Справа № 360/569/21
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

25 лютого 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/569/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення №45 від 18.12.2020 Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком по списку №1 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком по списку №1 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 10.12.2020, зарахувавши до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії по списку №1 періоди роботи: на гідрошахті імені 50 річчя СРСР виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» з 26.08.1991 по 18.10.1995 на посаді підземного гірника з повним підземним робочим днем в шахті; на шахті «Молодогвардійська» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» з 02.11.1995 по 23.04.1998 на посаді гірника очисного вибою з повним робочим днем на підземних роботах; на шахті «Самсонівська-Західна» державної холдингової компанії «Краснодонвугілля» з 04.09.2000 по 11.05.2003 на посаді гірника очисного вибою з повним робочим днем на підземній роботі; на шахтоуправлінні «Суходольське-Східне» відкритого акціонерного товариства «Краснодонвугілля» з 02.03.2009 по 23.05.2009 на посадах гірника очисного вибою з повним робочим днем на підземних роботах та гірника очисного вибою з повним робочим днем на підземних роботах; у структурному підрозділі «Суходольське-Східне» відкритого акціонерного товариства «Краснодонвугілля» з 17.09.2009 по 11.03.2017 року на посаді гірника очисного вибою з повним робочим днем на підземній роботі;

зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області проводити ОСОБА_1 розрахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, як особі, яка відпрацювала на підземних роботах не менш як 15 років.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що при зверненні до відповідача з заявою від 10.12.2020 за призначенням пенсії по списку №1, відповідач рішенням №45 від 18.12.2020 відмовив в призначенні пенсії позивачу за віком по списку №1 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відмова мотивована тим, що при розрахунку пенсії загальний стаж роботи позивача склав 28 років, 02 місяці та 29 днів, в тому числі стаж роботи по списку №1 - 08 років 04 місяці, 06 днів. Позивач вважає таку відмову протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою суду від 08.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідачем, 22.02.2021, через канцелярію суду, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке (а.с.38-43).

Позивач звернувся до відповідача з заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, надавши: паспорт НОМЕР_1 , виданий 16.09.2020 Марківським РВ УДМС України в Луганській області; індентифікаційний код; трудову книжку НОМЕР_2 , видану 16.07.1987; диплом № НОМЕР_3 , виданий 15.07.1987; диплом НОМЕР_4 , виданий 11.01.1993.

Відповідно наданих документів загальний стаж роботи позивача з урахуванням індивідуальних відомостей про застраховану особу та кратності за роботу по списку №1 складає 28 років 02 місяці 29 днів, в тому числі додатковий стаж за роботу на пільгових умовах складає 08 років 04 місяці 06 днів, з урахуванням кратності.

З огляду на те, що особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на тимчасово окупованій території визначено Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», яким передбачено, що органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними - будь-який акт (рішення, документ), виданий вищезазначеними органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків, тому будь-які документи для призначення (перерахунку) пенсій (довідки, що підтверджують стаж роботи, довідки, які уточнюють пільговий характер роботи за списком №1 та №2, довідки про заробітну плату, завірені первинні документи тощо), видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території, які перереєстровані на контрольованій території, до роботи не застосовуються. Загальний стаж роботи визначається за записами трудової книжки або за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-5) згідно сплати страхових внесків, а пільговий стаж обчислюється згідно відомостей по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України ( форма ОК-5).

Таким чином, пільговий стаж позивачу зараховано виключно за відомостями по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5).

Право на призначення пенсії за віком згідно п.2 пп.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058- IV позивач отримає після досягнення ним 52 років.

На думку відповідача, факт порушення відповідачем чинного законодавства в межах спірних правовідносин відсутній, оскільки законодавством чітко визначено процедуру, за якою провадиться призначення пенсії, а тому покладення обов`язку на відповідача діяти не у відповідності до Порядку, означає спонукання до порушень способу, що визначений законодавством.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, відповідно до довідки від 10.12.2020 №925- (фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) (а.с.12-15).

10.12.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, надавши: паспорт НОМЕР_1 , виданий 16.09.2020 Марківським РВ УДМС України в Луганській області; індентифікаційний номер; трудову книжку НОМЕР_2 , видану 16.07.1987; диплом № НОМЕР_3 , виданий 15.07.1987; диплом НОМЕР_4 , виданий 11.01.1993; довідку про взяття на облік внутріньо переміщеної особи; військовий квиток (а.с.51,51 на звороті).

Рішенням відповідача № 45 від 18.12.2020 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу роботи (а.с.16-18).

Оскаржуване рішення відповідач обгрунтовує таким. Згідно трудової книжки НОМЕР_2 , виданої 16.07.1987, стаж зараховано за періоди з: 16.07.1987 по 05.05.1988, 20.08.1990 по 20.08.1991, 26.08.1991 по 18.10.1995, 02.11.1995 по 23.04.1998, 04.09.2000 по 30.04.2003, 01.05.2003 по 11.05.2003. Згідно диплому № НОМЕР_3, виданого 15.07.1987 до загального стажу роботи зараховано навчання за період з 01.09.1984 по 15.07.1987. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу до загального стажу зараховано періоди : 01.03.2009 по 31.05.2009, 01.01.2011 по 30.09.2015, 01.12.2015 по 28.02.2017. Відповідно наданих документів загальний стаж роботи позивача з урахуванням індивідуальних відомостей про застраховану особу та кратності за роботу по списку №1 складає 28 років 02 місяці 29 днів, в тому числі додатковий стаж за роботу на пільгових умовах складає 08 років 04 місяці 06 днів з урахуванням кратності. До пільгового стажу позивача зараховано такі періоди: з 04.09.2000 по 30.04.2003 - список 1 - шахтарі, з 01.05.2003 по 11.05.2003 - список 1 - шахтарі, з 01.03.2009 по 11.05.2009 - список 1- шахтарі, з 20.05.2009 по 31.05.2009 - список 1 - шахтарі, з 17.01.2011 по 29.04.2013 - список 1 - шахтарі, з 01.05.2013 по 29.04.2014 -список 1 - шахтарі, з 01.05.2014 по 29.06.2014 - список 1 - шахтарі, з 01.07.2014 по 30.01.2015 - список 1 - шахтарі, з 01.02.2015 по 26.02.2015 - список 1 - шахтарі, з 01.03.2015 по 28.03.2015 - список 1 - шахтарі, з 01.04.2015 по 28.04.2015 - список 1 - шахтарі, з 01.05.2015 по 30.05.2015 - список 1 - шахтарі, з 01.07.2015 по 25.07.2015 - список 1 - шахтарі, з 01.08.2015 по 24.08.2015 - список 1 - шахтарі, з 01.09.2015 по 20.09.2015 - список 1 - шахтарі, з 01.12.2015 по 03.12.2015 - список 1 - шахтарі, з 01.01.2016 по 13.04.2016 - список 1 - шахтарі, з 01.05.2016 по 12.05.2016 - список 1 - шахтарі, з 01.07.2016 по 19.07.2016 - список 1 - шахтарі, з 01.08.2016 по 13.08.2016 - список 1 - шахтарі, з 01.09.2016 по 28.12.2016 - список 1 - шахтарі, з 01.01.2017 по 25.02.2017 - список 1 - шахтарі.

Посилаючись на п.п.1 п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», постанову Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідач зазначає, що загальний стаж роботи визначається за записами трудової книжки або за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-5) згідно сплати страхових внесків, а пільговий стаж обчислюється згідно відомостей по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України ( форма ОК-5). Таким чином, пільговий стаж позивачу зараховано виключно за відомостями по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5). Право на призначення пенсії за віком згідно п.2 пп.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058- IV позивач отримає після досягнення ним 52 років (а.с.16-18).

В позовній заяві позивачем зазначено, що відповідачем при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, не враховано такі періоди роботи, зокрема: на гідрошахті імені 50 річчя СРСР виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» з 26.08.1991 по 18.10.1995 на посаді підземного гірника з повним підземним робочим днем в шахті; на шахті «Молодогвардійська» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» з 02.11.1995 по 23.04.1998 на посаді гірника очисного вибою з повним робочим днем на підземних роботах; на шахті «Самсонівська-Західна» державної холдингової компанії «Краснодонвугілля» з 04.09.2000 по 11.05.2003 на посаді гірника очисного вибою з повним робочим днем на підземній роботі; на шахтоуправлінні «Суходільське-Східне» відкритого акціонерного товариства «Краснодонвугілля» з 02.03.2009 по 23.05.2009 на посадах гірника очисного вибою з повним робочим днем на підземних роботах та гірника очисного вибою з повним робочим днем на підземних роботах; на структурному підрозділі «Суходільське-Східне» відкритого акціонерноіо товариства «Краснодонвугілля» з 17.01.2011 по 12.03.2017 на посадах гірника очисного вибою з повним робочим днем на підземній роботі.

Дослідженням записів у трудовій книжці НОМЕР_2 від 16.07.1987 (а.с.19-24), судом встановлено, що позивач працював, зокрема:

на гідрошахті імені 50 річчя СРСР виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» з 26.08.1991 по 18.10.1995 на посаді підземного гірника з повним підземним робочим днем в шахті (а.с.20 на звороті);

на шахті «Молодогвардійська» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» з 02.11.1995 по 23.04.1998 на посаді гірника очисного вибою з повним робочим днем на підземних роботах; 26.12.1997 внесено запис щодо атестації робочого місця за умовами праці;

на шахті «Самсонівська-Західна» державної холдингової компанії «Краснодонвугілля» з 04.09.2000 по 11.05.2003 на посаді гірника очисного вибою з повним робочим днем на підземній роботі; 18.03.1996 робоче місце атестовано за умовами праці (а.с.21 на звороті);

на шахтоуправлінні «Суходільське-Східне» відкритого акціонерного товариства «Краснодонвугілля» з 02.03.2009 по 23.05.2009 на посадах гірника очисного вибою з повним робочим днем на підземних роботах та гірника очисного вибою з повним робочим днем на підземних роботах (а.с.21 на звороті - 22 на звороті), 03.11.2004 робоче місце атестовано за умовами праці;

на структурному підрозділі «Суходільське-Східне» відкритого акціонерноіо товариства «Краснодонвугілля» з 17.01.2011 по 12.03.2017 на посадах гірника очисного вибою з повним робочим днем на підземній роботі.

Проте, оскаржуване рішення відповідача взагалі не містить мотивів відмови у призначенні пенсії позивачу, а саме щодо того, які періоди ним не зараховуються до пільгового стажу позивача, у зв`язку з чим такого стажу є недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Натомість відповідачем зазначено лише періоди, які ним зараховуються.

Спірним питанням при розгляді справи є правомірність рішення Пенсійного органу щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, через відсутність необхідного пільгового стажу.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 абз. 1 статті 92 Конституції України).

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону, у період до 1 квітня 2024 року передбачене пропорційне зниження пенсійного віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за умови наявності на дату досягнення віку страхового стажу, встановленого абзацом 3 підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами, праці, передбаченого абзацом першим пункту 2 підпункту 1 Закону, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацом першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенси на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж, необхідний для призначення пенсії, обчислюється відповідно до вимог цього Закону за даними, які містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів (записів трудової книжки) та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058- IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону України №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I "Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії" Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II "Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший" Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку №22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Частиною другою статті 82 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Тобто, відмовляючи особі в призначенні пенсії, орган, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви не зарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи та/або навчання.

Як на підставу для відмови у призначенні пенсії позивачу відповідач посилається на відсутність необхідного пільгового стажу роботи, при цьому жодним чином не зазначає про неможливість зарахування певних періодів роботи позивача до такого стажу, а також не наводить мотиви та правове обгрунтування з цього приводу.

З урахуванням наведеного, суд не надає оцінки записам трудової книжки позивача, оскільки з оскаржуваного рішення відповідача не вбачається, які саме періоди є спірними.

При цьому суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06 лютого 2018 року по справі № 677/277/17 провадження № К/9901/1298/17.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок № 637).

Згідно з п.1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком, на загальних підставах.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Суд зауважує, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

За загальним правилом, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації її права на соціальний захист шляхом призначення пенсії.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В оскаржуваному рішенні відповідачем жодним чином не зазначено про неможливість зарахування певних періодів роботи позивача до пільгового стажу, підстави такого не зарахування, а також не наведено жодного мотиву та правового обгрунтування з цього приводу, що є неприпустимим. Рішення не містить законодавчо визначених підстав, з яких позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

Таким чином, вищенаведене свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення.

Суд вважає, що за відсутності належної мотивації, рішення суб`єкта владних повноважень не може бути визнане правомірним.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність в оскаржуваному рішенні мотивів та підстав з яких позивачу відмовлено у призначенні пенсії, не дозволяє суду перевірити, чи правомірно відповідачем відмовлено у призначеннні пенсії позивачу, і свідчить про те, що відповідач діяв необґрунтовано.

З огляду на наведене позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо решти позовних вимог, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У спірних правовідносинах належним, достатнім та необхідним (ефективним) способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок прийняття відповідачем протиправного рішення від 18.12.2020 №45 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому з метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним): визнати протиправним та скасувати вказане рішення та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 10.12.2020 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Також суд зауважує, що обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі № 514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що "…повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах".

Решта позовних вимог задоволенню не підлягає з наведених вище підстав.

На підставі викладеного позовні вимоги належать до часткового задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат, судом не вирішується, з огляду на те, що позивач звільнени йвд сплати судового збору, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №45 від 18.12.2020 Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку №1 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.12.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян