Справа № 163/3246/20
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/3246/20
Провадження № 2-а/163/16/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділу організації несення служби в місті Ковелі УПП у Волинській області Моніч Тетяни Миколаївни, Управління патрульної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського відділу організації несення служби в місті Ковелі УПП у Волинській області Моніч Т.М. серії ЕАМ №3473395 від 24 листопада 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді 255 гривень штрафу.

Свої вимоги обґрунтував тим, що його притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням норм чинного законодавства. Фіксування порушення Правил дорожнього руху (далі ПДР) було здійснено з порушенням, оскільки попереду рухався транспортний засіб у попутному напрямку, який унеможливлював належну фіксацію транспортного засобу, яким він керував, за допомогою приладу "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM" (далі прилад "TruCAM"), адже відстань нім транспортними засобами не дозволяла правильно здійснити фіксацію автомобіля окремо від іншого та зафіксувати його швидкість руху. Прилад "TruCAM" зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом №UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29 серпня 2012 року. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року № 1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме, згідно з п.1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема засіб за номером У3197-12. Отже, вимірювання швидкості руху автомобіля було проведено за допомогою несертифікованого технічного засобу. Отримані технічні дані щодо швидкості транспортного засобу покладені в основу оскаржуваної постанови.

28 грудня 2020 року в канцелярії суду зареєстровано відзив на позовну заяву представника відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області Моніч Т.М. у паперовій формі з додатками до нього, в якому викладено обґрунтування підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач в судове засідання не з`явився, в заяві поданій до канцелярії суду 22 січня 2021 року, з-поміж іншого, просив розгляд справи проводити за його відсутності і повідомим про підтримання позовних вимог.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань з приводу процедури розгляду справи не подали.

З огляду на викладене суд розглянув справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, оскільки не вбачає перешкод для такого розгляду.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

Оскаржуваною постановою серії ЕАМ № 3473395 від 24 листопада 2020 року позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 24 листопада 2020 року о 14:12 годині на 438 кілометрі автодороги М-07 "Київ-Ковель-Ягодин", керуючи транспортним засобом марки "Тойота", номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 23 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР. Швидкість руху вимірювалась приладом "TruCAM" № 000698.

Позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

28 грудня 2020 року в канцелярії суду зареєстровано відзив на позовну заяву представника відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області Моніч Т.М. у паперовій формі з доданими до нього письмовими доказами та компакт-диском з відеозаписами з приладу "TruCAM", нагрудного відео реєстратора поліцейського.

19 січня 2021 року позивач до канцелярії суд подав заяву, в якій вказує, що жодних доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, які зазначені в додатках до відзиву, він не отримував. Відзив був надісланий рекомендованим листом з трек-номером 399 без опису вкладення.

22 січня 2021 року в канцелярії суду зареєстровано заяву позивача про приєднання до матеріалів справи фіскальних чеків, які підтверджують надіслання відповідачам копії заяви аналогічного змісту, яка зареєстрована в канцелярії суду 19 січня 2021 року.

29 січня 2021 року в канцелярії суду зареєстровано клопотання представника відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області Моніч Т.М. про приєднання до відзиву на позовну заяву списку рекомендованих листів № 150 від 24 грудня 2020 року, що підтверджує направлення копії відзиву позивачу відповідно до вимог ч.3 ст.163 КАС України.

Відповідно до ч.9 ст.79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Згідно із ч.ч.1, 2, 5 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно ч.3 ст.162 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Пунктом 2 частини 4 зазначеної статті передбачено, що до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Враховуючи наведені обставини справи та норми законодавства відзив, на позовну заяву представника відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області Моніч Т.М. у паперовій формі з доданими до нього письмовими доказами та компакт-диском з відеозаписами з приладу "TruCAM" і нагрудного відеореєстратора поліцейського братись до уваги не можуть, оскільки копії поданих письмових доказів належним чином не засвідчені, до відзиву не додано підтвердження надсилання (надання) їх копій іншому учаснику справи або того, що такі докази є у позивача або вони є публічно доступними.

Клопотання ж про приєднання до відзиву на позовну заяву списку рекомендованих листів, що підтверджує надіслання позивачу копії відзиву, подано представником відповідача Моніч Т.М., у якої на час подання до суду такого клопотання закінчились повноваження відповідно до доданої до відзиву довіреності № 22437/41/3/01-2019 від 27 грудня 2019 року на представлення та/або захист прав та законних інтересів Управління патрульної поліції у Волинській області. При цьому ця довіреність є єдиним документом серед доданих до відзиву, що був засвідчений відповідно до ст.94 КАС України.

Частина 2 статті 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 12.4 ПДР встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Перелік доказів, якими доводиться вина особи у справах про адміністративні правопорушення, визначений ч.1 ст.251 КУпАП.

За змістом ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів в справі про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Будь-яких доказів у відповідності до ст.251 КУпАП на підтвердження винуватості позивача та самих обставин події в оскаржуваній постанові, окрім слів "DM4229", не зазначено і суду не надано, прав наданих ст.ст.44, 47 КАС України поліцейський відділу організації несення служби в місті Ковелі УПП у Волинській області ОСОБА_2 не реалізував, а виступав лише представником Управління патрульної поліції у Волинській області.

Згідно із ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, в силу наведених норм законодавства та з огляду на встановлені у справі фактичні обставини вбачаються підстави для висновку, що наявність складу правопорушення в діях позивача достатніми і допустимими доказами не доведена, відтак оскаржувана постанова винесена без законних на те підстав і підлягає скасуванню.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вищенаведене дає підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Суд також зауважує, що твердження позивача про вимірювання швидкості транспортного засобу, яким він керував, за допомогою несертифікованого технічного засобу приладу ""TruCAM", є помилковими.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію і виключення приладу з Державного реєстру не встановлює неможливості його використання. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із цим позовом ОСОБА_1 звернувся в суд шляхом подання його до канцелярії суду 03 грудня 2020 року.

Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік" розмір такого прожиткового мінімуму визначено у 2102 гривні.

Отже, у справі за позовом ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 420,40 гривень (2102 х 0,2).

Як вбачається з квитанції АТ КБ "Приватбанк" від 03 грудня 2020 року № 0.0..1, позивачем за подання до суду цього адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 420,40 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 виносив оскаржувану постанову в порядку ч.2 ст.222 КУпАП від імені органу Національної поліції Управління патрульної поліції у Волинській області.

Відтак в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань цього підрозділу Національної поліції слід стягнути судовий збір в сумі 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову поліцейського відділу організації несення служби в місті Ковелі УПП у Волинській області Моніч Тетяни Миколаївни від 24 листопада 2020 року серії ЕАМ № 3473395 про накладення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП стягнення у вигляді 255 гривень штрафу визнати протиправною і скасувати.

Провадження в справі за постановою про адміністративне правопорушення від 24 листопада 2020 року серії ЕАМ № 3473395 закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Волинській області за рахунок його бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення через Любомльський районний суд.

Ім`я позивача ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Найменування відповідача поліцейський відділу організації несення служби в місті Ковелі УПП у Волинській області Моніч Тетяна Миколаївна; місцезнаходження вулиця Незалежності 156, місто Ковель Волинської області.

Найменування відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області; місцезнаходження вулиця Залізнична, 15, місто Луцьк Волинської області.

Головуючий: суддя С.С.Чишій