Справа № 540/658/20
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 540/658/20
адміністративне провадження № К/9901/4492/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі Суд):
судді-доповідача Бевзенка В. М.,
суддів: Чиркіна С. М., Шарапи В. М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2021 у справі № 540/658/20 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
У 2020 році ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Комісаріат), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі ГУПФ України в Херсонській області), у якому просив:
- визнати неправомірною відмову Комісаріату у задоволенні звернення позивача від 24.01.2020 про надання до ГУПФ України в Херсонській області належної довідки для перерахунку його пенсії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 № 103 (далі - Постанова №103), що включала б всі основні та додаткові види грошового забезпечення, які було враховано при призначенні його пенсії згідно з довідкою Комісаріату про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 17.05.2017 № 2028, у розмірах, визначених відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704 (далі - Постанова №704), наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 року № 90 "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України" (далі - Наказ № 90) та з урахуванням того, що позивач був звільнений на пенсію з посади "заступник командира окремого батальйону" у військовому званні "майор";
- визнати неправомірною відмову ГУПФ України в Херсонській області у задоволенні звернення позивача від 27.11.2019 про реалізацію його права на належний перерахунок пенсії за наявними в пенсійній справі матеріалами та виплату в повному обсязі перерахованої згідно з Постановою № 103 пенсії з моменту виникнення права на її перерахунок;
- зобов`язати Комісаріат поновити право позивача на належний перерахунок пенсії згідно з Постановою № 103 шляхом надання до ГУПФ України в Херсонській області належної довідки для її перерахунку із зазначенням в ній всіх основних та додаткових видів грошового забезпечення, які було наведено у довідці Комісаріату про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 17.05.2017 № 2028, у розмірах, визначених відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців згідно з Постановою № 704, наказом № 90 та з урахуванням того, що позивач був звільнений на пенсію з посади "заступник командира окремого батальйону" у військовому званні "майор";
- зобов`язати Комісаріат надати позивача вичерпну відповідь на його звернення від 24.01.2020 із зазначенням всіх заходів, що були вжиті для поновлення його порушених прав;
- зобов`язати ГУПФ України в Херсонській області забезпечити проведення передбаченого Постановою № 103 перерахунку пенсії позивачу станом на 01.03.2018 з урахуванням всіх основних та додаткових видів грошового забезпечення, що були вказані в довідці Комісаріату про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 17.05.2017 № 2028, визначених відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців згідно з Постановою № 704, Наказом № 90 та з урахуванням того, що позивач був звільнений на пенсію з посади "заступник командира окремого батальйону" у військовому званні "майор", а також виплату з 01.04.2018 повного розміру перерахованої пенсії та компенсувати недоотриманий внаслідок неналежної виплати пенсії дохід;
- зобов`язати ГУПФ України в Херсонській області надати позивачу вичерпну відповідь на його звернення від 27.11.2019 із зазначенням всіх заходів, що були вжиті для поновлення його порушених прав;
- зобов`язати ГУПФ України в Херсонській області вжити заходи судового контролю за виконанням судового рішення, для чого зобов`язати ГУПФ України в Херсонській області та Комісаріат подати до Херсонського окружного адміністративного суду звіт про його виконання.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03.08.2020, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2021 позов задоволено частково, внаслідок чого:
- визнано протиправною відмову Комісаріату у наданні до ГУПФ України в Херсонській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу з урахуванням усіх основних та додаткових видів грошового забезпечення у розмірах, визначених відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за посадою «заступник командира окремого батальйону»;
- зобов`язано Комісаріат підготувати та надати до ГУПФ України в Херсонській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за посадою, з якої позивач був звільнений «заступник командира окремого мотопіхотного батальйону» для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
- встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Комісаріату протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили надати суду звіт про його виконання.
Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути та розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження.
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішенням позивач оскаржив їх у касаційному порядку.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.
Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті КАС України.
Відповідно до статті 257 КАС України за правилами спрощеного провадження розглядаються справи незначної складності.
Вирішуючи питання про відкриття провадження, Верховний Суд, зазначає наступне.
Доведення обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підставами для відкриття касаційного провадження відповідач зазначає підпункти «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, а саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
КАС України, передбачає умови, за наявності яких справи незначної складності можуть переглядатися в касаційному порядку. Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загальних випадків.
Посилання заявника касаційної скарги на випадки передбачені пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, фактично зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами, що виключає можливість перегляду справи з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Також Судом встановлено, що суди попередніх інстанцій розглянули справу з урахуванням правового висновку, викладеного у рішенні Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020.
Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини п`ятої цієї статті у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2021 у справі № 540/658/20 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.
Суддя-доповідач В. М. Бевзенко
Судді С. М. Чиркін
В. М. Шарапа