Справа № 640/9081/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року м. Київ № 640/9081/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього

ОСОБА_2

до Міністерства охорони здоров`я України,

третя особа без Комунальне некомерційне підприємство

самостійних вимог - «Консультативно-діагностичний центр Деснянського району

на предмет спору м. Києва»,

про визнання протиправними дій, рішень, скасування таких рішень, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва в інтересах ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) та просить:

- визнати неправомірними дії Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) щодо надання КНП КДЦ Деснянського району м. Києва ліцензії МОЗ України від 18.09.2014 р. серії АЕ № 571198, виданої КНП КДЦ Деснянського району м. Києва на провадження господарської діяльності з медичної практики 30 лікарів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 тощо, прийнятих на посади у стоматологічне відділення філії 3 вказаного КНП КДЦ Деснянського району м. Києва.

- визнати неправомірними дій МОЗ України щодо невжиття заходів для припинення незаконного надання стоматологічних медичних послуг без ліцензії МОЗ України на 4 поверсі у кабінетах №№ 415, 416, 417, 418, 420, 422, 423, 424 на вул. Матеюка лікарями: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 ;

- зобов`язати МОЗ України виконати дії щодо припинення незаконного надання стоматологічних медичних послуг без ліцензії МОЗ України на 4 поверсі у кабінетах №№ 415, 416, 417, 418, 420, 422, 423, 424 на вул. Матеюка лікарями: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 ;

- скасувати рішення ліцензійної комісії МОЗ України (протокол засідання) від 18.09.20144 р. №35 щодо відповідності КНП КДЦ Деснянського району м. Києва №26188308 ліцензійним умовам провадження господарської діяльності з медичної практики;

- визнати незаконно виданою МОЗ України КНП КДЦ Деснянського району м. Києва ліцензію від 18.09.2014 р. серії АЕ № 571198 частково, а саме: видану КНП КДЦ Деснянського району м. Києва на провадження господарської діяльності з медичної практики: місце провадження діяльності - м. Київ, вул. Закревського, буд. 81/1; м. Київ, просп. Маяковського, буд. 32-б; м. Київ, вул. Г.Драйзера, буд. 19; м. Київ, вул. Маяковського, буд. 18; м. Київ, вул. Академіка Курчатова, буд. 18-а; м. Київ, бульвар Вигурівський, буд. 4;

- скасувати ліцензію МОЗ України від 18.09.2014 р. серії АЕ № 571198 частково, а саме: щодо видачі КНП КДЦ Деснянського району м. Києва на провадження господарської діяльності з медичної практики: місце провадження господарської діяльності: м. Київ, вул. Закревського, буд. 81/1; м. Київ, просп. Маяковського, буд. 32-б; м. Київ, вул. Г.Драйзера, буд. 19; м. Київ, вул. Маяковського, буд. 18; м. Київ, вул. Академіка Курчатова, буд. 18-а; м. Київ, бульвар Вигурівський, буд. 4;

- зобов`язати МОЗ України анулювати ліцензію від 18.09.2014 р. серії АЕ № 571198 частково, а саме: щодо видачі КНП КДЦ Деснянського району м. Києва на провадження господарської діяльності з медичної практики: місце провадження господарської діяльності: м. Київ, вул. Закревського, буд. 81/1; м. Київ, просп. Маяковського, буд. 32-б; м. Київ , вул. Г.Драйзера, буд. 19; м. Київ, вул. Маяковського, буд. 18; м. Київ, вул. Академіка Курчатова, буд. 18-а; м. Київ, бульвар Вигурівський, буд. 4;

- стягнути з Міністерства охорони здоров`я України 536 112,00 гривень на користь ОСОБА_2 в якості відшкодування моральної шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що для отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики КНП КДЦ Деснянського району м. Києва було подано до "Єдиного вікна" Міністерства охорони здоров`я України, зокрема: відомості від 08.09.2014 №1197 суб`єкта господарювання про стан матеріально-технічної бази, необхідної для провадження медичної практики та відомості від 08.09.2014 №1196 суб`єкта господарювання про наявність персоналу із зазначенням його освітнього і кваліфікаційного рівня та стажу роботи за спеціальністю.

Вказані відомості містять недостовірні дані, що було підставою для відмови у видачі ліцензії. Натомість, Міністерством охорони здоров`я України було неправомірно видано КНП КДЦ Деснянського району м. Києва ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики від 18.09.2014 серії АЕ №571198.

При цьому, позивач наголошує, що аналогічні відомості подані КНП КДЦ Деснянського району м. Києва ще у серпні 2014 року, за результатом розгляду відповідач відмовив у видачі ліцензії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2019 року, після скасування за постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 липня 2019 року, відкрито провадження у справі, визначено розгляд провадити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву та усі наявні докази, роз`яснено положення пункту 12 частини дев`ятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України та можливість отримати позовні матеріали безпосередньо у суді, залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр Деснянського району м. Києва».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2019 року зупинено провадження в адміністративній справі №640/9081/19 до вирішення питання про відвід судді Келеберді В.І.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Васильченко І.П. від 07 листопада 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберді В.І. відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року зупинено провадження в адміністративній справі №640/9081/19 до вирішення питання про відвід судді Келеберді В.І.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенка В.П. від 26 листопада 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберді В.І. відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів.

Також, іншими ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, поновлено провадження у справі №640/9081/19.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.02.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання Міністерства охорони здоров`я України про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідачем у справі подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що за результатами розгляду заяви (реєстраційне досьє від 09.09.2014 №0909/08М) та документів доданих до неї, Ліцензійною комісією Міністерства охорони здоров`я України (протокол засідання №35 від 18.09.2014) було прийнято рішення про відповідність Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-Діагностичний центр" Деснянського району м. Києва ліцензійним умовам провадження господарської діяльності з медичної практики, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 02.02.2011 №49, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.02.2011 за №171/18909, що на той час встановлювали кваліфікаційні, організаційні та інші вимоги для провадження медичної практики.

Рішення про видачу ліцензії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва від 18.09.2014 серії АЕ №571198, затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18.09.2014 №650 "Про ліцензування медичної практики".

Відповідач вказує, що Міністерство охорони здоров`я України при прийнятті рішення про видачу ліцензії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, діяло в межах та у спосіб визначений законодавством. Звертає увагу, що рішення консультативно-дорадчих органів у вигляді, в тому числі Ліцензійної комісії Міністерства охорони здоров`я України у вигляді протоколу №35 від 18.09.2014, відповідно до діючого законодавства не підлягають оскарженню в будь-який спосіб.

При цьому, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05.02.2018 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №3 про призначення позапланової перевірки по матеріалах досудового розслідування та надано дозвіл співробітникам Міністерства охорони здоров`я України на проведення позапланової перевірки ліцензійних умов КНП КДЦ Деснянського району м. Києва на предмет можливих порушень.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2018 №17-адм було утворено комісії для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері господарської діяльності з медичної практики, що підлягає ліцензуванню. Комісії здійснили позапланові заходи контролю КНП КДЦ Деснянського району м. Києва.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.03.2018 №383 "Про ліцензування медичної практики" анульовано ліцензію Міністерства охорони здоров`я України на провадження господарської діяльності з медичної практики, видану комунальному некомерційному підприємству КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, на підставі акту про виявлення недостовірності даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії.

Таким чином, станом на 07.03.2018 ліцензія Міністерства охорони здоров`я України від 18.09.2014 АЕ №571198, видана КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, анульована у порядку визначеному законодавством.

Від третьої особи відзиву не надходило.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Комунальне некомерційне підприємство "Консультативно-Діагностичний центр" Деснянського району м. Києва (далі - КНП КДЦ Деснянського району м. Києва) зареєстровано юридичною особою 01.03.2002 за адресою: 02232, м. Київ, Деснянський район, вул. Закревського, буд. 81/1.

КНП КДЦ Деснянського району 09.09.2014 звернулося із заявою до Міністерства охорони здоров`я України та надало документи до заяви на одержання ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики, зокрема: відомості від 08.09.2014 №1197 суб`єкта господарювання про стан матеріально-технічної бази, необхідної для провадження медичної практики; відомості від 08.09.2014 №1196 суб`єкта господарювання про наявність персоналу із зазначенням його освітнього і кваліфікаційного рівня та стажу роботи за спеціальністю, необхідного для провадження медичної практики та висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 15.07.2014 №05.03.02-04/45380.

За результатами розгляду вказаної заяви та доданих документів Ліцензійною комісією Міністерства охорони здоров`я України прийнято рішення надати пропозиції керівництву Міністерства охорони здоров`я України щодо прийняття рішення про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики КНП КДЦ Деснянського району м. Києва за місцем провадження діяльності: м. Київ, вул. Миколи Матеюка, буд. 3; м. Київ, бульвар Вигурівський, буд. 4; м. Київ, просп. Володимира Маяковського, буд. 18-а; м. Київ, просп. Володимира Маяковського, буд. 32-б; м. Київ, вул. Академіка Курчатова, буд. 18-а, м. Київ, вул. Теодора Драйзера, буд. 19, оформлене протоколом засідання від 18.09.2014 №35.

На підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України від 18.09.2014 №650 "Про ліцензування медичної практики КНП КДЦ Деснянського району м. Києва отримало ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики серії АЕ №571198.

Вважаючи, що ліцензія на провадження господарської діяльності з медичної практики видана КНП КДЦ Деснянського району м. Києва протиправно, на підставі недостовірних даних у відомостях суб`єкта господарювання про стан матеріально-технічної бази, необхідної для провадження медичної практики та про наявність персоналу із зазначенням його освітнього і кваліфікаційного рівня та стажу роботи за спеціальністю, необхідного для провадження медичної практики, позивач через уповноваженого представника звернулася із зазначеним позовом до суду.

Із загальнодоступних джерел, зокрема, з Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено, що Київським окружним адміністративним судом розглядалася адміністративна справа №826/1001/17 за позовом ОСОБА_21 , інтереси якого представляла ОСОБА_1 , до Міністерства охорони здоров`я України, за участю третіх осіб - КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, ДОЗ Київської міської державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги, а також викладені обставини справи є аналогічними обставинам даної справи №640/9081/19.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року та постановою Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі №826/1001/17 позовні вимоги задоволено частково, зокрема серед іншого ухвалено: визнати протиправними дії Міністерства охорони здоров`я України щодо надання комунальному некомерційному підприємству "Консультативно-Діагностичний центр" Деснянського району м. Києва (ідентифікаційний код 26188308, місцезнаходження: м. Київ, вул. Закревського, буд. 81/1) ліцензії серії АЕ №571198 (дата прийняття та номер рішення про отримання ліцензії від 18.09.2014 №650); зобов`язати Міністерство охорони здоров`я України прийняти рішення про анулювання ліцензії серії АЕ №571198 на провадження господарської діяльності з медичної практики, виданої комунальному некомерційному підприємству "Консультативно-Діагностичний центр" Деснянського району м. Києва (ідентифікаційний код 26188308, місцезнаходження: м. Київ, вул. Закревського, буд. 81/1, дата прийняття та номер рішення про отримання ліцензії від 18.09.2014 №650).

Суди першої, апеляційної та касаційної інстанції, задовольняючи у такий спосіб позовні вимоги позивача, дійшли висновку, що встановлені у справі №826/1001/17 обставини дають достатньо підстав для анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики, виданої комунальному некомерційному підприємству "Консультативно-Діагностичний центр" Деснянського району м. Києва.

Так, перевіряючи обґрунтованість доводів про те, що відповідач відмовив у видачі ліцензії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва у серпні 2014 року за результатом розгляду аналогічних відомостей про стан матеріально-технічної бази, необхідної для провадження медичної практики та про наявність персоналу із зазначенням його освітнього і кваліфікаційного рівня та стажу роботи за спеціальністю, необхідного для провадження медичної практики, встановлено, що у серпні 2014 року для отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики КНП КДЦ Деснянського району м. Києва подані до Міністерства охорони здоров`я України: відомості суб`єкта господарювання про стан матеріально-технічної бази, необхідної для провадження медичної практики від 31.07.2014 №933 та відомості суб`єкта господарювання про наявність персоналу із зазначенням його освітнього і кваліфікаційного рівня та стажу роботи за спеціальністю, необхідного для провадження медичної практики від 31.07.2014 №935. Однак, у вказаних відомостях виявлені недоліки, у зв`язку з чим орган ліцензування прийняв рішення про відмову у видачі ліцензії, після чого КНП КДЦ Деснянського району м. Києва усунув виявлені недоліки та у вересні 2014 року подав до Міністерства охорони здоров`я України: відомості суб`єкта господарювання про стан матеріально-технічної бази, необхідної для провадження медичної практики від 08.09.2014 №1197 та відомості суб`єкта господарювання про наявність персоналу із зазначенням його освітнього і кваліфікаційного рівня та стажу роботи за спеціальністю, необхідного для провадження медичної практики від 08.09.2014 №1196, на підставі яких видана оскаржувана ліцензія.

У відомостях суб`єкта господарювання про стан матеріально-технічної бази, необхідної для провадження медичної практики від 31.07.2014 №933, на відміну від 08.09.2014 №1197, не розмежовані методи, що застосовуються у медичній практиці. У відомостях суб`єкта господарювання про наявність персоналу із зазначенням його освітнього і кваліфікаційного рівня та стажу роботи за спеціальністю, необхідного для провадження медичної практики від 31.07.2014 №935, на відмінну від 08.09.2014 №1196, в графі "посвідчення про присвоєння (підтвердження) відповідної кваліфікаційної категорії (спеціальність, серія, номер, дата, ким видано, категорія)" вказані не відповідні кваліфікаційні відомості щодо лікарів. Тобто, відомості суб`єкта господарювання про наявність персоналу із зазначенням його освітнього і кваліфікаційного рівня та стажу роботи за спеціальністю, необхідного для провадження медичної практики від 31.07.2014 №935 та від 08.09.2014 №1196, відомості суб`єкта господарювання про стан матеріально-технічної бази, необхідної для провадження медичної практики від 31.07.2014 №933 та від 08.09.2014 №1197 є різними.

Перевіряючи відомості про наявність персоналу із зазначенням його освітнього і кваліфікаційного рівня та стажу роботи за спеціальністю, необхідного для провадження медичної практики від 08.09.2014 №1196 та про стан матеріально-технічної бази, необхідної для провадження медичної практики від 08.09.2014 №1197, які містять недостовірні дані, встановлено, що відповідно до резолютивної частини ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року у справі №754/18/18 надано дозвіл співробітникам Міністерства охорони здоров`я України на проведення позапланової перевірки ліцензійних умов КНП КДЦ Деснянського району - Ліцензія Міністерства охорони здоров`я України від 18.09.2014 серії АЕ №571198 розташованого за адресою: м. Київ, вул. Закревського, 81/1, на предмет можливих порушень.

Надалі, на підставі вищезазначеної ухвали та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2018 №17-Адм, комісією Міністерства охорони здоров`я України у період з 22.02.2018 по 23.02.2018 проведено позапланову перевірку КНП КДЦ Деснянського району за адресою: м. Київ, вул. Закревського, 81/1 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері провадження господарської діяльності з медичної практики, що підлягає ліцензуванню.

Результати перевірки оформлені актом про виявлення недостовірних відомостей у документах, які подавались до органу ліцензування для отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики від 23.02.2018 б/н та актом, складеним за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері господарської діяльності з медичної практики, що підлягає ліцензуванню від 23.02.2018 №17/31. Зафіксовані порушення вимог пункту 6, підпункт 3 пункту 13 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №285 та пункт 7 частини другої статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" та подання ліцензіатом недостовірних відомостей для отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики.

Врешті, пунктом 6 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.03.2018 №383 "Про ліцензування медичної практики" анульовано ліцензію Міністерства охорони здоров`я України на провадження господарської діяльності з медичної практики за результатами позапланової перевірки додержання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, видану комунальному некомерційному підприємству КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, на підставі акту про виявлення недостовірності даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії.

На розгляд Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування винесено розгляд скарги (апеляції) КНП КДЦ Деснянського району м. Києва від 12.03.2018 №499 щодо прийняття Міністерством охорони здоров`я України наказу від 01.03.2018 №383 "Про ліцензування медичної практики" в частині анулювання ліцензії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва на право провадження господарської діяльності з медичної практики. За результатами розгляду вказаної скарги Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування прийняла рішення про задоволення скарги (апеляції) КНП КДЦ Деснянського району м. Києва від 12.03.2018 №499, що оформлене відповідним рішенням №8.1 від 03.04.2018 та 05 квітня 2018 року Державна регуляторна служба України на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування №8.1 від 03.04.2018 видала розпорядження №27 "Про задоволення апеляції", яким зобов`язано Міністерство охорони здоров`я України усунути порушення вимог Законів України "Про ліцензування видів господарської діяльності" та «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", шляхом скасування наказу від 01.03.2018 №383 "Про ліцензування медичної практики" в частині анулювання ліцензії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва на право провадження господарської діяльності з медичної практики.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.05.2018 №845/а скасовано пункт 6 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.03.2018 №383 "Про ліцензування медичної практики".

Рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування та розпорядження Державної регуляторної служби України оскаржено позивачем у судовому порядку. За результатами розгляду рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року у справі №826/7150/18 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю, встановлено, що під час засідання Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України представники Міністерства охорони здоров`я України хоч і зазначили про правомірність прийняття органом ліцензування наказу від 01 березня 2018 року №383 "Про ліцензування медичної практики" в частині анулювання ліцензії КНП КДЦ Деснянського району на право провадження господарської діяльності з медичної практики, проте не заперечили факту наявності "технічної помилки" у документах, що подавались ліцензіатом для отримання ліцензії.

Зазначене рішення суду залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2019.

Отже, встановлені судами усіх інстанцій факти свідчать, що дані, зазначені у відомостях суб`єкта господарювання про стан матеріально-технічної бази, необхідної для провадження медичної практики від 08.09.2014 №1197, які подавались КНП КДЦ Деснянського району м. Києва до заяви для отримання ліцензії серії АЕ №571198 є недостовірними, оскільки в них відсутня достовірна інформації щодо наявності кабінетів.

Відтак, у підсумку судами встановлені обставини, які стали підставою для анулювання ліцензії, виданої відповідачем.

Повертаючись до справи №640/9081/19, суд зазначає, що частина позовних вимог, зокрема щодо визнання протиправними дій Міністерства охорони здоров`я України щодо надання комунальному некомерційному підприємству "Консультативно-Діагностичний центр" Деснянського району м. Києва ліцензії серії АЕ №571198, зобов`язання Міністерства охорони здоров`я України прийняти рішення про анулювання ліцензії серії АЕ №571198 на провадження господарської діяльності з медичної практики, виданої Комунальному некомерційному підприємству "Консультативно-Діагностичний центр" Деснянського району м. Києва, вирішена судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в іншій справі - 826/1001/17. Повторне вирішення цих питань та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії у будь-якому випадку не є доцільним у даній справі, оскільки призведе до подвійного накладення одних і тих самих зобов`язань на відповідача.

Окрім того, суд зазначає, що у частині першій статті 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, про яке йдеться у частині другій статті 55 Конституції України, має спеціальну мету і призначення - правовий захист порушених прав та свобод особи, усунення перешкод у їх реалізації.

Відповідно до положень статті п`ятої Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

У статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України взаємозв`язок між правом особи на звернення до суду і порушенням її суб`єктивних прав знайшов остаточне закріплення. Зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, завдання адміністративного судочинства не можуть бути реалізовані у разі звернення особи до суду за захистом прав, свобод та інтересів, які не належать їй особисто.

Для звернення до суду особа (позивач) повинна мати матеріально-правову зацікавленість у вирішенні спору. Матеріально-правовий інтерес у порушенні справи - це зв`язок позивача із зазначеним у позовній заяві предметом судового захисту, питання про наявність або відсутність якого вирішується суддею під час попереднього дослідження матеріальної правоздатності позивача, заявленої до суду вимоги та її підстави.

Звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів особи, тому вона має довести (а суд - встановити), що позивачеві належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких він звернулася до суду.

Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам), є предметом судового захисту. В основі прав, свобод та законних інтересів лежать потреби людини (особи) в існуванні та розвитку.

Права особи - це її можливості, змістом яких є домагання щодо вчинення дій (або утримання від них), які забезпечуються юридичним обов`язком іншої сторони. У публічних правовідносинах такою стороною є держава або територіальна громада в особі відповідних суб`єктів владних повноважень.

Свободи особи - це можливості, змістом яких є спроможність діяти відповідно до своїх інтересів і мети, це можливість власного, незалежного вибору того чи іншого рішення, поведінки (дії або бездіяльності). Свободи забезпечуються негативним юридичним обов`язком необмеженого кола осіб (в т.ч. суб`єктів владних повноважень) не перешкоджати. Свобода особи означає надання їй права вимагати, щоб ніхто не заважав у здійсненні цієї свободи. Для здійснення свобод людини (наприклад, свободи слова чи свободи віросповідання) державі достатньо утримуватися від втручання в їх реалізацію людиною або ж їх захищати у разі потреби.

Поняття законного (охоронюваного законом) інтересу міститься в рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі №1-10/2004, згідно з яким поняття «охоронюваний законом інтерес» у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Юридична зацікавленість (інтерес) у зверненні до суду повинна мати об`єктивну основу. Недостатньо лише суб`єктивного твердження про порушення права, свободи або законного інтересу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому.

Конституція України закріплює гарантію права звернення до суду за захистом прав (свобод чи законних інтересів), але не має на меті гарантувати сам судовий розгляд (судове слухання). Немає сенсу приймати до провадження суду явно безпідставні позови, залучати до участі у справі відповідача та інших осіб, завдаючи їм цим майнової та немайнової шкоди, а також завдаючи шкоди авторитету суду.

Зміст поданого адміністративного позову вказує на обставини порушення трудових прав, які супроводжувалися вчиненням кримінальних правопорушень з боку певних осіб, що у більшій мірі стосуються особи, яка представляє інтереси неповнолітнього у даній справі - ОСОБА_1 , та не дає можливості встановити яким чином позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Міністерства охорони здоров`я України та зобов`язання вчинити певні дії стосуються прав, свобод, інтересів або обов`язків неповнолітнього ОСОБА_2 , та у чому саме полягають підстави для відшкодування моральної шкоди. Адже суд виходить з того, що адміністративний позов подано саме в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 .

За таких обставин, у взаємозв`язку з викладеними вище нормами чинного законодавства та тими обґрунтуваннями, що право на доступ до правосуддя не є безмежним, а право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, складовою якого є право звернення до суду (право на доступ до судової процедури), не є абстрактним, а пов`язане з правом конкретної особи, в інтересах якої виникає судовий процес, і з її переконанням у тому, що держава (в особі органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб) протиправно втрутилася у її права або свободи, суд не вбачає підстав зв`язку заявлених у позові позовних вимог із правами та законними інтересами неповнолітнього, в інтересах якого цей позов подано.

З урахуванням викладено відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, суд знаходить правові підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує приписи частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та не вбачає підстав для розподілу судових витрат.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Міністерства охорони здоров`я України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр Деснянського району м. Києва», про визнання протиправними дій, рішень, скасування таких рішень, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди - відмовити.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: Міністерство охорони здоров`я України, адреса: 01601, м. Київ, вулиця М.Грушевського, будинок 7, , тел. НОМЕР_3 .

Суддя В.І. Келеберда