Справа № 640/13456/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 лютого 2021 року м. Київ № 640/13456/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., суддів - Аверкової В.В., Шевченко Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали справи за позовом Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області до Кабінету Міністрів України про визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

Микуличинська сільська рада Яремчанської міської ради Івано-Франківської області звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України № 483-р від 22.04.2020 "Про затвердження перспективного плану формування територій громад Івано-Франківської області".

Ухвалою суду від 25.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні 09.12.2020 судом ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

31.12.2020 від відповідача надійшла заява з процесуальних питань, в якій відповідач зазначає про наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України. В обгрунтування заявленого клопотання представник відповідача зазначив, що повноваження сільських, селищних, міських рад визначені в статтях 25-26 Закону України "Про місцеве самоврядування", в яких не передбачено право зазначених рад на звернення до суду, у тому числі і щодо оскарження актів Уряду чи зобов"язання Уряду внести в такі акти відповідні зміни. Тому, право на звернення до суду з адміністративним позовом щодо оскарження акта Уряду належить саме виконавчому органу Микуличинської сільської ради, а не безпосередньо Микуличинській сільській раді.

Надаючи правову оцінку заявленому відповідачем клопотанню, суд виходить з наступного.

Приписами пункту 3 частини третьої статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Згідно з частиною першою статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Частина друга статті 43 КАС України визначає адміністративну процесуальну дієздатність, як здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові. Адміністративна процесуальна дієздатність належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

За змістом частини третьої статті 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Тобто, адміністративна процесуальна дієздатність, у структурі правосуб`єктності, є способом особи своїми діями набувати адміністративні процесуальні права і здійснювати адміністративні процесуальні обов`язки. Функціональний зв`язок двох названих категорій у структурі адміністративної процесуальної правосуб`єктності полягає в тому, що адміністративна процесуальна дієздатність є засобом здійснення адміністративної правоздатності. Якщо розглядати конкретні адміністративно-процесуальні суб`єктивні права та обов`язки, то їх місце у складі адміністративної процесуальної правосуб`єктності визначається тим, що вони не є виробленими правоздатністю та дієздатністю, а належать суб`єкту права (права) та покладаються на нього (обов`язки) відповідно до законодавчих приписів.

Згідно з частиною першою статті 53 КАС України у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах.

Предметом позову є розпорядження Кабінету Міністрів України № 483-р від 22.04.2020 "Про затвердження перспективного плану формування територій громад Івано-Франківської області" в частині прав, свобод та охоронюваних свобод територіальної громади села Микуличин Яремчанського району Івано-Франківської області.

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення. У містах з районним поділом за рішенням територіальної громади міста або міської ради відповідно до цього Закону можуть утворюватися районні в місті ради. Районні в містах ради утворюють свої виконавчі органи та обирають голову ради, який одночасно є і головою її виконавчого комітету.

Відповідно до статті 181 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Згідно з приписами статті 1 зазначеного Закону представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваженнями на звернення до суду про визнання незаконними актів органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальної громади, а також повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування (частина перша статті 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до пункту 15 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів.

Районні та обласні ради приймають рішення про звернення до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад у сфері їх спільних інтересів, а також повноваження районних, обласних рад та їх органів (пункт 30 частини першої статті 43 вказаного Закону.

Згідно з пунктом 16 частини шостої статті 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» голова районної, обласної, районної у місті ради за рішенням ради звертається до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад у сфері їх спільних інтересів, а також повноваження районних, обласних рад та їх органів.

Приписами частини четвертої статті 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування мають право звертатися до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад, повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Статус відповідних рад згідно зі статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" як представницьких органів місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, а отже й наявність в силу Закону повноважень на звернення до суду з метою захисту порушених прав територіальної громади.

Таким чином, Микуличинська сільська рада звернулась до суду із даним позовом у відповідності до положень Конституції та законів України.

Натомість, доводи відповідача є необґрунтованими, а отже клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 240 КАС України не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 173, 183, 240, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Кабінету Міністрів України про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання.

Головуючий М.А. Бояринцева

Судді В.В. Аверкова

Н.М. Шевченко