Справа № 640/18322/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року м. Київ № 640/18322/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_1
до Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві
провизнання протиправними дій та скасування рішень

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, у якому просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві щодо проведення перевірки згідно направлення на проведення перевірки від 28 серпня 2019 року №3275, виданого на підставі наказу від 28 серпня 2019 року №4072 у строк з 10 вересня 2019 року до 16 червня 2020 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві по складанню акту перевірки характеристик продукції від 10 вересня 2019 року №4072/188;

- визнати протиправними та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 18 червня 2020 року, прийнятих за результатами перевірки, а саме: №04.1-264, №04.1-265, №04.1-266, №04.1-267, №04.1-268, №04.1-269, №04.1-270, №04.1-271, №04.1-272, №04.1-273, №04.1-274, №04.1- 275, №04.1-276, №04.1-277, №04.1-278, №04.1-279.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Так, заявлені вимоги обґрунтовані тим, що в ході проведення відповідачем у відношенні позивача за місцем здійснення підприємницької діяльності перевірки продукції, яка реалізується в магазині позивача, мало місце грубе порушення законодавства в частині порядку та строків її проведення, що на переконання позивача є достатньою підставою для визнання перевірки незаконною, дій відповідача - протиправними, а результатів перевірки такими, що підлягають скасуванню.

Натомість, за доводами відповідача, викладених у відзиві, аргументи позивача щодо порушення процедури проведення перевірки не відповідають дійсним обставинами справи, а виявлені за її результатами порушення підтверджуються наявними доказами, що свідчить про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, враховуючи доводи, пояснення та заперечення сторін, судом встановлено наступне.

На підставі Секторального плану перевірок державного ринкового нагляду на 2019 рік Держпродспоживслужби України, згідно наказу ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві від 28 серпня 2019 року №4072 «Про проведення планової виїзної перевірки» та направлення на проведення перевірки №3275, відповідачем ініційовано проведення планової перевірки щодо характеристик продукції за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », місце проведення діяльності ФОП ОСОБА_1 . Предмет перевірки: електронні та електричні іграшки; іграшки, призначені для гри на воді, зокрема басейни, що надуваються; іграшки для дітей віком до 36 місяців; іграшки, призначені для нанизування над колискою, дитячим ліжком або дитячою коляскою за допомогою мотузок, шнурів, резинок чи ременів. Термін проведення перевірки: з 10 вересня 2019 року по 11 вересня 2019 року.

В ході проведення зазначеної перевірки відповідачем приймалося рішення від 10 вересня 2019 року №404 про відбір зразків продукції, а саме: насос водяний 54,5 см, арт. М1942, д/в невідома; іграшка лопатка + граблі мал. арт. МГ118, д/в та вироб. невідомі; набір гумових іграшок ТМ «Курносики» рятувальний човник, арт. 7120, д/в 04.18; брязкальце для дітей «Папуга» ТМ «Курносики», арт. 7124, д/в 08.18, виробн. Ліндо Мозер енд Бейбі Продактс Ко ЛТД, КНР; музична іграшка «Кермо», арт. No. LT 810, ТМ Ling Tong Toys, виробн. Ліндо Лімітед, КНР, д/в 07.2016; набір для піску «Принцеси» 5 ел. з термонаклейкою, арт. 77552, виробн. ТОВ «Тігрес-Люкс», Україна, д/в 28.03.19.

Про відбір продукції уповноваженими особами ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві у присутності адміністратора магазину позивача складено акт відбору зразків продукції від 10 вересня 2019 року №404.

Контрольні зразки продукції у кількості 6 одиниць залишено у ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 на відповідальне зберігання.

Лабораторні зразки продукції у кількості 6 одиниць направлено до ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт»), за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна, 4 для проведення лабораторних досліджень.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 30 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» прийнято рішення від 10 вересня 2019 року №404 про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, яким тимчасово заборонено надання на ринку продукції, зазначеної в акті відбору зразків продукції від 10 вересня 2019 року №404, до закінчення проведення перевірки.

На час проведення експертизи/випробування відібраних зразків продукції перевірку було призупинено 10 вересня 2019 року.

Згідно лабораторних досліджень, проведених ДП «Укрметртестстандарт», відповідно до протоколів випробувань від 07 жовтня 2019 року №№ 9581/19-і, 9582/19-і, 9583/19-і, 9584/19-і, 9585/19-і, 9586/19-і та протоколів оцінювання споживчого маркування від 07 жовтня 2019 року на відповідність вимогам Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року №151, встановлено невідповідність відібраних зразків продукції вимогам технічних регламентів, які розповсюджуються на неї.

За результатами перевірки характеристик продукції посадовими особами відповідача складено акт від 10 вересня 2019 року №4072/188 та на підставі його висновків прийнято рішення про вжиття обмежуваних (корегувальних) заходів від 18 червня 2020 року №№ 04.1-264, 04.1-265, 04.1-266, 04.1-267, 04.1-268, 04.1-269, 04.1-270, 04.1-271, 04.1-272, 04.1-273, 04.1-274, 04.1- 275, 04.1-276, 04.1-277, 04.1-278, 04.1-279.

Позивачем зазначено, що акт перевірки характеристик продукції від 10 вересня 2019 року №4072/188 та рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 18 червня 2020 року №№ 04.1-264, 04.1-265, 04.1-266, 04.1-267, 04.1-268, 04.1-269, 04.1-270, 04.1-271, 04.1-272, 04.1-273, 04.1-274, 04.1- 275, 04.1-276, 04.1-277, 04.1-278, 04.1-279 отримані ним поштовим відправленням 13 липня 2020 року.

Відповідно, посилаючись зокрема на приписи статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» і статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» позивачем наголошено на тому, що відповідний акт за результатами проведеної ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві перевірки ФОП ОСОБА_1 мав бути складений в останній день її проведення - 10 вересня 2019 року.

Попри це, як вбачається із протоколів випробувань ДП «Укрметртестстандарт» від 07 жовтня 2019 року №№ 9581/19-і, 9582/19-і, 9583/19-і, 9584/19-і, 9585/19-і, 9586/19-і датами проведення випробувань були 25 вересня 2019 року - 07 жовтня 2019 року, а протоколи оцінювання споживчого маркування затверджені 07 жовтня 2019 року, та разом направлені позивачу лише 18 червня 2020 року.

Тобто, враховуючи, що акт перевірки складений 10 вересня 2019 року, на думку позивача випробування зразків продукції проведено відповідачем незаконно та поза межами строків проведення перевірки.

Крім того, вищевказане на переконання позивача також свідчить про те, що спірна перевірка проведена з порушенням строку, зазначеного в направленні, оскільки в акті перевірки, складеного 10 вересня 2019 року, датою початку проведення заходу вказано 10 вересня 2019 року, а датою закінчення - 16 червня 2020 року. При цьому, оскаржувані рішення, прийняті на підставі даного акту, винесені відповідачем тільки 18 червня 2020 року.

На противагу твердженням позивача відповідачем надано, в тому числі, наступні пояснення.

Так, протоколи випробувань та протоколи оцінювання споживчого маркування ДП «Укрметртестстандарт» надійшли до ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві 12 червня 2020 року.

Через те, що згідно вимог частини десятої статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» строк проведення виїзної перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції двох робочих днів, планову перевірку характеристик продукції у ФОП ОСОБА_1 відповідно до наказу від 28 серпня 2019 року №4072 та направлення від 28 серпня 2019 року №3275 розпочато 10 вересня 2019 року і призупинено у зв`язку з прийняттям рішення від 10 вересня 2019 року №404, на час проведення експертизи/випробування відібраних зразків продукції.

Надалі, перебіг строку перевірки було відновлено 16 червня 2020 року і здійснено виїзд до суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення діяльності, де адміністратору магазина позивача пропонувалось ознайомитись із результатами випробувань відібраних зразків продукції та актом перевірки від 10 вересня 2019 року №4072/188, а також отримати їх примірники.

Однак, суб`єкт господарювання від підпису в акті перевірки відмовився та запропонував надсилати документи поштою, про що зроблено запис у відповідній графі акту перевірки від 10 вересня 2019 року №4072/188.

Відповідно, усі документи, складені в ході проведення перевірки, направлялись на адресу позивача поштовим відправленням.

Таким чином, на переконання відповідача виїзна перевірка характеристик продукції у ФОП ОСОБА_1 тривала 2 робочих дні, що відповідає даті початку та завершення заходу, зазначених в акті від 10 вересня 2019 року №4072/188, а отже посадові особи ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві під час проведення планової виїзної перевірки характеристик продукції у ФОП ОСОБА_1 чітко дотримались вимог статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Також, відповідачем зауважено на тому, що позивачем не спростовуються виявлені перевіркою обставини щодо невідповідності введеної в обіг ФОП ОСОБА_1 продукції вимогам технічних регламентів, які розповсюджуються на неї, а відтак і вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасування рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 18 червня 2020 року, прийнятих за результатами перевірки, а саме: №04.1-264, №04.1-265, №04.1-266, №04.1-267, №04.1-268, №04.1-269, №04.1-270, №04.1-271, №04.1-272, №04.1-273, №04.1-274, №04.1- 275, №04.1-276, №04.1-277, №04.1-278, №04.1-279, є необґрунтованими.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Згідно статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (тут і надалі - нормативно-правові акти в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частин першої, четвертої, десятої статті 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю). Посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.

Згідно частини дев`ятої статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року №2735-VI виїзні перевірки характеристик продукції проводяться: у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання; у місцях використання продукції під час її монтажу та/або введення в експлуатацію (якщо відповідність продукції деяким встановленим вимогам може бути оцінена лише під час таких дій); за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб; у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року №2736-VI державний ринковий нагляд за додержанням виробниками та розповсюджувачами продукції загальної вимоги щодо безпечності продукції забезпечується шляхом здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції при її ввезенні на митну територію України.

Згідно пункту 3, підпунктів 9, 13 пункту 4 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 12 квітня 2017 року №209, завданням Головного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, в тому числі у сфері здійснення державного ринкового нагляду: організовує розроблення проектів секторальних планів ринкового нагляду, затверджує секторальні плани ринкового нагляду, здійснює моніторинг виконання та перегляд таких планів; проводить перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирає зразки продукції та забезпечує проведення їх експертизи (випробування); приймає у випадках та порядку, визначених законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснює контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень. Також, Головне управління: проводить перевірки характеристик продукції, організовує відбір зразків для цілей державного контролю та забезпечує проведення їх експертизи (випробування); організовує проведення в лабораторіях досліджень (випробувань) для цілей державного контролю; здійснює інші повноваження, визначені законами України.

Повноваження Головного управління визначені пунктом 6 Положення №209, зокрема щодо права здійснення заходів державного нагляду (контролю) відповідно до закону та права вимагати відповідно до закону від суб`єктів господарювання усунення виявлених порушень.

Згідно положень статей 11, 15, 17 Закону №2735-VI з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності, зокрема: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог; здійснюють інші повноваження відповідно до цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та інших законів України.

Посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право, в тому числі: проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, документальні перевірки та обстеження зразків продукції, відбирати зразки продукції і забезпечувати проведення їх експертизи (випробування).

Посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд і контроль продукції, зобов`язані: 1) додержуватися вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та виданих відповідно до них нормативно-правових актів; 2) об`єктивно та неупереджено здійснювати ринковий нагляд і контроль продукції у межах повноважень, визначених законами України; 3) дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та декларантами; 4) не перешкоджати під час вжиття заходів ринкового нагляду і контролю продукції здійсненню господарської діяльності; 5) забезпечувати відповідно до вимог цього Закону конфіденційність інформації, одержаної під час здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) пред`являти службові посвідчення, а посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, - також посвідчення (направлення) на проведення перевірки; 7) ознайомлювати керівників суб`єктів господарювання, їх заступників або уповноважених ними осіб, фізичних осіб - підприємців та декларантів з результатами перевірок, проведених у межах ринкового нагляду і контролю продукції, у строки, передбачені законодавством.

За частинами першою-п`ятою, одинадцятою статті 23 Закону №2735-VI під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції. При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції. Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно. Посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, перед початком перевірки зобов`язана роз`яснити суб`єкту господарювання, продукція якого перевіряється, порядок оскарження рішень, приписів, дій та бездіяльності органів ринкового нагляду та їх посадових осіб.

В частині сьомій статті 23 Закону №2735-VI наведено перелік документів та інформація, що підлягають перевірці під час невиїзної перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною восьмою статті 23 Закону №2735-VI передбачено, що під час виїзної перевірки характеристик продукції може проводитися перевірка документів (їх копій) та інформації, зазначених у частині сьомій цієї статті, а також обстеження, відбір і експертиза (випробування) зразків продукції.

Відповідно до пункту 1 частини дев`ятої статті 23 Закону №2735-VI виїзні перевірки характеристик продукції проводяться, зокрема у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання.

Отже, наведеними вище нормами законодавства передбачено, що плановий захід Держпродспоживслужби у вигляді виїзної перевірки може проводитись за місцем провадження діяльності відповідного суб`єкта господарювання, згідно секторального плану перевірок та на підставі наказу про призначення такої перевірки.

Як вже зазначалося вище, виїзна перевірка за місцем провадження господарської діяльності позивача була здійснена посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві на підставі Секторального плану перевірок державного ринкового нагляду на 2019 рік Держпродспоживслужби України, згідно наказу ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві від 28 серпня 2019 року №4072 «Про проведення планової виїзної перевірки» та направлення на проведення перевірки №3275.

У ході проведення вказаної перевірки, згідно матеріалів справи та викладених обставин, у представників ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві виникла необхідність експертного дослідження продукції, яка реалізовувалась позивачем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , на що прийнято рішення про відбір зразків продукції від 10 вересня 2019 року №404 та складено акт відбору зразків продукції від 10 вересня 2019 року №404 .

Відповідно до частини другої статті 27 Закону №2735-VI відбір зразків продукції і проведення їх експертизи (випробування) здійснюються відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі вмотивованого письмового рішення керівника органу ринкового нагляду або його заступника.

Із наявної у матеріалах справи копії вказаного рішення про відбір зразків продукції убачається, що останнє прийнято 10 вересня 2019 року в.о. начальника ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві.

Також, в мотивувальній частині даного рішення міститься зокрема посилання на акт перевірки характеристик продукції від 10 вересня 2019 року №4072/188.

Суд звертає увагу, що згідно частини шостої статті 7 Закону №877-V відповідний акт складається посадовою особою органу державного нагляду (контролю) саме за результатами здійснення планового або позапланового заходу.

Таким чином, наявні підстави для висновків про те, що рішення відповідача про відбір зразків продукції від 10 вересня 2019 року №404 не відповідало вимогам частини другої статті 27 Закону №2735-VI, оскільки фактично не містило необхідних законодавчо встановлених вмотивованих підстав для його прийняття.

Посилання у рішенні від 10 вересня 2019 року №404 на те, що «продукція, яка перевіряється, вважається небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам» суд також не може вважати обґрунтованими припущенням у розрізі вимог частини третьої статті 12 Закону №2736-VI, при тому, що і акт перевірки характеристик продукції від 10 вересня 2019 року №4072/188, вказаний в рішенні та станом на час його винесення не міг містити відомостей про наявність підстав для прийняття такого рішення, адже відповідна інформація була відображена в акті лише після отримання ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві матеріалів від ДП «Укрметртестстандарт» за результатами експертного дослідження продукції позивача.

Щодо посилання відповідача у відзиві на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 24 січня 2019 року по справі №826/13963/16, від 18 січня 2019 року по справах №№ 815/3007/16, 804/1113/16, 808/1641/15, 826/6564/17, суд зауважує на наступному.

Відповідно до висновків суду касаційної інстанції, зокрема наведених у перелічених вище постановах, саме у разі допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, предметом судового розгляду має бути лише суть виявлених порушень, а суб`єкт, який перевірявся, втрачає при цьому право на оскарження процедурних порушень.

Втім, у постанові від 21 лютого 2020 року по справі №826/17123/18 колегія суддів Верховного Суду сформулювала правовий висновок, відповідно до якого суб`єкт, що перевірявся, не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень законодавства.

Так, згідно частини першої статті 17 Закону №877-V для з`ясування питань, пов`язаних зі здійсненням державного нагляду (контролю), за рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) (голови державного колегіального органу) або його заступника (члена державного колегіального органу) може призначатися експертиза (випробування).

Зокрема, підпунктом «б» пункту 2 частини другої статті 24 Закону №2735-VI, яка власне пов`язана з особливостями проведення перевірок характеристик продукції у її розповсюджувачів, визначено, що відбір та експертиза (випробування) зразків продукції проводиться на відповідному етапі перевірки у разі, якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону №877-V cтрок проведення експертизи (випробування) становить чотирнадцять робочих днів з дня прийняття рішення про призначення експертизи (випробування).

Строк проведення експертизи (випробування) може бути продовжено тільки в разі, якщо методикою проведення такої експертизи (випробування) передбачається більш тривалий час.

В той же час, згідно частини десятої статті 23 Закону №2735-VI cтрок проведення виїзної перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції двох робочих днів, у виробника такої продукції - трьох робочих днів.

У разі проведення експертизи (випробування) зразків продукції, відібраних під час перевірки, на час її проведення перебіг строку проведення виїзної перевірки характеристик продукції призупиняється.

Продовження строку проведення виїзної перевірки не допускається.

Згідно раніше викладеного, рішення №404 про відбір зразків продукції було прийнято відповідачем 10 вересня 2019 року.

Водночас, із протоколів випробувань іграшок від 07 жовтня 2019 року ДП «Укрметртестстандарт» вбачається, що відповідні зразки отримано останнім лише 25 вересня 2019 року, а їх випробування здійснено у період з 25 вересня 2019 року по 07 жовтня 2019 року.

Відповідач у відзиві на позов стверджував, що на час проведення експертизи/випробування відібраних зразків продукції перевірку було призупинено та перебіг строку відновлено 16 червня 2020 року.

З метою з`ясування всіх обставин у справі, суд звернувся із запитом від 21 січня 2021 року до ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві задля отримання від відповідача підтверджуючих документів, які засвідчують дату отримання результатів лабораторних досліджень проведених ДП «Укрметртестстандарт» та відображених у протоколах випробувань від 07 жовтня 2019 року №№ 9581/19-і, 9582/19-і, 9583/19-і, 9584/19-і, 9585/19-і, 9586/19-і.

У відповідь на даний запит, відповідачем надано письмові пояснення, згідно яких видані ДП «Укрметртестстандарт» протоколи випробувань від 07 жовтня 2019 року та протоколи від 07 жовтня 2019 року оцінювання споживчого маркування на відповідність вимогам Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року №151, були отримані начальником Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві Тихомировим Д.Г. наручно та зареєстровані в канцелярії Головного управління 12 червня 2020 року за вх. №№ 16252/06-06.2, 16253/06-06.2, 16254/06-06.2, 16255/06-06.2, 16256/06-06.2, 16257/06-06.2, 16258/06-06.2, 16259/06-06.2, 16260/06-06.2, 16261/06-06.2, 16262/06-06.2, 16263/06-06.2.

Як наслідок, враховуючи, що відповідне експертне дослідження зразків продукції позивача фактично було закінчене 07 жовтня 2019 року, а їх результати зареєстровано відповідачем лише 12 червня 2020 року, підсумовуючи викладене, беручи до уваги відсутність належних обґрунтувань в частині безпідставного пропущення відповідачем строку на проведення експертизи (випробувань) відібраної у позивача продукції, встановленого частиною четвертої статті 17 Закону №877-V, та зважаючи на те, що строки проведення експертизи чітко визначені в законі, а отже відповідач мав бути обізнаний з строком закінчення такої експертизи, викладене у сукупності на думку суду є також підставами для висновків про пропуск відповідачем строку на проведення виїзної перевірки позивача, встановленого частиною десятою статті 23 Закону №2735-VI, оскільки відповідачем не надано суду належних обґрунтувань, щодо підстав прийняття рішення про відновлення перебігу строку перевірки позивача саме 16 червня 2020 року, а не з моменту отримання результатів експертного дослідження або на наступний робочий день.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом оскарження в даній адміністративній справі є зокрема рішення ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 18 червня 2020 року №№ 04.1-264, №04.1-265, №04.1-266, №04.1-267, №04.1-268, №04.1-269, №04.1-270, №04.1-271, №04.1-272, №04.1-273, №04.1-274, №04.1- 275, №04.1-276, №04.1-277, №04.1-278, №04.1-279.

За змістом вказаних рішень, останні прийняті ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві відповідно до статей 28-32 Закону №2735-VI та статті 12 Закону №2736-VI на підставі акту перевірки характеристик продукції від 10 вересня 2019 року №4072/188.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2018 року по справі №813/2451/17 зазначив, що факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими доказами.

Оскільки відповідач не виконав покладеного на нього обов`язку і не навів суду достатні та переконливі заперечення на твердження позивача щодо допущених відповідачем процесуальних порушень профільного законодавства під час здійснення спірного заходу, суд робить висновок про наявність підстав для визнання заявлених позовних вимог в частині протиправності оскаржуваних рішень відповідача обґрунтованими, оскільки останні прийняті відповідачем за матеріалами, складеними із порушенням законодавчо встановлених строків.

Суд також задовольняє вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача по складанню акту перевірки саме від 10 вересня 2019 року №4072/188, оскільки перевірка фактично закінчилась 16 червня 2020 року. При цьому, складання акту перевірки загалом передбачено профільним законом відповідача, а сам акт перевірки є службовим документом, який фіксує виявлені порушення і жодним чином не покладає будь-яких обов`язків на позивача.

Утім, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання протиправними дій відповідача щодо проведеної ним перевірки, оскільки її ініціювання та проведення відповідало вимогам законодавства, що діяло станом час виникнення спірних правовідносин, та власне підстави її проведення, як то наказ відповідача від 28 серпня 2019 року №4072, не оскаржувались позивачем у встановлені законом строк та порядку.

Відповідно до частин третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позову до адміністративного суду немайнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з абзацом другим частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачалось, що з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2102,00 гривень.

Беручи до уваги, що позивачем в межах даного адміністративного спору заявлялось загалом 18 вимог немайнового характеру, сума судового збору, яка підлягала сплаті, складала 37836,00 грн.

При цьому, зважаючи на наявність підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог до відшкодування на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає 33632,00 грн.

Керуючись статтями 2, 12, 77, 139, 243-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії відповідача по складанню акту перевірки саме від 10 вересня 2019 року №4072/188.

3. Визнати протиправними та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 18 червня 2020 року: №04.1-264, №04.1-265, №04.1-266, №04.1-267, №04.1-268, №04.1-269, №04.1-270, №04.1-271, №04.1-272, №04.1-273, №04.1-274, №04.1- 275, №04.1-276, №04.1-277, №04.1-278, №04.1-279.

4. В решті позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (, адреса: 03151, м. Київ, вул. Волинська, 12) судовий збір в сумі 33632,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко