Справа № 640/8644/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року м. Київ № 640/8644/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Галіція дистилері"

до Офісу великих платників податків ДПС

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

від 10.01.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Галіція дистилері" (48403, Тернопільська обл, Бучацький р-н, м. Бучач, вул. Бариська, 8-а, ) з позовом до Офісу великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г, ), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати прийняте Офісом великих платників податків ДПС податкове повідомлення-рішення від 10.01.2020 року №.

Позовні вимоги мотивовано тим, що податкове повідомлення-рішення від 10.0.2020 року № є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем було порушено процедуру прийняття такого рішення, враховуючи, що на час його прийняття, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2019 було, зокрема, зупинено дію прийнятих Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби податкової вимоги №228-48 від 07.02.2019 року, рішення про опис майна у податкову заставу №6366/10/28-10-48-18/15 від 07.02.2019 року, рішення №5 від 22.04.2019 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, рішення №6 від 16.05.2019 року про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу. Отже, позивач наголошує, що зупинення дії податкової вимоги №228-48 від 07.02.2019 року та рішення про опис майна у податкову заставу №6366/10/28-10-48-18/15 від 07.02.2019 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва про забезпечення адміністративного позову від 04 грудня 2019 року у справі №640/10705/19 означало зупинення дії будь-яких обмежень, накладених на ПрАТ «Галіція дистилері» податковою вимогою №228-48 від 07.02.2019 року та рішенням про опис майна у податкову заставу №6366/10/28-10-48-18/15 від 07.02.2019 року, зокрема, щодо перебування майна ПрАТ «Галіція дистилері» у податковій заставі й, відповідно, щодо застосування до майна ПрАТ «Галіція дистилері» положень ст.92 Податкового кодексу України, які регулюють правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі. На переконання позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято Відповідачем не в межах повноважень та не у спосіб, що визначені Податковим Кодексом України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.04.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за результатами проведення перевірки стану збереження майна Приватного акціонерного товариства "Галіція дистилері", яке перебуває у податковій заставі, встановлено порушення вимог п 92.1 ст. 92 Податкового кодексу України, тобто, кошти від відчуження майна не в повному обсязі направлені в рахунок виплати заробітної плати, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або погашення податкового боргу платника. Відповідач наголошує, що ПрАТ "Галіція дистилері" відчужено майно без попередньої згоди контролюючого органу на суму 17 833 952, 86 грн.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачем не спростовано доводів позивача щодо протиправності та необґрунтованості податкового повідомлення-рішення від 10.01.2020 №.

Протокольною ухвалою суду від 10.02.2021 закрито підготовче провадження у справі та продовжено в судовому засіданні 10.02.2021 розгляд справи по суті.

В судовому засідання 10.02.2021 суд ухвалив здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

11 лютого 2019 ПрАТ «Галіція дистилері» отримала від Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби податкову вимогу № 228-48 від 07 лютого 2019 року та рішення про опис майна у податкову заставу №6366/10/28-10-48-18/15 від 07 лютого 2019 pоку.

На підставі рішення про опис майна у податкову заставу №6366/10/28-10-48-18/15 від 07 лютого 2019 року податковим керуючим було складено Акт опису майна ПрАТ «Галіція дистилері» №2 від 13 лютого 2019 року на загальну суму 44 114 269,99 грн., яким було оформлено товари в асортименті, а саме: готова продукція у вигляді алкогольних напоїв, які виробляє Позивач.

09 грудня 2019 року Відповідачем було складено Акт про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі №6/28-10-52-19/31274359 (надалі - Акт перевірки).

Зі змісту Акта перевірки вбачається, що відповідно до повідомлення від 17.10.2019 року № 5331/10/28-10-52-19/15, Офісом великих платників з 23.10.2019 розпочато перевірку стану збереження майна ПрАТ «Галіція дистилері», яка проводиться на підставі п.91.3 ст.91 ПК України, за період - з 01.07.2019 по 22.10.2019 включно.

У висновку Акта перевірки зазначено наступне:

«За результатами проведення перевірки стану збереження майна ПрАТ «Галіція дистилері» (), яке перебуває у податковій заставі (по акту опису майна № 2 від 13.02.2019), встановлено порушення п.92.1 cm. 92 ПК України, а саме: кошти від відчуження майна не в повному обсязі направлені в рахунок виплати заробітної плати, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або погашення податкового боргу платника. ПрАТ «Галіція дистилері» відчужено майно без попередньої згоди контролюючого органу на суму 17 833 952,86 грн.

Відповідно до п. 92.3 ст. 92 ПК України, у разі здійснення операцій з майном, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу платник податків несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно п. 124.1. cт. 124 ПК України відчуження платником податків майна, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу, якщо отримання такої згоди є обов`язковим згідно ПК України, тягне за собою накладення штрафу в розмірі вартості відчуження майна».

В подальшому, ПрАТ «Галіція дистилері» подало до Офісу великих платників заперечення до Акта перевірки від 09 грудня 2019 року №6/28-10-52-19/31274359, на що 13 січня 2020 року отримало від Офісу великих платників відповідь від 09.01.2020 №535/10/28-10-52-19/15, в якій висновки, зазначені в Акт перевірки, визнано правомірними.

На підставі висновків Акта перевірки від 09 грудня 2019 року №6/28-10-52-19/31274359, Офісом великих платників податків ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення форми «З» від 10 січня 2020 року № , яким на підставі п. 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України за відчуження майна, яке перебуває у податковій заставі, що потребує обов`язкової попередньої згоди контролюючого органу на таке відчуження, зобов`язано ПрАТ «Галіція дистилері» сплатити штраф у розмірі 17 833 952,86 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, ПрАТ «Галіція дистилері» подало до ДПС України скаргу № 33 від 24.01.2020, в якій просило скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Офісом великих платників, від 10.01.2020 №.

Рішенням ДПС України від 23.03.2020 № 10426/6/99-00-08-05-05-06 вказане вище податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга - без задоволення.

ПрАТ «Галіція дистилері» не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 10 січня 2020 року № та вважаючи його протиправним, звернулось до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.155. пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Пунктом 89.1 статті 89 Податкового кодексу України визначено підстави виникнення права на податкову заставу, зокрема абзацом 1 підпункту 89.1.1 вказаної статті передбачено, що право податкової застави виникає в разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Таким чином, податкова застава є способом забезпечення виконання обов`язку зі сплати грошових зобов`язань, при її застосуванні обмежуються права платника податків щодо розпорядження власним майном.

Відповідно до п. 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 89.5 статті 89 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган приймає рішення про включення майна до акта опису, складається відповідний акт опису, один примірник якого надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі порушення платником податків вимог цього пункту він несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 124. 1 Податкового кодексу України (в редакції на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення), відчуження платником податків майна, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу, якщо отримання такої згоди є обов`язковим згідно з цим Кодексом тягне за собою накладення штрафу в розмірі вартості відчуженого майна.

Матеріали справи свідчать, що на підставі рішення уповноваженої особи, начальника Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Багмет Н.Т. від 07 лютого 2019 року за №6366/10/28-10-48-18/15, податковим органом було складено Акт опису майна ПрАТ «Галіція дистилері» №2 від 13.02.2019 року.

При цьому, саме за результатами перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі відповідно до акту опису майна №2 від 13.02.2019, контролюючим органом було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 10.01.2020 року №, встановивши факт реалізації ПрАТ «Галіція дистилері» готової продукції, яка описана Актом №2.

Водночас, суд звертає увагу, що у червні 2019 року ПрАТ «Галіція дистилері» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДФС та Державної фіскальної служби України з вимогами:

- визнати протиправними та скасувати податкову вимогу № 228-48 від 07.02.2019 року, рішення № 6366/10/28-10-48-18/15 від 07.02.2019 року про опис майна у податкову заставу, рішення № 5 від 22.04.2019 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, рішення № 6 від 16.05.2019 року про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу;

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо не виправлення помилок у даних інтегрованої картки платника ПрАТ «Галіція дистилері» з акцизного податку в ІТС «Податковий блок», зобов`язати відповідачів змінити дані інтегрованої картки платника ПрАТ «Галіція дистилері» з акцизного податку в ІТС «Податковий блок» шляхом встановлення на 01.06.2019 року сальдо розрахунків з бюджетом ПрАТ «Галіція дистилері» з акцизного податку - 0 та залишку несплаченої пені з акцизного податку - 0.

01.08.2019 ПрАТ «Галіція дистилері» подало до Окружного адміністративного суду міста Києва заяву від 31.07.2019, якою доповнено позовні вимоги у справі №640/10705/19 вимогами про визнання протиправними та скасування актів опису майна № 2 від 13.02.2019 на суму 44 114 269,99 грн., акта опису майна № 11 від 10.07.2019 на суму 55 114,86 грн. та акта опису майна № 12 від 10.07.2019 на суму 1 649 976 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.02.2020 у справі №640/10705/19 позов ПрАТ «Галіція дистилері» задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкову вимогу № 228-48 від 07.02.2019; рішення про опис майна у податкову заставу № 6366/10/28-10-48-18/15 від 07.02.2019; рішення № 5 від 22.04.2019 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу; рішення № 6 від 16.05.2019 про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу. Визнано протиправною бездіяльність відповідачів щодо не виправлення помилок у дани>а інтегрованої картки платника Приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» () з акцизного податку в ІТС «Податковий блок»; зобов`язано відповідачів змінити дані інтегрованої картки платника Приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» () з акцизного податку в ІТС «Податковий блок» шляхом встановлення станом на 01 червня 2019 року сальдо розрахунків з бюджетом Приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» з акцизного податку - 0 та залишку несплаченої пені з акцизного податку - 0. Визнано протиправними та скасовано акти опису майна №2 від 13.02.2019, № 11 від 10.07.2019 та№ 12 від 10.07.2019.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2020 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення суду у справі №640/10705/19 - залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 лютого 2020 року - без змін.

Тобто, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року по справі №640/10705/19, яке набрало законної сили, визнано протиправними та скасовано рішення контролюючого органу (рішення про опис майна у податкову заставу № 6366/10/28-10-48-18/15 від 07.02.2019; скасовано акти опису майна №2 від 13.02.2019), якими позивачеві фактично було обмежено право на відчуження майна, яке перебувало у податковій заставі та за порушення яких, до позивача було застосовано штраф, шляхом прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 10.0.2020 року №.

Отже, суд наголошує, що зазначені вище обставини мають преюдиційне значення для вирішення даної справи, оскільки саме в результаті реалізації позивачем продукції, яка була описана Актом №2 від 13.02.2019, та який в подальшому було скасовано рішенням суду разом з рішенням про опис майна у податкову заставу № 6366/10/28-10-48-18/15 від 07.02.2019, до позивача було застосовано штрафні санкції, які визначені оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Таким чином, скасування рішенням суду, яке набрало законної сили рішення про опис майна у податкову заставу № 6366/10/28-10-48-18/15 від 07.02.2019 та самого акту про опис майна, фактично нівелювало відповідальність позивача, передбачену п. 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України (в редакції на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення).

Водночас, щодо посилань ПрАТ "Галіція дистилері" на ухвалу суду про забезпечення позову від 04.12.2019, то суд вважає необґрунтованими такі посилання, оскільки, як свідчить Акт про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі від 09.12.2019 №6/28-10-52-19, позивачем ще в липні-вересні було отримано кошти за відчуження майна, яке перебувало у податковій заставі, тобто, до прийняття судом ухвали про забезпечення позову.

Тобто, суд погоджується з доводами податкового органу відносно того, що позивачем було порушено абз. 3 п. 92.1 та п. 92.1 ст. 92 Податкового кодексу України, водночас, враховуючи рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.02.2020 у справі №640/10705/19, позивач не може нести відповідальність за порушення правил податкової застави, встановлених ПК України, оскільки відповідні рішення податкового органу: № 6366/10/28-10-48-18/15 від 07.02.2019 - про опис майна у податкову заставу та сам акт опису майна №2 від 13.02.2019 було скасовано судом рішенням.

Що стосується посилань позивача на протиправність самого Акта опису майна від 13.02.2019 №2, суд зауважує, що правомірність такого Акту не є предметом даної справи та була досліджена в межах адміністративної справи №640/10705/19.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відтак, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість та наявність достатніх підстав для їх задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 72-74, 77, 90, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Галіція дистилері" (48403, Тернопільська обл, Бучацький р-н, м. Бучач, вул. Бариська, 8-а, ) - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 10.01.2020 року №.

3. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Галіція дистилері" (48403, Тернопільська обл, Бучацький р-н, м. Бучач, вул. Бариська, 8-а, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 21 020, 00 грн (двадцять одна тисяча двадцять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г, ).

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Вєкуа Н.Г.