Справа № 0240/3626/18-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/3626/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Томчук Андрій Валерійович

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

24 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року (прийняту у м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ

26.08.2020 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 12.03.2019 в порядку визначеному статтею 383 КАС України, в якій представник позивача просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Вінницькій області, яка полягає у невиконанні рішення ВОАС від 12.03.2019 у справі №0240/3626/18-а та застосуванні при виконанні зазначеного рішення порядку визначеного постановою КМУ від 22.08.2018 №649 "Про питання погашення заборгованості пенсійних виплат за рішенням суду", пункти 1, 2 якої були визнані протиправними та нечинними;

- заборонити ГУ ПФУ у Вінницькій області застосовувати порядок затверджений постановою КМУ від 22.08.2018 №649 при виплаті суми перерахунку пенсії нарахованої на виконання рішення ВОАС від 12.03.2019 у справі №0240/3626/18-а (ч.2 ст.386 ЦК України);

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання ухвалою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України;

- врахувати при прийнятті судового рішення, рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 по справі №640/5248/19 та висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 10.03.2020 по справі №160/1088/19.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.12.2020 залишено без задоволення заяву представника позивача про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у невиконанні рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.03.2019 в адміністративній справі № 0240/3626/18-а та про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку встановленому статтею 382 КАС України.

Приймаючи оскаржувану ухвалу в частині відмови у встановленні судового контролю передбаченого ст. 382 КАС України суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю, оскільки суб`єктом владних повноважень рішення суду від 12.03.2019 по справі № 0240/3626/18-а фактично виконується, а тому в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення належить відмовити.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, ГУ ПФУ у Вінницькій області не виконує рішення суду від 12.03.2019, яке набрало законної сили, в частині виплати суми перерахунку пенсії починаючи з 07.10.2017 у зв`язку з чим грубо порушує конституційні права позивача та нівелює зміст положень норм законодавства України.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідач правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2021 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21.12.2020 в частині залишення без задоволення заяви представника позивача про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у невиконанні рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі №0240/3626/18-а, поданої в порядку ст. 383 КАС України, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки ухвалою суду від 25.01.2021 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21.12.2020 в частині залишення без задоволення заяви представника позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України, апеляційний суд не надає правової оцінки ухвалі суду першої інстанції в цій частині, а переглядає справу в частині відмови у задоволенні заяви представника позивача поданої в порядку ст. 382 КАС України.

Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 17.02.2021 о 10:20 год.

17.02.2021 представником відповідача подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.03.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити з 07.10.2017 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2018 №232 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, яку ОСОБА_1 отримував за останні 24 місяці перед звільненням та з якої були сплачені та нараховані внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

22.05.2019 Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №0240/3626/18-а.

Листом від 07.08.2020 ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило позивача про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.03.2019 по справі №0240/3626/18-а, що ГУ ПФУ з 07.10.2017 здійснено перерахунок пенсії позивача. Вказали, що доплату в сумі 2471,42 за період з 11.04.2019 (день набрання рішенням законної сили) по 31.05.2019 нараховано та виплачено в червні 2019 року. Щодо виплати доплати в розмірі 42669,81 грн., нарахованої за період з 07.10.2017 по 10.04.2019 зазначили, що на дату набрання чинності судовим рішенням діяла постанова КМУ №649, тож до зобов`язань, покладених рішенням суду застосовувалась вказана постанова. Зазначили, що згідно витягу з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою реєстраційний номер рішення ВОАС від 12.03.2019 у справі №0240/3626/18-а в реєстрі 45459. Зазначений порядок щодо виплати заборгованості по виконанню судових рішень був чинний до 22.07.2020.

Вказали, що судові рішення, які набрали законної сили, виконуються органами ПФУ відповідно до покладених зобов`язань у встановленому чинним законодавством порядку, а виплату нарахованих коштів в сумі 42669,81 грн. ГУ буде здійснено після виділення коштів з Державного бюджету України.

Разом з тим, в поданій заяві представник позивача (заявника) вказує, що в порушення вимог законодавства щодо строків виплати пенсії відповідач не виплатив позивачу суму перерахованої ним згідно судового рішення пенсії. Крім того вказав, що рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 по справі №640/5248/19 визнано протиправними та нечинними п.1, 2 постанови КМУ №649 від 22.08.2018.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви представника позивача поданої в порядку ст. 382 КАС України за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду викладеними в цьому рішенні, яке набрало законної сили.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 6 ст. 245 КАС України у випадках, визначених у частинах 3 - 5 цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Отже, інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення. З набранням чинності нової редакції КАС України, законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення. При цьому, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст. 129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Як вказувалось вище, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.03.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково та, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити з 07.10.2017 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2018 №232 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, яку ОСОБА_1 отримував за останні 24 місяці перед звільненням та з якої були сплачені та нараховані внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.03.2019 набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечувалося, що на виконання вищевказаного рішення суду Головним управлінням з 07.10.2017здійсненьо перерахунок пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, отриманої за останні 24 місяці перед звільненням та з якої були сплачені та нараховані внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Доплату в сумі 2471,42 грн за період з 11.04.2019 (з дати набрання рішенням суду законної сили) по 31.05.2019 нараховано та виплачено у червні 2019 року.

Сума заборгованості за період з 07.10.2017 по 10.04.2019 у розмірі 42669,81 грн позивачу не виплачена, що свідчить про невиконання відповідачем рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.03.2019 в повному обсязі.

Таким чином, з метою належного захисту прав позивача та виконання рішення суду колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, поданої в порядку ст. 382 КАС України.

При цьому у відповіді ГУ ПФУ у Вінницькій області від 07.08.2020 №3243-3204/Ш-02/8-0200/20 на заяву позивача від 28.07.2020 щодо виконання рішення суду відповідачем вказано, що механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень було визначено постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду" (Порядок).

На виконання рішення суду Головним управлінням було вчинено всі залежні від нього дії передбачені вказаним Порядком 649, що підтверджується витягом з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою реєстраційний номер рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі №0240/3626/18-а, в реєстрі 45459.

Зазначений порядок щодо виплати заборгованості по виконанню судових рішень був чинний до 22.07.2020.

Пенсійним органом зауважено, що судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного органу України відповідно до покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Враховуючи зазначене, виплату нарахованих коштів в сумі 42669,81 грн Головним управлінням буде здійснено після виділення коштів з Державного бюджету України.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що здійснення перерахунку та нарахування пенсії є лише передумовою її виплати, однак не свідчить про повне виконання рішення суду, оскільки рішенням суд зобов`язав Пенсійний орган не лише провести перерахунок, але й виплатити позивачеві повну суму перерахованої пенсії.

Механізм погашення заборгованості, що утворилась внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, визначався Порядком 649.

Пунктами 1 та 2 цієї постанови було передбачене затвердження Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, а також те, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Згідно з пунктом 3 Порядку №649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Пунктом 4 Порядку визначено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Відповідно до пункту 5 Порядку для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою. Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (пункт 6 Порядку).

Пунктом 10 Порядку було передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі №640/5248/19 апеляційні скарги Кабінету Міністрів України та Пенсійного фонду України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 змінене, зокрема пункт 2 резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: "Визнати протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Отже, до 22.07.2020 Порядок №649 був чинний і боржник зобов`язаний був ним керуватись, тобто вчиняти певні активні дії з метою виконання рішення суду, зокрема: вести облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, подавати до Пенсійного фонду України документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника та інші документи і розрахунки згідно з Порядком, а комісія ПФУ повинна була розглянути ці документи та провести відповідну перевірку розрахунку.

Натомість відповідачем не надано доказів, які б свідчили про вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області дій, зокрема, направлення до Пенсійного фонду України звернення щодо виділення коштів на погашення заборгованості на виконання рішення суду, чи роз`яснення процедури здійснення таких виплат враховуючи скасування пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649.

Зважаючи на це, доводи відповідача щодо відсутності фінансових ресурсів не може вважатись обставиною, що виправдовує невиконання судового рішення.

Невиплата особі коштів з посиланням на їх відсутність без будь-яких належних доказів, які це підтверджують порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати, які виплати проводити громадянам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити такі виплати, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату коштів, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У справі "Шмалько проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу. У справі "Півень проти України" Європейський суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання, та відсутністю у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та зобов`язанням ГУ ПФУ у Вінницькій області протягом 15 днів подати звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі №0240/3626/18-а.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до змісту ст. 382 КАС України, звіт щодо виконання судового рішення повинен бути поданий до суду, який його ухвалив, в даному випадку до Вінницького окружного адміністративного суду, що також забезпечить виконання судом вимог щодо контролю за поданням такого звіту, без направлення справи до апеляційної інстанції.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки викладені в ухвалі суду, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року скасувати в частині відмови у встановленні судового контролю відповідно до статті 382 КАС України та прийняти в цій частині нову постанову.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду подану в порядку ст. 382 КАС України задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області протягом 15 днів подати до Вінницького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у справі №0240/3626/18-а.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає згідно ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.