Справа № 640/23837/20
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року м. Київ № 640/23837/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в особі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кабінету Міністрів України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в особі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (надалі - Відповідач), у якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Відповідача, оформлене протоколом №1 від 08 липня 2020 року про оголошення відкритого конкурсу на зайняття посади члена Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг.

Ухвалою суду від 26 листопада 2020 року відкрито провадження в даній справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Вказаною ухвалою залучено до участі у справі Кабінет Міністрів України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (надалі також КМУ, Третя особа).

Позовні вимоги обґрунтовано відсутністю у Відповідача правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення з огляду на відсутність обставин дострокового припинення повноважень позивача як члена Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі також - НКРЕКП).

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, Відповідачем, у наданому суду відзиві, зазначено про правомірність оскаржуваного рішення з огляду на дотримання як процедури його прийняття, так і наявності правових підстав для цього. Зокрема, Відповідачем зазначено, що повноваження Позивача як члена НКРЕКП припинено внаслідок застосування ротації у відповідності до вимог Указу Президента України №285/2020 від 30 червня 2020 року.

Крім того, Відповідачем акцентовано увагу на відсутності обставин порушення прав, свобод або інтересів Позивача у зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення.

Аналогічні доводи покладено в основу письмових пояснень Третьої особи щодо заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

ОСОБА_1 29 травня 2018 року призначено членом НКРЕКП на підставі Указу Президента України №152/2018.

Внаслідок реорганізації діяльності НКРЕКП, яку запроваджено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення конституційних принципів у сферах енергетики та комунальних послуг» від 19 грудня 2019 року № 394-IX, запроваджено схему ротації членів Регулятора.

Пунктом 3 Розділу II вказаного Закону визначено, що особа, яка перебуває на посаді члена Регулятора на день набрання чинності цим Законом, продовжує здійснювати повноваження члена Регулятора протягом строку, що становить різницю між шістьма роками та строком перебування на посаді до дня набрання чинності цим Законом, з урахуванням пункту 4 цього розділу.

Пункт 4 Розділу II Закону встановлює строки такої ротації. Так, ротація членів Регулятора, які перебувають на посаді станом на день набрання чинності цим Законом, застосовується до:

одного члена Регулятора - до 1 липня 2020 року;

одного члена Регулятора - до 1 липня 2021 року;

одного члена Регулятора - до 1 липня 2023 року;

двох членів Регулятора - до 1 липня 2024 року;

двох членів Регулятора - до 1 липня 2025 року.

Схема ротації членів Регулятора з поіменним списком затверджується Президентом України.

Такий поіменний список ротації членів НКРЕКП затверджено Указом Президента України № 258/2020 від 30 червня 2020 року.

Відповідно до вказаного Указу, до 1 липня 2020 року ротація застосовується до члена Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, ОСОБА_1 .

Наказом Керівника апарату НКРЕКП від 01 липня 2020 року №170-к оголошено Указ Президента України № 258/2020 від 30 червня 2020 року, на підставі якого вирішено вважати Позивача такою, що припинила повноваження члена НКРЕКП.

Кабінетом Міністрів України прийнято Розпорядження №773-р від 25 червня 2020 року, яким утворено Конкурсну комісію у складі згідно з додатком: до складу вказаної Конкурсної комісії увійшли ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

На засіданні Конкурсної комісії 08 липня 2020 року прийнято рішення про розміщення на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України оголошення про відкритий конкурс на зайняття посади члена НКРЕКП, оформлене Протоколом № 1 засідання Конкурсної комісії від 08 липня 2020 року.

Вважаючи протиправним дане рішення, Позивачем оскаржено його до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружним адміністративним судом міста Києва зроблено висновок, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Щодо питання порушення у межах спірних правовідносин прав, свобод або ж інтересів Позивача, на відсутності обставин чого наполягають Відповідач та Третя особа, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч. 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Таким чином, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес цієї особи, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем. При цьому необхідно зазначити, що обов`язковою ознакою порушення права особи є його припинення, зміна або встановлення неможливості реалізації.

Предметом розгляду у даній справі є питання правомірності прийняття Відповідачем оскаржуваного рішення про розміщення на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України оголошення про відкритий конкурс на зайняття посади члена НКРЕКП, оформленого Протоколом № 1 засідання Конкурсної комісії від 08 липня 2020 року.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, таке рішення прийнято Відповідачем саме у зв`язку з встановленням ним обставин припинення повноважень Позивача як члена НКРЕКП на підставі вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення конституційних принципів у сферах енергетики та комунальних послуг» від 19 грудня 2019 року №394-IX, Указу Президента України №258/2020 від 30 червня 2020 року та наказу Керівника апарату НКРЕКП №170-к від 01 липня 2020 року

Отже, оскільки підставою для оголошення конкурсного відбору стали встановлені Відповідачем обставини припинення повноважень ОСОБА_1 на підставі вказаних документів, вбачається, що Конкурсна комісія ініціювала добір кандидатів на посаду члена НКРЕКП, яку, як стверджує Позивач та обґрунтованість чого буде досліджено нижче, вона продовжує обіймати з огляду на те, що вказані акти не тягнуть за собою наслідків звільнення або будь-яким іншим чином припинення повноважень Позивача.

Позивачем зазначено про те, що оскільки чинним законодавством України передбачено, що єдиною підставою для дострокового припинення повноважень члена НКРЕКП є відповідне розпорядження Кабінету Міністрів України, а відкритий конкурс оголошується виключно у зв`язку із закінченням строку повноважень або дострокового припинення повноважень, то оголошення Конкурсною комісією відкритого конкурсу без такого розпорядження свідчить про те, що такий конкурс оголошено безпідставно, а повноваження Позивача, як члена НКРЕКП не припинено на момент оголошення конкурсу.

Таким чином вбачається, що ОСОБА_1 дійсно є учасником спірних правовідносин і внаслідок нормативно-урегульованої взаємодії з Відповідачем відбулись зміни правового становища Позивача, що безумовно вплинуло на права та інтереси останньої, так як конкурсний відбір оголошено щодо посади, яку, як зазначає Позивач, вона продовжує займати.

Відповідно, у даному випадку у Позивача виникло право на звернення до суду з даним позовом у разі, якщо вона вважає протиправним Конкурсної комісії, а тому безпідставними, на думку суду, є протилежні доводи Відповідача та Третьої особи.

Вирішуючи питання дотримання Відповідачем визначеного законом порядку прийняття оскаржуваного рішення, у тому числі, в контексті наявності правових підстав для його прийняття, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України (тут і далі нормативно-правові акти наведені у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, якщо не зазначено іншого), органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 5 статті 8 Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (в редакції, чинній на момент призначення позивача на посаду члена НКРЕКП), строк повноважень членів Регулятора становить шість років.

Водночас, як вже зазначалось, внаслідок реорганізації діяльності НКРЕКП, яку запроваджено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення конституційних принципів у сферах енергетики та комунальних послуг» від 19 грудня 2019 року №394-IX, запроваджено схему ротації членів Регулятора.

Пунктом 3 Розділу II вказаного Закону визначено, що особа, яка перебуває на посаді члена Регулятора на день набрання чинності цим Законом, продовжує здійснювати повноваження члена Регулятора протягом строку, що становить різницю між шістьма роками та строком перебування на посаді до дня набрання чинності цим Законом, з урахуванням пункту 4 цього розділу.

Відповідно до Указу Президента України № 258/2020 від 30 червня 2020 року, до 1 липня 2020 року ротація застосовується до члена Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, ОСОБА_1 .

Разом з тим, згідно з ч. 3 статті 8 Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Конкурсна комісія оголошує прийом документів на відкритий конкурс:

у разі закінчення строку повноважень члена (членів) Регулятора, визначеного цим Законом, - не менш як за три місяці до дня закінчення строку повноважень;

у разі дострокового припинення повноважень члена (членів) Регулятора відповідно до цього Закону - протягом п`яти робочих днів із дня припинення повноважень.

Як у наданих суду відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях зазначають відповідач та третя особа, Конкурсною комісією було оголошено прийом документів на відкритий конкурс у зв`язку із закінченням строку повноважень члена НКРЕКП, відповідно до умови, визначеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення конституційних принципів у сферах енергетики та комунальних послуг», а саме - застосування ротації.

Разом з тим, такі доводи не відповідають фактичним обставинам, встановленим судом. Так, під час проведення онлайн трансляції засідання конкурсної комісії 08 липня 2020 року (https://www.youtube.com/watch?v=Gw_UURiIyrc&t=2036s), секретарем Конкурсної комісії ОСОБА_5 зазначено, що оголошення про початок прийому документів на відкритий конкурс 08 липня 2020 року, відповідно до Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», має бути здійснено впродовж 5 робочих днів з моменту звільнення члена НКРЕКП (час запису: 33:30 хв. - 34:30 хв.).

Таким чином, Конкурсною комісією оголошено прийом документів на відкритий конкурс на зайняття посади члена НКРЕКП саме у зв`язку із достроковим припиненням повноважень члена НКРЕКП - ОСОБА_1 , оскільки згідно з ч. 3 статті 8 Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Конкурсна комісія оголошує прийом документів на відкритий конкурс протягом п`яти робочих днів із дня припинення повноважень виключно у випадку дострокового припинення повноважень члена (членів) Регулятора відповідно до цього Закону.

Водночас, відповідно до ч. 7 статті 8 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», повноваження члена Регулятора припиняються достроково за рішенням Кабінету Міністрів України у разі:

1) призначення чи обрання на іншу посаду за його згодою;

2) встановлення факту порушення ним вимог законів, що регулюють діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг;

3) визнання його судом недієздатним або обмежено дієздатним, визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим;

4) набрання законної сили обвинувальним вироком суду стосовно нього;

5) набрання законної сили рішенням суду про притягнення до відповідальності за корупційне правопорушення або правопорушення, пов`язане з корупцією;

6) припинення його громадянства України або виїзду на постійне проживання за межі України;

7) подання заяви про звільнення з посади за власним бажанням, зокрема в разі неможливості виконувати свої повноваження за станом здоров`я або у разі виходу на пенсію;

8) подання заяви про відставку у разі принципової незгоди з рішенням (рішеннями) Регулятора;

9) невідповідності вимогам частини другої статті 7 цього Закону;

10) смерті.

Вказаний перелік підстав дострокового припинення повноважень члена НКРЕКП є виключним і не містить такої підстави як здійснення ротації члена НКРЕКП.

Відповідачем та Третьою особою під час розгляду справи вказано на те, що на рівні закону врегульовані самостійні та незалежні одна від одної процедури припинення повноважень члена НКРЕКП, які, в свою чергу, відбуваються за участі різних суб`єктів владних повноважень та мають різні правові наслідки.

Зокрема, КМУ та Конкурсною комісією вказано на те, що ч. 9 статті 8 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» передбачено можливість закінчення строку повноважень члена НКРЕКП, крім дострокового припинення таких повноважень, також шляхом застосування до такої особи ротації.

Так, відповідно до вимог ч. 9 статті 8 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», член Регулятора, строк повноважень якого закінчився, а також повноваження якого достроково припинені у разі подання заяви про звільнення з посади за власним бажанням або про відставку, або застосування до нього ротації, має право на компенсацію заробітної плати протягом шести місяців з дня закінчення строку його повноважень (звільнення) у розмірі середньої заробітної плати за останніх шість місяців, що передували місяцю закінчення строку повноважень (звільнення).

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що ч. 9 статті 8 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» врегульовані виключно порядок та право на отримання компенсації членами НКРЕКП. Зазначена норма не врегульовує будь-які питання припинення повноважень членів НКРЕКП, не визначає їх окремо і не доповнює собою перелік підстав дострокового припинення повноважень члена НКРЕКП, визначений ч. 7 статті 8 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Крім того, КМУ та Конкурсна комісія зазначають, що процедура припинення повноважень може здійснюватися не лише шляхом видання КМУ акту про дострокове припинення повноважень, а й в інших випадках, зокрема у разі застосування ротації.

Однак зазначене твердження спростовується приписами ч. 7 статті 8 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», відповідно до якої, як вже зазначалось вище, передбачений виключний порядок припинення повноважень члена НКРЕКП - шляхом видачі розпорядження КМУ про звільнення такого члена НКРЕКП.

Виходячи з наведеного вище вбачається, що єдиним законодавчо визначеним порядком припинення повноважень члена НКРЕКП, є видача розпорядження КМУ про його звільнення з підстав, передбачених ч. 7 статті 8 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», вичерпний перелік яких наведено вище.

Відповідно, Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» не передбачає можливості для припинення повноважень члена НКРЕКП на підставі будь-яких інших рішень будь-яких інших суб`єктів владних повноважень, окрім КМУ.

В даному контексті суд звертає увагу на те, що 03 липня 2020 року Голова НКРЕКП звернувся до КМУ з листом № 1900/15/8-20, в якому, у зв`язку з встановленими НКРЕКП обставинами саме припинення повноважень ОСОБА_1 як члена НКРЕКП на підставі Указу Президента України № 258/2020 від 30 червня 2020 року, ставилось питання про видачу КМУ розпорядження про її звільнення.

Разом з тим, листом Державного секретаря КМУ № 22925/0/2-20 від 08 липня 2020 року матеріали, направлені вказаним лисом НКРЕКП, повернуто відправнику як такі, що не можуть бути реалізовані.

Наведене додатково до вказаного вище підтверджує як те, що Відповідач та НКРЕКП вважали наявними підстави саме для дострокового припинення повноважень позивача на посаді члена НКРЕКП, які втім не визначені ч. 7 статті 8 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», так і те, що визначені таким Законом підстави для дострокового припинення повноважень Позивача на посаді члена НКРЕКП відсутні, що свідчить про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Додатково суд акцентує увагу на тому, що відповідно до вимог ч. 3 статті 8 Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», підставою для оголошення прийому документів на відкритий конкурс може бути дострокове припинення повноважень члена (членів) Регулятора саме відповідно до вимог цього Закону.

А оскільки ротація членів НКРЕКП визначена приписами не Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», а Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення конституційних принципів у сферах енергетики та комунальних послуг» від 19 грудня 2019 року № 394-IX, на підставі вимог якого видано Указ Президента України №285/2020 від 30 червня 2020 року, у Конкурсної комісії відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваного рішення про оголошення відкритого конкурсу на зайняття посади члена НКРЕКП.

Зазначене підтверджується й тим, що відповідно до оприлюдненої на офіційному веб-сайті Верховної Ради України пояснювальної записки до проекту Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення конституційних принципів у сферах енергетики та комунальних послуг» № 2490/1 від 25 листопада 2019 року, який в подальшому прийнятий як Закон України від 19 грудня 2019 року № 394-IX, підставою для розроблення цього законопроекту стало рішення Конституційного Суду України № 5-р/2019 від 13 червня 2019 року, якими визнано неконституційними деякі норми Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», зокрема, в частині відсутності повноважень у Президента України права призначати та достроково припиняти повноваження членів НКРЕКП.

Так, виходячи зі змісту п. 3.7. рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2019 від 13 червня 2019 року, «повноваження глави держави та єдиного органу законодавчої влади в Україні щодо формування конкурсної комісії, як і право Президента України призначати членів Комісії та достроково припиняти їхні повноваження, Конституцією України не передбачені. Вказані повноваження, закріплені Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», виходять за межі конституційної компетенції парламенту і глави держави».

Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2019 від 13 червня 2019 року, Верховній Раді України надано час до 31 грудня 2019 для внесення змін до Закону про НКРЕКП для приведення його у відповідність до Конституції України.

Тобто, вищезазначений проект Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення конституційних принципів у сферах енергетики та комунальних послуг» розроблено саме для приведення положень Закону про НКРЕКП, визнаних неконституційними, у відповідність до вимог Конституції України.

Натомість, ані Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», ані Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення конституційних принципів у сферах енергетики та комунальних послуг» від 19 грудня 2019 року № 394-IX не містить визначення поняття «ротація».

Зважаючи на те, що на законодавчому рівні поняття «ротація члена НКРЕКП» не закріплено, суд враховує, що Закон України «Про дипломатичну службу» визначає ротацію як планове заміщення посад дипломатичної служби в органах дипломатичної служби посадовими особами дипломатичної служби. Стаття 17 цього Закону деталізує процес ротації в органах дипломатичної служби, зокрема зазначається, що посадові особи дипломатичної служби підлягають ротації і направляються у довготермінове відрядження з урахуванням рівня їхньої професійної компетентності, службової необхідності. Участь посадових осіб дипломатичної служби у ротації є обов`язковою умовою проходження ними дипломатичної служби.

Так, зазначені формулювання, не ототожнюють ротацію із звільненням, а навпаки, передбачають, що ротація є обов`язковою умовою подальшого проходження дипломатичної служби. Ротація працівників визначається відповідно до окремого порядку, здійснюється на принципах змагальності з урахуванням службової необхідності, відповідного рівня професійної компетентності, особистих якостей, досвіду роботи і результатів оцінювання службової діяльності. Тобто ротація є заохочувальним заходом розвитку працівників дипломатичної служби та набуття ними нових навичок.

При вирішенні даної справи судом враховано, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваної частини рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення відповідача не відповідає всім наведеним вище критеріям.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в особі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кабінет Міністрів України про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, оформлене Протоколом № 1 від 08 липня 2020 року про оголошення відкритого конкурсу на зайняття посади члена Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Конкурсна комісія з добору кандидатів на посади членів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в особі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ відсутній).

Третя особа: Кабінет Міністрів України (01008, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 12/2; код ЄДРПОУ відсутній).

Суддя Н.М. Клименчук