Справа № 160/14484/20
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 160/14484/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року (суддя 1-ї інстанції Жукова Є.О.) у справі №160/14484/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріясервіс" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

05.11.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНДУСТРІЯСЕРВІС" звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії щодо проведення документальної позапланової невиїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "ЛІАГРО СЕРВІС ГРУП" () за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016р.; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.11.2019 р. № про сплату податку на додану вартість у розмірі 17173,00 грн. та штрафних санкцій у розмірі 8586,50 грн.; від 22.11.2019 р. № про сплату податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 22955,00 грн. та штрафних санкцій у розмірі 11477,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані процедурними порушенням проведення перевірки, а саме не визначення підстав для проведення перевірки та неповідомленням про проведення перевірки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року позов задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги подані докази про повідомлення товариства про проведення перевірки, а також наявність ухвали Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 22.12.2018 р. по кримінальній справі № 209/3986/18, якою ОСОБА_1 (керівника контрагента позивача ТОВ «Ліарго Сервіс Груп» було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27 та ч.1 ст.205 KK України, проте закрито провадження у справі за нереабілітуючими обставинами.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, я кому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначив, що доводи викладені в апеляційній скарзі відповідачем не спростовують висновків суду, оскільки не містять жодного аргументу.

Сторони повідомлені про розгляд справи, що підтверджується матеріалами справи.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем було винесено наказ від 11.09.2019 р. №163-п "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ІНДУСТРІЯСЕРВІС", яким призначено провести документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ІНДУСТРІЯСЕРВІС" з 30.09.2019 р. тривалістю 5 робочих днів. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "ЛІАГРО СЕРВІС ГРУП" ().

12.09.2019р. працівниками контролюючого органу формовано повідомлення від 12.09.2019р. №46 про проведення з 30 вересня 2019 р. у приміщенні ГУ ДПС у Дніпропетровській області документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ІНДУСТРІЯСЕРВІС" за період діяльності з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "ЛІАГРО СЕРВІС ГРУП" ().

Контролюючим органом в період з 30.09.2019р. по 04.10.2019р. у приміщенні ГУ ДПС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "ІНДУСТРІЯСЕРВІС" за період діяльності з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "ЛІАГРО СЕРВІС ГРУП" (), за результатами якої складено акт від 11.10.2019 р. №3700/04-36-05-20/31551274.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток за 2016 рік на суму 22 955 грн.; п.198.3, ст.198, п.201.1 ст.201, п.201.4, п.201.7 ст.201 ПК України в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість всього в сумі 25 506 грн., в тому числі за жовтень 2016 року в сумі 8333грн., а за листопад 2016 р. у сумі 7577грн., за грудень 2016 року в сумі 9596грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме: від 22.11.2019 р. № про сплату податку на додану вартість у розмірі 17173,00 грн. та штрафних санкцій у розмірі 8586,50 грн.; від 22.11.2019 р. № про сплату податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 22955,00 грн. та штрафних санкцій у розмірі 11477,50 грн.

Позивач з підстав порушення відповідачем процедури проведення перевірки, звернувся до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку про його обґрунтованість з підстав не спростування доводів позивача щодо порушення процедури проведення перевірки, а також неврахування податковим щодо індивідуальної відповідальності платника податків.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позову з таких підстав.

Спірним у справі є правомірність дій проведення перевірки та результати такої, з підстав не повідомлення платника податків про проведення такої.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що визначальною підставою для задоволення позову є встановлення судом першої інстанції порушення відповідачем процедури проведення перевірки.

Відповідно до приписів п.79.2 ст.79 ПК України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постановах від 21.02.2018 №821/371/17 та від 16.01.2018 по справі №2а/1570/4582/11, виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. Сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення. Отже, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог п.79.2 ст.79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення).

Як свідчать встановлені обставини справи, відповідач стверджує, що було направлено на податкову адресу ТОВ "ІНДУСТРІЯСЕРВІС" повідомлення про дату початку та місце проведення документальної позапланової перевірки від 12.09.2019 р. та копію наказу від 11.09.2019 р. №163-п, та така кореспонденція повернулась до контролюючого органу 11.10.2019р. з позначкою вузла зв`язку «За закінченням терміну зберігання».

Проте буд-яких доказів на підтвердження зазначеного відповідачем подано суду не було.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що положення податкового законодавства не дають підстави вважати, що законодавець ототожнює такі поняття як "вручення" та "надіслання" наказу в розумінні належного повідомлення про проведення перевірки.

Проте що невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, і завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

Так, вимога, яку Податковий кодекс України ставить до контролюючого органу, щодо необхідності пересвідчитись чи вручено платнику податків у визначений законодавством спосіб копію наказу про проведення невиїзної документальної перевірки, кореспондує з чітко зазначеними в статті 17 ПК України правами платника податків, а саме: право бути присутнім під час проведення перевірок; право подавати письмові звернення щодо проведення замість документальної невиїзної перевірки- документальну виїзну.

Подібні правові висновки вже було зроблено Верховним Судом при ухваленні постанови від 6 серпня 2019 року у справі №520/8681/18 та постанови від 12 серпня 2020р. у справі №160/2116/19.

Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення).

Наведене правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 27 січня 2015 року (справа №21-425а14).

Таким чином контролюючим органом не надано доказів направлення та вручення платнику податків наказу та повідомлення про проведення перевірки, а отже не спростовані висновки суду про порушення процедури проведення перевірки.

Доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі не спростовують таких висновків та взагалі не містять доводів щодо висновків суду першої інстанції про встановлення порушення процедури проведення перевірки.

Інші доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі щодо правомірності податкового повідомлення-рішення колегія суддів відхиляє, з підстав вищезазначеного.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року у справі №160/14484/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак