Справа № 160/16531/20
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів,-
1. 10.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про:
- визнання протиправною і скасування вимоги ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 17.02.2020 № Ф-1499-52/04-63У про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 8262,54 грн;
- зобов`язання ГУ ДПС у Дніпропетровській області скасувати ОСОБА_1 нарахування єдиного внеску: за 2017 рік у сумі 8448 грн, за 1 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, за 2 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, за 3 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, за 4 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, за 1 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн, за 2 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн, за 3 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн, за 4 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн, за 1 квартал 2020 року у сумі 2078,12 грн, за 2 квартал 2020 року у сумі 1039,06 грн, за 3 квартал 2020 року у сумі 3178,12 грн;
2. Ухвалою суду від 15.12.2020 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строк для подання до суду заяв по суті спору, витребувано докази у відповідача.
3. 05.01.2021 на електронну адресу суду та 11.01.2021 засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками та доказами направлення позивачу.
4. 16.01.2021 на електронну адресу суду та 19.01.2021 засобами поштового зв`язку від позивача надійшла відповідь на відзив.
5. Позивач 22.09.2006 отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, з 03.10.2006 перебуває на обліку у Соборному управлінні ГУ ДПС у Дніпропетровській області як адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально.
6. На початку липня 2020 року позивач дізнався, що його рахунки у банку арештовано, наприкінці вересня дізнався, що рахунки арештовано в рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі вимоги про сплату боргу в сумі 8262,54 грн. Єдиною можливістю швидкого зняття арешту з рахунків та майна в рамках виконавчого провадження стало сплатити борг по виконавчому провадженню, що заявник вимушений був зробити.
7. Оскільки вимог позивач не отримував, звернувся із заявою до ГУ ДПС у Дніпропетровській області та 20.11.2020 отримав відповідь, якою повідомлено про наявність в ІКП автоматичних нарахувань з єдиного внеску з 2017 року.
8. З 01.01.2017 по теперішній час позивач є найманим працівником, перебуває у трудових відносинах, та єдиний внесок за нього сплачується роботодавцями у визначених законодавством розмірах, що підтверджується відомостями про застраховану особу, а незалежна професійна діяльність позивачем не здійснювалась та доходи за неї не отримувались, у зв`язку із чим у нього відсутній борг зі сплати єдиного внеску з 2017 року, а спірний борг відповідачем нарахований неправомірно.
9. У відповіді на відзив позивач зазначив, що з 01.01.2017 по сьогоднішній час позивач є найманим працівником за юридичним фахом та перебуває у трудових відносинах з різними підприємствами, а роботодавці сплачують за нього єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах, визначених законодавством.
10. Наявність свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак не свідчить про здійснення адвокатської діяльності та отримання від такої діяльності доходу, якого позивач фактично не має.
11. Особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску а загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем такий правовий висновок зробила колегія суддів касаційного адміністративного суду у справі № 160/3114/19.
12. Інше тлумачення норм Закону № 2464, на якому наполягає ГУ ДФС, щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і мають свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, та які одночасно перебувають у трудових відносинах в межах цієї діяльності, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску, та не має законних підстав.
13. ГУ ДПС у Дніпропетровській області безпідставно посилається на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.10.2019 у справі № 280/2125/19 як на підтвердження судом своєї позиції щодо необхідності позивачу подвійно сплачувати єдиний внесок, оскільки у даній справі розглядався інший платник ЄСВ, а саме фізична особа-підприємець, яким позивач ніколи не був зареєстрований.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
14. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю, знаходиться на загальній системі оподаткування та є платником єдиного внеску.
16. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 1 Закону № 2464 сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464, є недоїмкою.
17. Твердження позивача про те, що ним не отримується дохід від підприємницької діяльності та взагалі не здійснюється підприємницька діяльність не є підставою для несплати єдиного внеску, оскільки таке твердження суперечить приписам пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464.
18. Обчислення єдиного внеску та формування вимоги про сплату боргу здійснюється не лише на підставі актів перевірки, але й на підставі облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.
19. Вимоги про сплату боргу направлені на зареєстровану адресу платника поштою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте повернуті поштою без вручення у зв`язку з закінченням терміну зберігання.
20. Позивач суми, визначені у вимогах не сплатив, у зв`язку із чим вимоги про сплату боргу направлені органу виконавчої служби для виконання у встановленому порядку.
21. Роботодавці та фізичні особи-підприємці розглядаються законодавцем як окремі платники ЄСВ. Позивачем у позовній заяві не наведено обґрунтованих підстав для звільнення від сплати сум нарахованого єдиного внеску. Така позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 03.10.2019 № 280/2125/19.
22. Оскаржувані вимоги є такими, що винесені виключно на законних підставах.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
23. 22.09.2006 ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, та з 03.10.2006 перебуває на обліку у Соборному управлінні ГУ ДПС у Дніпропетровській області як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, а саме індивідуальну адвокатську діяльність.
24. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-7 щодо ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), останній у період з січня 2017 року по жовтень 2020 року перебував у трудових відносинах з роботодавцями, у тому числі із: АТ КБ «ПриватБанк», ТОВ «Фінансова компанія «Система» (січень 2017 квітень 2017), ТОВ «Арма Д» (лютий 2019-січень 2020), ТОВ «Барьєр-Плюс», ТОВ «Тервін Груп», за нього сплачувались внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
25. Згідно записів трудової книжки серія НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , перебував у трудових правовідносинах 15.09.2005 по 21.05.2018 з АТ КБ «ПриватБанк», з 29.05.2018 по 31.05.2019 з ТОВ «Барьєр-Плюс», з 03.06.2019 по теперішній час з ТОВ «Тервін Груп».
27. З наданих відповідачем карток особового рахунку вбачається, що позивачу нараховано суми єдиного внеску:
- 19.04.2018: нарахування єдиного внеску в сумі 2457,18 грн;
- 02.05.2018: нарахування єдиного внеску в сумі 8448 грн;
- 19.07.2018: нарахування єдиного внеску в сумі 2457,18 грн;
- 19.10.2018: нарахування єдиного внеску в сумі 2457,18 грн;
- 21.01.2019: нарахування єдиного внеску в сумі 2457,18 грн;
- 19.04.2019: нарахування єдиного внеску в сумі 2754,18 грн;
- 19.07.2019: нарахування єдиного внеску в сумі 2754,18 грн;
- 21.10.2019: нарахування єдиного внеску в сумі 2754,18 грн;
- 31.12.2019: сальдо на початок року недоїмка 5508,36 грн;
- 20.01.2020: нарахування єдиного внеску в сумі 2754,18 грн;
- 21.04.2020: нарахування єдиного внеску в сумі 2078,12 грн;
- 20.07.2020: нарахування єдиного внеску в сумі 1039,06 грн;
- 19.10.2020: нарахування єдиного внеску в сумі 3178,12 грн;
- 29.10.2020: сплачено до бюджету 8262,54 грн;
30. ГУ ДПС у Дніпропетровській області сформовано та направлено на адресу ОСОБА_1 вимогу від 17.02.2020 № Ф-1499-52/04-63 про сплату боргу (недоїмки) станом на 31.01.2020 у розмірі 8262,54 грн. Вимогу направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням, проте конверт повернувся контролюючому органу зворотно у зв`язку із неврученням.
32. Разом із листом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 01.12.2020 № 112187/10/04-36-13-03-14 представником ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 отримані вимоги від 11.05.2019 № Ф-1499-52/04-63, від 17.02.2020 № Ф-1499-52/04-63, контролюючим органом у листі також зазначено, що виконавчі провадження завершені як фактично виконані, станом на 01.12.2020 в інтегрованих картках платника податків АІС «Податковий блок» у ОСОБА_1 заборгованість з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування складає 6295,30 грн.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
33. Відповідно до пункту 1.3 статті 1 ПК України цей Кодекс не регулює питання погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.
34. Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку врегульовані Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI).
35. Статтею 1 Закону № 2464-VI наведено визначення наступних термінів:
- єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;
- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;
- максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок;
- мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця;
- недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
36. Згідно статті 2 Закону № 2464-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
37. Виключно Законом № 2464-VI визначаються, зокрема: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність.
38. Згідно пунктів 4 та 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є:
4) фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
5) особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності;
39. Правила обліку платників єдиного внеску врегульовані статтею 5 Закону № 2464-VI.
40. З 01.01.2021 набрали чинності зміни до Закону № 2464-VI, внесені згідно із Законом України від 13.05.2020 № 592-IX, якими статтю 4 доповнено частиною шостою наступного змісту: особи, зазначені у пунктах 4 і 5 частини першої цієї статті, які мають основне місце роботи, звільняються від сплати за себе єдиного внеску за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі не менше мінімального страхового внеску. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску за умови самостійного визначення за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі менше мінімального страхового внеску, бази нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
41. Пунктом 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI, в редакції з 01.01.2017, визначено, що єдиний внесок обчислюється:
- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць;
- у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;
42. Згідно із пунктом 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI, в редакції Закону від 03.10.2017 № 2148-VIII, який набрав чинності з 01.01.2018, єдиний внесок нараховується:
- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць;
- у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
43. З 01.01.2021 згідно із пунктом 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується:
- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
- у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
44. Частиною четвертою статті 8 Закону № 2464-VI визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
45. Єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску (частина п`ята статті 8 Закону № 2464-VI).
46. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
47. Органи доходів і зборів мають право проводити перевірки у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки. Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України (пункт 2 частини першої статті 13 Закону № 2464-VI).
VІ. ОЦІНКА СУДУ
щодо сплати єдиного внеску роботодавцем
48. Надаючи оцінку доводам позивача щодо неправомірності нарахування сум єдиного внеску самозайнятій особі у зв`язку із неотриманням доходу від адвокатської діяльності та сплатою за позивача, як найманого працівника, єдиного внеску роботодавцями за період 2017 - 2020 роки, суд виходить із наступного.
49. Матеріалами справи підтверджено, що позивач був працевлаштований у періоди з 2017 по 2020 рік включно та за нього роботодавцями сплачені суми єдиного внеску.
50. Метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
51. Особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником.
52. Таким чином, позивач є застрахованою особою і єдиний внесок за нього нараховував та сплачував роботодавець, а розмір внеску був не меншим мінімального, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем як самозайнятою особою, яка не здійснювала незалежну професійну діяльність, що призвело б до подвійної сплати єдиного внеску у мінімальному розмірі.
53. Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як самозайняті особи (однак діяльність не здійснювали і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.
54. Застосування судом вищенаведених правових норм відповідає правовим висновкам Верховного Суду, висловленим у постановах від 27.11.2019 у справі № 160/3114/19, від 04.12.2019 у справі № 404/2149/19, від 23.01.2020 у справі № 480/4656/18, від 18.03.2020 у справі № 140/1777/19.
щодо самостійного визначення платником єдиного внеску за 2018 рік
56. Згідно із абзацом восьмим частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI не підлягають оскарженню зобов`язання зі сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником.
57. Оскільки позивач самостійно визначив за 2018 рік дохід від незалежної професійної діяльності та суму єдиного внеску у розмірі 9828,72 грн, відсутні підстави для визнання протиправним оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.05.2019 № Ф-1499-52/04-63У на вказану суму, оскільки проведені нарахування за чотири квартали 2018 року у сумі 9828,72 грн (2457,18 грн х 4) відповідають самостійно нарахованим позивачем сумам єдиного внеску за вказаний звітній період.
59. З вищевикладених підстав є неправомірною в цілому вимога про сплату боргу (недоїмки) від 17.02.2020 № Ф-1499-52/04-63У у розмірі 8262,54 грн.
щодо зобов`язання відповідача скасувати нарахування єдиного внеску
60. Вирішуючи спір в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача скасувати нарахування єдиного внеску: за 2017 рік у сумі 8448 грн, за 1 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, за 2 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, за 3 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, за 4 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, за 1 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн, за 2 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн, за 3 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн, за 4 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн, за 1 квартал 2020 року у сумі 2078,12 грн, за 2 квартал 2020 року у сумі 1039,06 грн, за 3 квартал 2020 року у сумі 3178,12 грн, суд виходить із наступного.
61. Заявлена похідна вимога направлена на відновлення порушених прав позивача, оскільки із відображенням в особовій картці проведених нарахувань залишається незмінним облік стану нарахувань та розрахунків по єдиному внеску.
62. Оскільки матеріалами справи підтверджено самостійне визначення позивачем у звіті сум єдиного внеску за чотири квартали 2018 року, позовні вимоги про виключення такого нарахування за 2018 рік не підлягають задоволенню.
63. Поряд із цим, проведені в обліковій картці позивача нарахування сум єдиного внеску за 2017, 2019 та 1-3 квартали 2020 року є протиправними, у зв`язку із чим суд вважає розглянуті позовні вимоги обґрунтованими, та з метою ефективного захисту порушеного права позивача із виходом за межі позову, зобов`язує відповідача внести зміни до облікової картки позивача шляхом скасування (виключення) даних щодо нарахувань сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017 рік, 2019 рік та 1-3 квартали 2020 року.
щодо стягнення коштів
66. Позивач у позовній заяві підтвердив, що з метою зняття арештів з рахунків та майна сплатив борг по виконавчому провадженню № 62497525 у розмірі 8262,54 грн.
68. Зокрема, порядок повернення надмірно сплачених сум єдиного внеску врегульовано «Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок № 787).
69. Згідно із абзацом першим пункту 3 Розділу І Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.
70. Пунктом 5 Розділу І Порядку № 787 встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
71. У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України та органи Державної митної служби України) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
72. Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
73. Заява про повернення коштів з бюджету складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.
74. Заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства (абзац перший пункту 10 Порядку № 787).
75. Таким чином, заявлені вимоги про стягнення сум єдиного внеску не підлягають задоволенню.
щодо строків звернення до суду
76. Частиною четвертою статті 25 Закону № 2464-VI встановлено, зокрема, що платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
77. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
78. З урахуванням викладеного, позивач має строк на оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) 10 днів з дня надходження такої вимоги платнику податків від контролюючого органу.
79. Судом встановлено, що оскаржувані вимоги про сплату боргу позивач отримав з листом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 01.12.2020 № 112187/10/04-36-13-03-14, до суду звернувся 10.12.2020, тобто у десятиденний строк з дати, коли дізнався про порушення своїх прав.
80. З урахуванням викладених обставин, суд під час відкриття провадження у справі дійшов висновку, що позивач не пропустив строк звернення до адміністративного суду із цим позовом.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
81. З системного аналізу матеріалів справи та наведених норм законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим присуджує на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 558,71 грн.
83. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
86. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 17.02.2020 № Ф-1499-52/04-63У на суму 8262,54 грн.
87. Зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області внести зміни до облікової картки платника єдиного внеску ОСОБА_1 шляхом скасування (виключення) даних щодо нарахувань сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017 рік, 2019 рік та 1-3 квартали 2020 року.
88. В іншій частині позовних вимог відмовити.
89. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати на сплату судового збору у розмірі 558,71 грн.
90. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба