8665:2016 (затверджений наказом ДП «УкрНДНЦ» № 238 від 11.08.2016 року, чинний з 01.10.2017 року) «Установки ліфтові. Вимоги щодо спеціалізованих ліфтових організацій» (далі - Вимоги), згідно яких наявність на підприємстві обладнання (про що зазначено у Приписі) є обов`язковим.

Відповідно до п.4 НПАОП 0.00-7.17-18 «Мінімальні вимоги безпеки і охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці» працівникам, професії та посади (професійні назви робіт) яких передбачені в Нормах безоплатної видачі спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 16 квітня 2009 року № 62, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 12 травня 2009 року за № 424/16440 (далі - Норми безоплатної видачі ЗІЗ), працівникам загальних (наскрізних) професій різних галузей промисловості ЗІЗ видаються незалежно від виду економічної діяльності підприємства.

Норми безоплатної видачі ЗІЗ електромеханікам з ліфтів зазначені у НПАОП 0.00-3.07-09 «Норми безплатної видачі спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту працівникам загальних професій різних галузей промисловості». В п.121 таблиці ІІ зазначеного нормативу вказано, що електромеханіки з ліфтів під час робіт у шахті ліфта повинні бути забезпечені запобіжними поясами.

Відповідно з п.1.13 НПАОП 0.00-1.15-07 «Правила охорони праці під час виконання робіт на висоті» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 червня 2007 року за № 573/13840) запобіжні пояси використовуються при роботах на висоті понад 1,3 м.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1107 від 26 жовтня 2011 року затверджений Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Згідно пункту 21 цього Порядку виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені в додатку 6 здійснюються роботодавцем на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Пунктом 6 Додатку 6 до зазначеного Порядку до видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці віднесено роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра.

З урахуванням зазначеного, посилання позивача, що ТОВ «РІКОМ» не здійснюються роботи з монтажу, ремонту та технічного обслуговування ліфтів, тому вимоги ГСТУ 36.1-009-99 щодо нормативів оснащеності для виконання цих робіт на нього не розповсюджуються, в зв`язку з чим також немає причин подавати декларацію у відповідності до п.21 Постанови Кабінету Міністрів України № 1107 від 26 жовтня 2011 року, є необґрунтованими та безпідставними, що спростовуються встановленими під час розгулу справи обставинами.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, висновки Головного управління Держпраці в Одеській області про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «РІКОМ» вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, які зазначені в п.п.1, 2, 5, 8 - 12 акту перевірки від 06.11.2019 року № 15/14.1/06-1257, є повністю обґрунтованими.

Під час розгляду справи позивач не надав до суду належних та допустимих доказів в спростування вказаних обставин.

За таких обставин, оскаржуваний припис від 06.11.2019 року № 15/14.1/06-1257-1985 в частині п.п.1, 2, 5, 8 - 12 прийнятий відповідачем в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, в зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги не належать до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами. Адже, згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами з посиланнями на відповідні положення законодавства про необґрунтованість позовних вимог позивача.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно з вимогами ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «РІКОМ» (вул. Ільфа і Петрова, 20, м. Одеса, 65104, ідентифікаційний код 31095019) до Головного управління Держпраці в Одеській області (просп. Шевченка, 2, м. Одеса, 65044, ідентифікаційний код 39781624) про скасування припису від 06.11.2019 року № 15/14.1/06-1257-1985 в частині - відмовити повністю.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення складено 26 лютого 2021 року.

Суддя М.М. Кравченко