Справа № 140/17317/20
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року ЛуцькСправа № 140/17317/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним рішення від 15.10.2020 №51, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 14.09.2020, зарахувавши до страхового стажу за даними трудової книжки БТІ-І 3562617 періоди роботи на ДП "Донецькгортеплосеть" з 01.11.2017 по 12.04.2018 та з 16.10.2018 по 11.04.2019.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 14.09.2020 звернулась до територіального відділу Пенсійного фонду України за місцем проживання з письмовою заявою про призначення пенсії за віком, досягнувши необхідного пенсійного віку та надавши пакет документів для призначення пенсії.

Однак, отримала відмову у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (лист ПФУ від 30.10.2020). Зокрема, до її страхового стажу відповідачем не враховано періоди роботи в ДП «Донецькгортеплосєть» з 01.11.2017 по 12.04.2018 (запис трудової книжки НОМЕР_1 №29-30) та з 16.10.2018 по 11.04.2019 (запис трудової книжки №31-32).

З такими діями відповідача позивач не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що порушують її конституційне право на соціальний захист.

Вказує, що на момент звернення за призначенням пенсії досягла шістдесятирічного пен сійного віку та відповідно до розрахунку страхового стажу з матеріалів пенсійної справи відповідачем зараховано 25 років 3 місяці 7 днів. Однак, з урахуванням спірних періодів страховий стаж позивач становить більше 26 років, що є достатнім для призначення пенсії за статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Відповідно позивачем дотримані всі умови для призначення пенсії за віком.

У рішенні про відмову в призначенні пенсії №51 від 15.10.2020 відповідач посилається на те, що спірний період не відображений у звітності Пенсійного фонду України. Однак, відповідно до довідки про заробітну плату №791 від 30.11.2020, витребуваної позивачем з місця роботи, вбачається, що ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата з якої були утримані страхові внески до Пенсійного фонду України (Пенсійний фонд Донецької Народної Республіки).

Позивач вказує, що за приписами положень статті 106 Закону №1058-1У відповідаль ність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування та утримання страхових внесків із заробітної плати застра хованої особи. Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчас ну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страху вальника, а не працівника.

Таким чином, наявність заборгованості перед Пенсійним фондом України зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Зазначає, що у період проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей вона проживала з 2014 року до 1 вересня 2020 року в м. Донецьк. У вересні 2020 року переїхала на постійне місце проживання у м. Ковель Волинської області. Відповідно, спірний період роботи припадає на роботу на окупованій території.

Документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх не визнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в об меженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Постанова Верховного Суду України №235/2357/17 від 22.10.2017).

З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та на підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін (а.с.17).

У відзиві на позовну заяву від 13.01.2021 №0300-0802-8/1353 представник відповідача позовних вимог не визнала та вказала, що статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 - не менше 26 років.

Наявність необхідного страхового стажу визначається на дату досягнення відповідного віку.

Згідно наданих позивачем документів та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж ОСОБА_1 становить 25 років 3 місяці 7 днів.

Періоди роботи з 01.11.2017 по 12.04.2018 та з 16.10.2018 по 11.04.2019 на ДП «Донецькгортеплосєть» не зараховано Головним управлінням до страхового стажу у зв`язку з тим, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про перебування позивача у трудових відносинах з ДП «Донецькгортеплосєть», а також відсутня інформація про сплату страхових внесків у вказаний період.

Підстав для зарахування позивачу спірного періоду до страхового стажу для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування немає, у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків.

Відповідач вказав, що за змістом частини 1 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховим стажем може бути визнано період роботи, за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, а обов`язок сплати таких внесків покладено на страхувальника, якими у даному випадку є ДП «Донецькгортеплосєть». До страхового періоду не зараховуються період, коли підприємством не сплачено страхові внески.

Факт сплати страхових внесків підтверджується даними Державного реєстру, який є єдиним (виключним) джерелом про наявність та періоди, за які було сплачено страхові внески. Саме лише нарахування єдиного внеску не є достатньою підставою для зарахування стажу особи як страхового за відсутності його сплати, навіть за умови звільнення роботодавця від виконання зобов`язань платника єдиного внеску в порядку Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Крім того довідка від 30.11.2020 №791, видана на запит позивача структурним підрозділом виробництва «Донецькгортеплосєть» ДП Донбастеплоенерго Донецької Народної Республіки не є належним і допустимим доказом у справі відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Частиною 3 статті 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є не дійсними.

Довідка від 30.11.2020 №791 (на яку посилається позивач) видана структурним підрозділом виробництва «Донецькгортеплосєть» ДП Донбастеплоенерго Донецької Народної Республіки (ідентифікаційний код 51017780). Однак, відповідно до відомостей з реєстру страхувальників ІКІС ПФУ інформація щодо структурного підрозділу виробництва «Донецькгортеплосєть» ДП Донбастеплоенерго Донецької Народної Республіки відсутня.

Враховуючи наведене, підстав для зарахування до страхового стажу вказаного періоду роботи немає, а тому вважає, що ГУ ПФУ у Волинській області правомірно прийнято рішення від 15.10.2020 №51 про відмову позивачу у призначенні пенсії.

З наведених підстав просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 14.09.2020 звернулась до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з письмовою заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, додавши необхідні документи.

Листом від 30.10.2020 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про те, що у зв`язку із невиконанням однієї з умов для призначення пенсії передбаченої статтею 26 Закону, а саме наявність не менше 26 років страхового стажу, Головним управлінням прийнято рішення від 15.10.2020 №51 про відмову у призначенні пенсії по віку.

З листа-відповіді також вбачається, що статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 не менше 26 років. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться у системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. При проведенні правової оцінки наданих документів для призначення пенсії за віком відповідачем встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 25 років 3 місяці 7 днів (а.с.17).

Не погоджуючись з діями ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи в ДП «Донецькгортеплосєть» з 01.11.2017 по 12.04.2018 та з 16.10.2018 по 11.04.2019, а також щодо відмови у призначенні пенсії за віком позивач звернулася за захистом своїх прав з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів правомірність оскаржуваних у даній адміністративній справі дій та рішення з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду України визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07. 2003 №1058-ІV

За нормами статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року право на призначення пенсії за віком до досягнення віку 60 років мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року, за наявності страхового стажу не менше 26 років.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Аналогічне визначення поняття "страховий стаж" міститься у статті 1 вказаного Закону, а саме: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше.

З вищезазначеного слідує, що для зарахування періоду роботи до страхового стажу необхідною та обов`язковою умовою є сплата страхових внесків за вказаний період.

Наведене кореспондується з положеннями частини 2 статті 24 Закону №1058-ІУ, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004).

Статтею 44 Закону №1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846; далі Порядок №22-1).

Згідно із підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За приписами пунктів 4.1, 4.7, 4.8 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно із пунктами 1 та 2 Порядку №637 (з наступними змінами та доповненнями) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Як вбачається з матеріалів справи, до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи на ДП «Донецькгортеплосєть» з 01.11.2017 по 12.04.2018 та з 16.10.2018 по 11.04.2019 на ДП «Донецькгортеплосєть».

Відмова ГУ ПФУ у Волинській області мотивована тим, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про перебування позивача у трудових відносинах з ДП «Донецькгортеплосєть», а також відсутня інформація про сплату страхових внесків.

З записів у трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1 вбачається наступне: позивач з 01.11.2017 прийнята оператором 2 розряду на Будьоновський тепловий район (наказ №1213-л/с від 01.11.2017); 12.04.2018 позивач звільнена з займаної посади за збігом строку трудового договору (наказ №709-л/с від 11.04.2018); згідно з записом №31 позивач з 16.10.2018 прийнята оператором 2 розряду на Будьоновський тепловий район (наказ №965 від 15.10.2018); відповідно до запису №32 позивач з 11.04.2019 звільнена з займаної посади за збігом строку трудового договору (наказ №180 від 11.04.2019). Записи про прийняття та про звільнення з роботи скріплені печаткою структурного підрозділу виробництва «Донецькгортеплосєть» ДП Донбастеплоенерго Донецької Народної Республіки та засвідчені підписом керівника (а.с.14).

Працевлаштування у спірні періоди на даному підприємстві позивач підтверджує довідкою про заробітну плату №791 від 30.11.2020, виданою на її запит структурним підрозділом виробництва «Донецькгортеплосєть» ДП Донбастеплоенерго. З вказаної довідки слідує, що ОСОБА_1 за вказані періоди була нарахована заробітна плата з якої були утримані страхові внески в Пенсійний фонд України, а в дужках уточнення у Пенсійний фонд Донецької Народної Республіки (а.с. 19).

Довідка від 30.11.2020 №791, видана структурним підрозділом виробництва «Донецькгортеплосєть» ДП Донбастеплоенерго Донецької Народної Республіки (код 51017780), яке зареєстроване 08.06.2015 в Донецькій Народній Республіці. Однак, відповідно до відомостей з реєстру страхувальників ІКІС ПФУ інформація щодо структурного підрозділу виробництва «Донецькгортеплосєть» ДП Донбастеплоенерго Донецької Народної Республіки (код 51017780) відсутня.

Таким чином, суд звертає увагу, що спірний трудовий стаж позивач набула працюючи на підприємстві Донецької народної республіки.

Згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, структурний підрозділ виробництва «Донецькгортеплосєть» ДП Донбастеплоенерго (код 51017780) не зареєстроване у даному реєстрі.

Натомість з довідки від 30.11.2020 року №791 вбачається, що вказане підприємство зареєстроване в 08.06.2015 в Донецькій Народній Республіці.

Пункт 20 Порядку №637 доповнено 7 абзацом згідно з постановою КМУ №1028 від 09.12.2015 наступного змісту: у разі коли підприємства, установи, організації або їх

правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування

У відомостях з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), а саме в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 міститься інформація про сплату роботодавцями позивача страхових внесків до органів Пенсійного фонду України по 2014 рік. Разом з тим, інформація щодо сплати страхових внесків структурним підрозділом виробництва «Донецькгортеплосєть» ДП Донбастеплоенерго за період з 2018 по 2019 роки у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), а саме в індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 відсутня (а.с.13-16).

Отже, як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник, серед іншого, і з приводу не зарахування до страхового стажу для призначення пенсії по віку періоду роботи позивача на ДП «Донецькгортеплосєть» з 01.11.2017 по 12.04.2018 та з 16.10.2018 по 11.04.2019 у зв`язку з відсутністю у відповідача даних про сплату страхових внесків по ЄСВ.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

За приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону №1058-IV з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється персоніфікований облік.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону №1058-IV).

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно із частиною шостою статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 №2464-VI (з наступними змінами та доповненнями) за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Суд звертає увагу, що структурний підрозділ виробництва «Донецькгортеплосєть» ДП Донбастеплоенерго (код 51017780) не зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців України та як наслідок не перебуває на обліку в органах державного соціального страхування України, а отже не є платником єдиного соціального внеску в Україні. Крім того, у довідці від 30.11.2020 року №791, виданій структурним підрозділом виробництва «Донецькгортеплосєть» ДП Донбастеплоенерго Донецької Народної Республіки (код 51017780) вказано що сплата страхових внесків (єдиний соціальний внесок) була проведена в Пенсійний фонд Донецької Народної Республіки, тобто в орган створений на тимчасово окупованій території.

Таким чином суд дійшов висновку, що період роботи в ДП «Донецькгортеплосєть» з 01.11.2017 по 12.04.2018 (запис трудової книжки НОМЕР_1 №29-30) та період роботи ДП «Донецькгортеплосєть» з 16.10.2018 по 11.04.2019 (запис трудової книжки №31-32) не є належним підтвердженням набутого позивачем трудового та страхового стажу.

А тому, з урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про правомірність не зарахування відповідачем вищевказаних періодів до страхового стажу позивача та відмови у призначенні пенсії за віком.

Посилання позивача на Постанову Верховного Суду №235/2357/17 від 22.10.2018 суд вважає безпідставним, оскільки обставини у даній справі стосувались роботи особи та набуття трудового стажу за спірний період, коли населений пункт, на території якого підприємство здійснювало свою діяльність, перебувало під контролем української влади, а до уваги не були взяті лише уточнюючі довідки надані організаціями, що відсутні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Натомість, обставини справи, що розглядається стосуються роботи позивача та набуття трудового стажу за період роботи з 01.11.2017 по 12.04.2018 та з 16.10.2018 по 11.04.2019 на ДП «Донецькгортеплосєть», на підприємстві, яке було створене лише у 2015 році на непідконтрольній території - Донецькій Народній Республіці та відсутнє в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. А тому, посилання позивача на правові висновки, викладені у вищевказаній постанові Верховного суду України суд вважає помилковим, оскільки ці справи не є тотожними.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач належними та допустимими доказами довів, що приймаючи рішення від 15.10.2020 №51 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук