Справа № 640/18478/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року м. Київ № 640/18478/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф. Засядька»
доОфісу великих платників Державної фіскальної служби (відповідач-1) Державної фіскальної служби України (відповідач-2)
провизнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.06.2019 № та рішення про результати розгляду скарги,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Шахта імені О.Ф. Засядька» з позовом до Офісу великих платників Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.06.2019 №, винесене Офісом великих платників Державної фіскальної служби, яким Публічному акціонерному товариству «Шахта імені О.Ф. Засядька» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 832 085,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 23.08.2019 №41005/498-93-1204-02.25 про результати розгляду скарги.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що у контролюючого органу були відсутні законодавчо мотивовані підстави для проведення перевірки, за результатами якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, оскільки запит від 15.03.2019 №12816/10/28-10-47-09 не містить у собі жодну із підстав його направлення, яка б відповідала положенням п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, натомість, даний запит містить лише загальні припущення без зазначення інформації, яка їх підтверджує. При цьому, сам запит містить посилання на пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, як підставу для направлення, а перевірка, на підставі якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, проведена на підставі іншої норми - пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України. Представником позивача також зауважено, що у порушення п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України, повідомлення про проведення перевірки ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» отримано 04.06.2019 о 19 год. 59 хв., тобто після того як розпочалось проведення спірної перевірки. На додаток, представником позивача наголошено на тому, що висновки акту перевірки ґрунтуються лише на припущеннях контролюючого органу, які документально не підтверджені, з урахуванням того, що сам по собі факт порушення кримінальної справи щодо посадових осіб контрагента позивача не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача. Крім того, за твердженням представника позивача, Державна фіскальна служба України, переглядаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення у порядку адміністративного оскарження, суто формально підійшла до розгляду скарги ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька», виклавши фактично у власному рішенні доводи, що відображені в акті перевірки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2019 (суддя Васильченко І.П.) відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено відповідачу строк для надання відзиву, а також відстрочено ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

08.11.2019 від представника відповідача-1 через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що в основу оскаржуваного наказу від 29.05.2019 №1166 про проведення перевірки покладені підстави та умови для прийняття саме через не надання позивачем пояснень та документів щодо контрагента на письмовий запит протягом 15 робочих днів з дня його отримання. У той же час, перевіркою встановлено, що ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» здійснювало неправомірне оформлення первинних документів за нереальними господарськими операціями з придбання ТМЦ у контрагента ТОВ «Югтехноплюс» за звітні періоди травень та червень 2016 року.

12.11.2019 від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій останнім додатково наголошено на обґрунтованості заявлених позовних вимог.

20.12.2019 від представника позивача через канцелярію суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №200/7740/19 встановлено преюдиційні факти для розгляду даної справи в частині встановлення обставин протиправності наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.10.2020 адміністративну справу №640/18478/19, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, прийнято до свого провадження суддею Скочок Т.О., призначено останню до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачам строк для надання заперечень.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, Офісом великих платників податків ДФС на адресу ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» надісланий лист від 15.03.2019 року №12816/10/28-10-47-09 про надання пояснень та їх документального підтвердження щодо господарських взаємовідносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) з контрагентом ТОВ «Югтехноплюс» за період з березня по червень 2016 року, а також використання у власній господарській діяльності товарів, придбання яких документально оформлено у відносинах із цим контрагентом.

Листом від 28.03.2019 №52 про надання відповіді на лист від 15.03.2019 №12816/10/28-10-47-09 ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» повідомило Запорізьке управління Офісу великих платників податків ДФС, що запит від 15.03.2019 не містить посилання на жодну з підстав, зазначених у абз. 3 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, а лише загальні припущення, без зазначення інформації, яка їх підтверджує. Внаслідок викладеного, у силу п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, платник податку звільнений від обов`язку надавати відповідь на запит контролюючого органу.

Разом з тим, Офісом великих платників податків ДФС прийнято наказ від 29.05.2019 №1166, яким на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України визначено провести документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» з 04.06.2019 тривалістю 2 робочі дні за період діяльності з 01.05.2016 по 30.06.2016 з метою дослідження питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні взаємовідносин з ТОВ «Югтехнологія» () за звітний період травень 2016 року, декларації з податку на додану вартість за травень 2016 року, червень 2016 року, за звітний період червень 2016 року в декларації з податку на додану вартість за червень 2016 року.

На виконання вимог даного наказу Офісом великих платників податків ДФС проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Югтехнологія» за звітний період червень 2016 року в декларації з податку на додану вартість за червень 2016 року, за звітний період травень 2016 року в деклараціях з податку на додану вартість за травень 2016 року та червень 2016 року, на підставі чого складено акт від 10.06.2019 №66/28-10-47-09/00174846.

У висновках до вказаного акту контролюючим органом зазначено про порушення ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), у результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 665 667,66 грн., у тому числі по періодах травень 2016 року у сумі 1 895,00 грн.. червень 2016 року у сумі 663 772,66 грн.

На підставі викладеного, Офісом великих платників податків ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.06.2019 №, яким ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 832 085,00 грн., з яких за податковим зобов`язанням нараховано 665 668,00 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 166 417,00 грн.

Скориставшись правом на адміністративне (досудове) оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» подано відповідну скаргу до Державної фіскальної служби України, рішенням якої від 23.08.2019 №41005/6/99-99-11-04-02-25 про результати розгляду скарги скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 20.06.2019 № - без змін.

Вважаючи дане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У силу пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Приписами п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України визначено підстави для проведення документальної позапланової перевірки.

Так, згідно з пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

У свою чергу, відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Зі змісту наявних у матеріалах справи доказів, а саме: наказу Офісу великих платників податків ДФС від 29.05.2019 №1166, вбачається, що проведення спірної перевірки ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» відбулось на підставі пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Разом з тим, запит Офісу великих платників податків ДФС від 15.03.2019 року №12816/10/28-10-47-09, адресований ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька», який у подальшому і став підставою для проведення спірної перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, містить у собі посилання на пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, як на підставу його направлення.

З приводу викладеного слід зазначити, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №200/7740/19 за позовом ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу від 29.05.2019 №1166 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» адміністративний позов ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Офісу великих платників податків ДФС від 29.05.2019 №1166 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядька».

При цьому, у мотивувальній частині даної постанови Першим апеляційним адміністративним судом встановлено наступне: «Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підпункти 78.1.1 та 78.1.4 передбачають абсолютно різні підстави для проведення позапланових перевірок, проте спільним для обох підстав є обставина ненадання або надання не у повному обсязі пояснень та документальних підтверджень протягом п`ятнадцяти календарних днів на письмовий запит податкового органу.

Водночас у разі надсилання запиту, де зазначено порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та в разі недотримання платником податків вимог щодо надання пояснень та документальних підтверджень, відповідна перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

У випадку надсилання запиту, в якому містяться відомості про виявлення недостовірностей даних щодо відповідної декларації та не вжиття особою дій щодо надання у встановленому порядку відповіді на вказаний запит, перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі - Порядок). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Так, відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Згідно норм п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Колегія суддів зазначає, що вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають.

В запиті контролюючого органу зазначено, що за результатами аналізу шляху постачання ТМЦ виявлено ознаки фактичного нездійснення (неможливості здійснення) операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей у зв`язку з відсутністю факту (джерела) їх реального походження.

При цьому правовою підставою для направлення зазначеного запиту, відповідач вказав положення підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Колегія суддів звертає увагу, що у запиті не наведені посилання на положення валютного, податкового та іншого законодавства, які на думку контролюючого органу порушені позивачем. Тобто у запиті відсутні чітко окреслені обставини, які вказують на нереальність господарських операцій позивача з його контрагентами».

Ухвалою Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №200/7740/19 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №200/7740/19.

Як наслідок, слід зазначити про правовий висновок, сформульований судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та викладений у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, згідно з яким, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Таким чином, виходячи з відсутності законодавчо мотивованої підстави для призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Югтехнологія» за звітний період червень 2016 року в декларації з податку на додану вартість за червень 2016 року, за звітний період травень 2016 року в деклараціях з податку на додану вартість за травень 2016 року та червень 2016 року, згідно з наказом Офісу великих платників податків ДФС від 29.05.2019 №1166 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядька», про що зроблено висновок у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №200/7740/19, яка наразі набрала законної сили, суд дійшов до висновку про протиправність та необхідність скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників Державної фіскальної служби від 20.06.2019 №, прийнятого за наслідками такої перевірки.

Крім того, згідно з п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Водночас, з наявних у матеріалів справи доказів вбачається, що у порушення повідомлення про проведення перевірки ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» отримано 04.06.2019 о 19 год. 59 хв., тобто після того як розпочалось проведення спірної перевірки.

У той же час, інші доводи, покладені в обґрунтування заявлених позовних вимог у наведеній частині, викладеного не спростовують та протилежного не доводять.

Судом також враховано, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України від 23.08.2019 №41005/498-93-1204-02.25 про результати розгляду скарги суд зазначає про наступне.

Відповідно до п. 56.10 ст. 56 Податкового кодексу України, рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

У свою чергу, приписами п. 55.1 ст. 55 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Згідно з п.п. 56.2-56.3 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів.

Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Також, п. 56.6 ст. 56 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня.

Згідно з п.п. 56.8-56.9 ст. 56 Податкового кодексу України, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або інша уповноважена посадова особа) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами п. 8 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Разом з тим, відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

З огляду на викладене вище, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а, по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Зі змісту рішення Державної фіскальної служби України від 23.08.2019 №41005/6/99-99-11-04-02-25 про результати розгляду скарги вбачається, що відповідачем-2 розглянуто скаргу позивача на податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників Державної фіскальної служби від 20.06.2019 №, за результатами чого скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.

Отже, вказане рішення саме по собі не є юридично значеним для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а, відтак, рішення Державної фіскальної служби України від 23.08.2019 №41005/6/99-99-11-04-02-25 про результати розгляду скарги безпосередньо не порушує права та інтереси позивача, з огляду на що, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2019 під час відкриття провадження у справі задоволено клопотання представника позивача та відстрочено ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Відтак, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, 12 481,28 грн. судового збору (за позовну вимогу майнового характеру, яку задоволено) слід стягнути з Офісу великих платників Державної фіскальної служби, а 1 921,00 грн. (судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, у задоволенні якої відмовлено) слід стягнути з ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька».

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф. Засядька» до Офісу великих платників Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників Державної фіскальної служби від 20.06.2019 №.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Офісу великих платників Державної фіскальної служби (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г) судовий збір у розмірі 12 481,28 грн. (дванадцяти тисяч чотирьохсот вісімдесяти однієї грн. 28 копійок) на рахунок отримувача UA4026007, отримувач коштів ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030101, , банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101 із зазначенням призначення платежу: «*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Окружний адміністративний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа)».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф. Засядька» (, адреса: 86065, Донецька обл., м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1) судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. (однієї тисячі дев`ятисот двадцяти однієї грн. 00 копійок) на рахунок отримувача UA4026007, отримувач коштів ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030101, , банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101 із зазначенням призначення платежу: «*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Окружний адміністративний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа)».

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок