Справа № 260/2267/20
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2021 року м. Ужгород№ 260/2267/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради (88000, пл. Шандора Петефі, 24, м. Ужгород, Закарпатська область, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 , звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради, в якому просить суд: 1. Визнати протиправною відмову, оформлену листом Департаментом праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради від 02.06.2020 року. 2. Зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради нарахувати та виплатити позивачу разову грошову допомогу до 05 травня 2020 року як особі учаснику бойових дій у розмірі 5-ми мінімальних пенсій за віком, з врахуванням тієї суми яка була вже виплачена.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивачу гарантовано право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій.

Відповідно Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України (БК України) щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, доповнено розділ VI БК України пунктом 26, яким Уряду було делеговано повноваження самостійно визначати розмір виплат до 5 травня учасникам бойових дій.

Так, у 2020 році позивач отримав щорічну грошову допомогу до 5 травня 2020 року у розмірі 1390 грн., що відповідає розміру, встановленому постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 19.02.2020 № 112.

Водночас, вважає, що у 2020 році КМУ визначалися такі виплати у зменшеному розмірі, ніж це передбаченого Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року у справі № 3-р/2020 вказана норма закону, яка делегувала відповідні повноваження КМУ визначати розмір виплати до 5 травня, визнана неконституційною.

Таким чином, розмір виплати учасникам бойових дій до 5 травня визначається статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» яка діє в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-ХІV, яким передбачено розмір допомоги до 5 травня для учасників бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи.

06 липня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, виходячи з того, що на виконання вимог постанови КМУ від 19.02.2020 № 112 у 2020 році позивач отримав щорічну грошову допомогу до 5 травня 2020 року у розмірі 1390 грн.

Рішенням Конституційного суду України від 17.10.2002 № 17-рп/2002 надано офіційне тлумачення статті 75 Конституції України, згідно з яким Верховна Рада України за своєю природою є представницьким органом державної влади та здійснює законодавчу владу. Визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони. У разі визнання неконституційним такого виду акта як закон, суб`єктом виконання є безпосередньо парламент України.

Вважається, що автоматично відновлені норми законів, для реалізації яких необхідне додаткове фінансування з державного бюджету, регулюватимуть відповідні питання лише у разі наявності певних видатків з державного бюджету, що в свою чергу потребує внесення змін до законодавства.

При цьому, відмітив, що Департамент має можливість виплачувати допомогу лише в тих розмірах, які доведені йому розпорядниками коштів вищого рівня.

Ухвалою суду від 17.07.2020 року провадження у справі було зупинено до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20), а ухвалою суду від 01.02.2020 - поновлено та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак в матеріалах справи міститься заява від таких про розгляд справи без їхньої участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять такі задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте таким подано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника департаменту. Також повідомила, що 13.01.2021 року Департаментом праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради змінено юридичну назву на Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради, без внесення змін до організаційно-правової форми, зміни місцезнаходження та/або ідентифікаційного коду.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородської міської ради LII сесії VII скликання від 15 жовтня 2020 року №2181 перейменовано Департамент праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради на Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради, а тому слід замінити відповідача Департамент праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради на його правонаступника - Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради, відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України): у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій та відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII отримує щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій (а.с. 9).

У 2020 році позивач отримав щорічну разову грошову допомогу у розмірі 1390 грн. і не погодившись з розміром такої допомоги, звернувся із заявою до відповідача про здійснення перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», але відповідач повідомив про те, що питання щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня врегульовано постановою КМУ № 112, розміри виплати у якій встановлено в конкретному розмірі і є незмінними, а департамент має можливість виплачувати допомогу лише в тих розмірах, які доведені йому розпорядниками коштів вищого рівня.

Відповідно до частини 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

До даної норми були внесені зміни Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 № 107-VІ, і частину п`яту викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається КМУ в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI.

Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01 січня 2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення БК України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання цих вимог БК України КМУ прийнято постанову 19.02.2020 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» № 112 (далі - Постанова КМУ № 112), відповідно до якої виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 року учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, передбачено у розмірі 1390 грн.

Тому в 2020 році відповідачем було виплачено позивачу грошову допомогу до 5 травня в розмірі 1390 грн.

Водночас, рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-Р/2020 (справі № 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-ХІІ) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В цьому рішенні Конституційного Суду України визначено, що БК України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Тобто, на час виникнення спірних відносин Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 № 3-р/2020 відновлено дію статті 12 Закону № 3551-XII у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-ХІV, яким передбачено розмір допомоги до 5 травня для учасників бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Водночас КМУ у Постанові № 112 установив, що у 2020 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII, учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 1390 грн., тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено статтею 12 цього Закону.

Отже, на час виплати позивачу у 2020 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV і Постанова КМУ № 112.

Відповідно до статті 7 КАС України для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2020 році слід застосовувати не Постанову № 112, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу.

Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком, який згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV і ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 294-IX з 1 січня 2020 року становить 1638 грн.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною в рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29.09.2019 по зразковій справі № 440/2722/20, яке постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 залишено без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, суд вважає, що з 27.02.2020 - дати прийняття рішення Конституційного Суду України № 3-р/2020, позивач набув право на соціальне забезпечення відповідно до статті 12 Закону № 3551-XII у редакції Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV, яким передбачено розмір допомоги до 5 травня для учасників бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради, оформлену листом №2752-04/Б-00180 від 02.06.2020 року та зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити ОСОБА_1 цю недоплачену щорічну разову грошову допомогу з урахуванням раніше виплачених сум.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради (88000, пл. Шандора Петефі, 24, м. Ужгород, Закарпатська область, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради, оформлену листом №2752-04/Б-00180 від 02.06.2020 року.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради (88000, пл. Шандора Петефі, 24, м. Ужгород, Закарпатська область, ) донарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) разову грошову допомогу до 5 травня у 2020 році згідно ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи із розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

СуддяЯ. М. Калинич