Справа № 669/774/20
Суддя: Давидюк О. І.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 669/774/20
Провадження № 2-а/669/3/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Дем`янюк Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Орендарчук В.О.,

відповідача Тарасюка В.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір`я адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Хмельницькій області Тарасюка Віктора Івановича, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Хмельницькій області Тарасюка В.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 582-ДК/0140По/08/01/-20 від 05 серпня 2020 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн за порушення ст. 53-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 серпня 2020 року ним отримано постанову № 582-ДК/0140По/08/01/-20 від 05 серпня 2020 року про накладення адміністративного стягнення, складену державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Хмельницькій області Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Тарасюком В.І.

В постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що він, як засновник ФГ «МВД», порушив вимоги статей 91, 211 Земельного кодексу України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, а саме: частина земельної ділянки з кадастровим номером :05:012:0015, комунальної форми власності, з цільовим призначенням - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), розташована на території Ямпільської селищної об`єднаної територіальної громади Білогірського району Хмельницької області за межами с. Воробіївка площею 16 га, обробляється шляхом механічного обробітку ґрунту, зазначену ділянку виорано та засіяно сільськогосподарською культурою соя, земельна ділянка у власність чи користування не надана, право власності чи користування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано, земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів ФГ «МВД».

Вважає, що постанова є незаконною, а його притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутності події та складу правопорушення без наведених доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Так, з акту обстеження земельної ділянки від 23 липня 2020 року № 582/ДК/151/АО/10/01/-20 вбачається, що предметом дослідження державного інспектора стала земельна ділянка площею 16 га, що розташована за межами населеного пункту с. Воробіївка на території Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області.

При обстеженні вказаної ділянки інспектор не використовував жодних кадастрових карт чи будь-яких документів, які б могли встановити належність земельної ділянки як територіальній громаді, так і будь-якій іншій фізичній чи юридичній особі.

Відповідно до рішення одинадцятої сесії 23 скликання від 21 листопада 2000 року № 6 Воробіївської сільської ради Білогірського району Хмельницької області «Про формування масиву вільних земель запасу та резервного фонду та встановлення граничного розміру земель для ведення особистого підсобного господарства працівникам соціальної сфери» було вирішено: 1) Враховуючи наявність вільних земель запасу та резервного фонду сформувати земельну ділянку площею 81 га, з них: с. Воробіївка - 42 га, с. Тихомель - 22 га, с. Погорільці - 17 га для подальшого розподілу їх працівникам соціальної сфери для розширення особистих підсобних господарств; 2) Встановити граничні розміри особистого підсобного господарства громадян с. Воробіївка - 1,06 га, с. Тихомель - 2,00 га, с. Погорільці - 1,69 га, виходячи з наявності земель, що знаходяться в їх користуванні та володінні, вільних земель запасу та резервного фонду відповідно до списку громадян.

Тобто, земельна ділянка площею 42 га була передана в постійне користування громадянам, які проживають на території Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області і на сьогоднішній день земельна ділянка площею 16 га перебуває у постійному користуванні громадян.

Отже, позивач, як засновник ФГ «МВД», не міг самовільно займати земельні ділянки, які перебувають в користуванні громадян та за які вони сплачують земельні податки, а тим більше використовувати земельні ділянки у власних цілях, а тому адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, він не вчиняв.

Крім того, зазначає, що з матеріалів, які надані йому відповідачем, вбачається формальний характер проведеної позапланової перевірки, а саме: в акті перевірки та постанові про адміністративне правопорушення відсутні план-схема земельної ділянки, яка обстежувалася, посилання на докази, які підтверджують самовільне зайняття ФГ «МВД» земельної ділянки площею 16 га, що розташована на території Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області.

В акті обстеження земельної ділянки відсутні докази, які підтверджують факт самовільного зайняття ним зазначеної в акті перевірки земельної ділянки, свідки та інші письмові докази на підтвердження як самої події, так і складу правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, засвідчують лише факт його відмови від підпису, але вони не є свідками начебто вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки протокол складався не за місцем розташування земельної ділянки, а в смт. Ямпіль Білогірського району Хмельницької області.

З акту обстеження та акту перевірки вбачається, що складання даних документів проводилося в м. Хмельницький, а не за місцем знаходження земельної ділянки, що викликає сумнів і в проведенні обстеження земельної ділянки на території Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області.

Також, відповідачем, всупереч вимогам ст. 283 КУпАП, в оскаржуваній постанові не зазначено дату та місце вчинення правопорушення, що виключає можливість встановити дотримання строків притягнення до адміністративної відповідальності, місце розташування чи адресу земельної ділянки, яка є предметом порушення, що робить неможливим кваліфікацію дій правопорушника, встановлення факту заподіяння шкоди та визначення її розміру.

Усі наявні документи були складені без повідомлення суб`єкта перевірки - ФГ «МВД», за відсутності його керівника та надіслані поштою.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення і постанова про накладення адміністративного стягнення не відповідають вимогам ст. ст. 256, 283 КУпАП та пунктів 2.5, 3.11 Інструкції з оформлення державними інспекторами з контролю за використанням і охороною земель Держземінспекції та її територіальних органів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 28 квітня 2009 року № 205, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня 2009 року за № 460/16476.

Тобто, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законами, а тому постанова є необґрунтованою та винесеною без урахування усіх обставин, які мають значення для вирішення справи, внаслідок чого його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, адже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2021 року залучено в якості співвідповідача - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке на час відкриття провадження у справі мало процесуальний статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Пояснив, що він є співзасновником ФГ «МВД», а керівником даного господарства є його син ОСОБА_3 , який і відає організаційно-господарською діяльністю ФГ «МВД». Зазначив, що згідно статуту одним із предметів діяльності ФГ «МВД» є надання допомоги в обробітку землі фізичним і юридичним особам, а тому надання послуг з обробітку земельних ділянок, які на законних підставах перебувають в користуванні громадян-односельців, не є порушенням, передбаченим ст. 53-1 КУпАП. При цьому, заперечив той факт, що ним особисто здійснювалися дії по обробітку земельної ділянки, про яку згадується в оскаржуваній постанові.

Представник позивача Орендарчук В.О. позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, підтримала повністю, просила позов задовольнити. Крім того, пояснила, що при наявності рішення Воробіївської сільської ради Білогірського району Хмельницької області від 21 листопада 2000 року № 6, яким із земель запасу та резервного фонду було сформовано землі в с. Воробіївка площею 42 га для подальшого розподілу працівникам соціальної сфери для розширення особистих підсобних господарств, а в 2016-2020 рр. увалювалися рішення про надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою таким громадянам, не можливо притягнути особу до відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки лише з тих підстав, що така особа надає послуги з обробітку цих земель зі згоди користувачів, які правомірно користуються даними земельними ділянками. При цьому, також заперечила той факт, що її довірителем особисто здійснювалися дії по обробітку земельної ділянки, про яку згадується в оскаржуваній постанові.

Відповідач - державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Хмельницькій області Тарасюк В.І. в судовому засіданні позовних вимог не визнав. Пояснив, що мав факт самовільного зайняття ОСОБА_1 частини земельної ділянки площею 16 га, оскільки право власності на вказану частину земельної ділянки не було зареєстроване і дані про право власності чи користування до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на момент проведення перевірки, складення протоколу та винесення оскаржуваної постанови внесено не було, а тому постанову вважає законною.

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про дату, час та місце розгляду справи повідомлене належним чином, представник Андрійчук І. В. в судове засідання не з`явилася, подала клопотання, в якому просила розгляд справи проводити у її відсутності, проти позовних вимог заперечила (а.с. 70-71, 129).

Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка ОСОБА_4 , вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Хмельницькій області Тарасюка В.І. від 05 серпня 2020 року № 582-ДК/0140По/08/01/-20 позивач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП до штрафу в розмірі 340 грн за те, що «частина земельної ділянки з кадастровим номером :05:012:0015, комунальної форми власності, з цільовим призначенням - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), розташована на території Ямпільської селищної об`єднаної територіальної громади Білогірського району Хмельницької області за межами с. Воробіївка площею 16 га, обробляється шляхом механічного обробітку ґрунту, зазначену ділянку виорано та засіяно сільськогосподарською культурою соя, земельна ділянка у власність чи користування не надана, право власності чи користування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано, земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів ФГ «МВД».

Крім того, у вищевказаній постанові зазначено, що порушенням заподіяно шкоду на суму 26426,26 грн, яка розрахована відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року № 963 (а.с. 10-11).

Також, встановлено, що винесенню оскаржуваної постанови від 05 серпня 2020 року № 582-ДК/0140По/08/01/-20 передували, складені державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Хмельницькій області Тарасюком В.І. наступні документи:

- наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 липня 2020 року № 582-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:012:0015, розташованої за межами с. Воробіївка на території Ямпільської селищної ради (а.с. 56-57, 59-60);

- акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 23 липня 2020 року № 582ДК/455/АП/09/01/-20 (а.с. 12);

- акт обстеження земельної ділянки від 23 липня 2020 року № 582-ДК/151/АО/10/01/-20 (а.с. 13-14);

- припис від 23 липня 2020 року № 582-ДК/0206-ПР/03/01/-20 (а.с. 15);

- протокол про адміністративне правопорушення від 23 липня 2020 року № 582-ДК/0198П/07/01/-20 (а.с. 16);

- розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 23 липня 2020 року № 582-ДК/0161ШК/11/01/-20 (а.с. 18);

- повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 23 липня 2020 року № 582-ДК/0161ШК/11/01/-20 (а.с. 17).

Встановлено, що рішенням Воробіївської сільської ради Білогірського району Хмельницької області від 21 листопада 2000 року № 6 із земель запасу та резервного фонду було сформовано землі площею 81 га (с. Воробіївка - 42 га, с. Тихомель - 22 га, с. Погорільці - 17 га) для подальшого розподілу їх працівникам соціальної сфери для розширення особистих підсобних господарств, а також встановлено граничні розміри особистого підсобного господарства громадян с. Воробіївка - 1,06 га, с. Тихомель - 2 га, с. Погорільці - 1,69 га, виходячи з наявності земель, що знаходяться в їх користуванні та володінні, вільних земель запасу та резервного фонду згідно списку громадян (а.с. 21-22).

Зокрема, як вбачається з копії збірного кадастрового плану (а.с. 132) та довідок Ямпільської селищної ради Хмельницької області від 17 серпня 2020 року (а.с. 23-37) земельні ділянки, в тому числі земельна ділянка масивом площею 16 га, яка ставиться в оспорюваній постанові у вину ОСОБА_1 , згідно записів земельно-кадастрових даних рахуються та перебувають без відповідного оформлення прав власності та державної реєстрації в користуванні громадян Ямпільської об`єднаної територіальної громади, що не заперечувалося в судовому засіданні самим відповідачем.

Крім того, зі змісту рішень Ямпільської селищної ради від 23 грудня 2019 року № 24, від 27 лютого 2020 року № 26, від 19 березня 2020 року № 10, від 14 липня 2020 року № 15, від 14 липня 2020 року № 17 (а.с. 80-90) слідує, що користувачам земельних ділянок надавався дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, які перебували в їхньому користуванні.

Так, в ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 53-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню, зокрема такі обставини: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують відповідальність, обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 вирощував сою, здійснював обробіток земельної ділянки та доглядав за нею.

Факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими доказами, однак таких доказів відповідачами не наведено, а лише ґрунтуються на власних припущеннях.

Крім того, виходячи зі змісту постанови про адміністративне правопорушення, в якій зазначено, що « ОСОБА_1 засновник ФГ «МВД» і «земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів ФГ «МВД», суд приходить до висновку, що позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП як посадову особу ФГ «МВД».

З аналізу ст. 14 КУпАП слідує, що посадова особа - це особа, в якої наявні організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські функції.

Разом з тим, з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 22 січня 2019 року та статуту ФГ «МВД» слідує, що позивач ОСОБА_1 не є керівником (головою) ФГ «МВД», а лише його співзасновником, керівником є ОСОБА_3 , тому у відповідача не було підстав вибірково визначати його як єдино можливого суб`єкта даного правопорушення (а.с. 118-125).

До того ж, в оскаржуваній постанові відсутні план-схема земельної ділянки, яка обстежувалася державним інспектором, а також посилання на докази, які підтверджують самовільне зайняття саме позивачем ОСОБА_1 земельної ділянки площею 16 га, що розташована на території Ямпільської селищної ради Хмельницької області.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В даному випадку відповідачем не було надано до суду жодних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують самовільне зайняття позивачем земельної ділянки та свідчать про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення в оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Хмельницькій області Тарасюком В.І. безпідставно та необґрунтовано притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП, а відтак позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд стягує з відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Хмельницькій області Тарасюка Віктора Івановича від 05 серпня 2020 року № 582-ДК/0140По/08/01/-20 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ст. 53-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень - скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:О. І. Давидюк