Справа № 460/9482/20
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2021 року м. Рівне №460/9482/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просив:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як особі, яка постійно проживає або постійно проживала чи постійно працює або постійно працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю та станом на 1 січня 1993 року та прожила або відпрацювала у цій зоні не менше чотирьох років;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як особі, яка постійно проживає або постійно проживала чи постійно працює або постійно працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю та станом на 1 січня 1993 року та прожила або відпрацювала у цій зоні не менше чотирьох років, починаючи з 08.10.2020.

Мотивуючи вимоги позову, ОСОБА_1 зазначав, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 4) та постійно проживає в місті Сарни Рівненської області, територія якого до 01.01.2015 відносилася до зони посиленого радіоекологічного контролю. Після досягнення 55-річного віку він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, як такому, що проживав в зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Проте, пенсійний орган відмовив у призначенні такої пенсії, з огляду на відсутність необхідної тривалості проживання (роботи) в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Разом з тим, наданими ним документами підтверджується факт проживання в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 більше чотирьох років і право на призначення пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку. За таких обставин, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 28.12.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Розгляд і вирішення справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вказану ухвалу суду відповідачем отримано 12.01.2021.

Позиція відповідача щодо позовних вимог викладена у відзиві на позовну заяву від 29.01.2021, відповідно до змісту якого він заперечував проти їх задоволення. Зазначав, що за результатами розгляду заяви позивача було вирішено відмовити у призначенні їй пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки згідно з поданою період проживання та роботи у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 складає 3 роки 5 місяців 28 днів. З огляду на наведене, відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю (а.с.21-23).

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з огляду на таке.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю (4 категорія), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.5).

08.10.2020 позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державної пенсії.

Листом від 30.10.2020 за № 1700-9301-8/34055 пенсійний орган повідомив позивачеві про прийняття рішення про відмову в призначенні йому вказаної пенсії з мотивів того, що період проживання та роботи в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 складає 3 роки 5 місяців 28 днів, а отже період роботи (проживання) у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993 не підтверджено. У вказаному листі відповідач зазначив, що відомості про період навчання у м.Рівному суперечать відомостям про період проживання на території радіоактивного забруднення, а саме: з 15.09.1988 по 03.07.1989 (а.с.10).

Не погоджуючись з відмовою відповідача в призначенні йому пенсії зі зниженням пенсійного віку, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон №796).

Згідно з приписами ст.9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт.

Відповідно до ст.55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють в зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали в цій зоні не менше 4 років, на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу з 01.01.2020 по 31.12.2020 не менше 27 років.

Відповідно до пп.5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1), документом, що засвідчує особливий статус особи, зокрема є посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, у разі звернення особи із заявою про призначення їй пенсії із застосуванням ст.55 Закону №796-XII для підтвердження особливого статусу заявника додається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

При цьому, єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21.11.2006 у справі № 21-1048во06, від 04.09.2015 у справі № 690/23/15-а, Верховним Судом у постанові від 27.02.2018 у справі № 344/9789/17, від 24.10.2019 у справі № 152/651/17, від 25.11.2019 у справі № 464/4150/17, від 27.04.2020 у справі № 212/5780/16-а, від 30.09.2020 у справі №572/1921/17.

Як було зазначено судом, п.5 ч.2 ст.55 зазначеного Закону встановлено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

При цьому, вказаною нормою встановлено, що початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Початкова величина зниження пенсійного віку (2 роки) до позивача не застосовується, оскільки зі змісту позову та долучених до матеріалів справи сторонами документів судом встановлено, що позивач постійно не проживав або постійно не працював у зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986, що є обов`язковою умовою для застосування відносно позивача вказаної величини.

За таких обставин, виходячи з наявних у справі доказах, у спірних правовідносинах зниження пенсійного віку має відбуватись у загальному порядку - на 1 рік за 3 роки проживання. Тобто, позивач набуде право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-XII у віці 59 років.

Позивач на дату звернення до пенсійного органу досяг віку 55 років.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відмовив позивачу у призначені пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону №796-XII, посилаючись на відсутність підтверджуючих документів про факт його проживання (роботи) на території, яка відноситься до зони посиленого радіологічного контролю протягом 4 років.

Так, відповідно до довідки від 02.03.2020 №70, виданої виконавчим комітетом Сарненської міської ради Рівненської області, ОСОБА_1 зареєстрований в місті Сарни Рівненської області з 15.09.1988 по 22.01.1997, з 22.01.1997 по даний час (а.с.7).

Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" місто Сарни віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю (до 01.01.2015).

Записами трудової книжки серії НОМЕР_2 , заповненої 30.06.1982, підтверджено періоди роботи ОСОБА_1 в зоні посиленого радіологічного контролю з 03.08.1989 по 25.03.1991 та з 26.03.1991 по 12.01.1993 (а.с.26-34).

Також в матеріалах справи містяться довідка від 30.04.2020 №125, відповідно до змісту якої житель міста Сарни ОСОБА_1 , проходив військову службу з 26.06.1985 по 16.05.1987 (а.с.9).

Згідно з довідкою від 17.04.2020 № 86, виданою Національним університетом водного господарства та природокористування, позивач навчався з 08.06.1987 по 03.07.1989 в Українському інституті інженерів водного господарства м. Рівного денної форми навчання (а.с.8).

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що позивач не набув права на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 №796-XII з підстав навчання позивача з 08.06.1987 по 03.07.1989 в Українському інституті інженерів водного господарства м. Рівне (територія якого не відноситься до зони радіоактивного забруднення), оскільки в силу вимог Порядку №22-1 при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 №796-XII документами, що підтверджують факт проживання особи на територіях радіоактивного забруднення є посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування.

Суд зауважує, що відповідно до ч.3 та ч.4 ст.15 Закону №796-ХІІ, підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Тобто, факт проживання особи на території радіоактивного забруднення засвідчує довідка органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.

Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.03.2019 у справі №569/7589/17 (№14-560цс18), від 10.04.2019 у справі №162/760/17 (№14-550цс18) та постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі №381/3359/17 (№61-16015св18), які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалось, посвідчення не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку.

Разом з тим, довідка від 02.03.2020 №70, видана виконавчим комітетом Сарненської міської ради Рівненської області підтверджує, що ОСОБА_1 зареєстрований в місті Сарни Рівненської області з 15.09.1988 по 22.01.1997, з 22.01.1997 по даний час.

Інформації що у вказаний період позивач проживав у м. Сарни Рівненської області вказана довідка не містить.

Водночас, відповідно до наведених вище положень законодавства, підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрації у зоні посиленого радіологічного контролю.

Висновок аналогічного характеру містяться в постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №572/245/17, від 17.06.2020 у справі №572/456/17, що обов`язково враховується судом при вирішенні даних спірних правовідносин.

Іншої довідки органу місцевого самоврядування, яка б підтверджувала факт проживання ОСОБА_1 на територіях радіоактивного забруднення станом на 01.01.1993 матеріали справи не містять.

Враховуючи, що проживання та робота позивача на території радіоактивного забруднення станом на 01.01.1993 більше 4 років, що дає право на зменшення пенсійного віку, матеріалами справи не підтверджено, суд дійшов висновку, що на даний час підстави для застосування до позивача положень п.5 ч.2 ст.55 Закону №796-XII у суду відсутні.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У сукупності викладених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 25 лютого 2021 року

Суддя С.А. Борискін