Справа № 640/596/19
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року м. Київ № 640/596/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаПриватного виконавця Володіна Артема Вікторовича Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор груп»
провизнання протиправними дій.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Приватного виконавця Володіна Артема Вікторовича (далі по тексту - відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача- Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор груп» про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Володіна Артема Вікторовича у виконавчому провадженні ВП №57828530 по визначенню вартості майна відповідно до звітів про оцінку майна №19393, №19394 складених 20 грудня 2018 року ТОВ «БП Експерт», а саме: машиномісця № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , гараж НОМЕР_1 та машиномісця № НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1 , НОМЕР_2.

Ухвалою суду від 14.01.2019р. відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 14.01.2019р. відмовлено в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 31.01.2019р. зупинено провадження в адміністративній справі №640/596/19 до набрання законної сили судового рішення у справі №640/21213/18 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Володіна Артема Вікторовича про визнання протиправними і скасування постанов.

Ухвалою суду від 04.02.2021р. поновлено провадження в адміністративній справі.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вартість майна у звіті про оцінку машиномісця АДРЕСА_2 та машиномісця № НОМЕР_2 значно занижена. Також, на думку позивача відповідачем порушено порядок звернення стягнення на майно боржника, оскільки позивач повідомляв про наявність у нього достатнього майна у вигляді цінних паперів (вартість яких перевищує розмір заборгованості у виконавчому провадженні) валютних цінностей та іншого рухомого майна, за рахунок якого можливе покриття усієї заборгованості у виконавчому провадженні. Крім того, позивач зазначає, що відповідач не з`ясував позиції сторін виконавчого провадження про досягнення згоди щодо визначення вартості арештованого майна і прийняв міри щодо самостійного визначення вартості майна шляхом винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності, що в сукупності свідчить про протиправність дій приватного виконавця.

30 січня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Володін Артем Вікторович подав відзив на позовну заяву відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі з підстав того, що позивачем не надано доказів досягнення згоди щодо вартості майна, що було предметом оцінки у виконавчому провадженні, відтак відповідач діяв у повній відповідності до порядку передбаченому частинами 3,4 статті 57 Закону України «Про виконавчого провадження» з залученням суб`єкта оціночної діяльності. Крім того відповідач не вчиняв самостійних дій, щодо визначення вартості майна позивача у даній справі.

Третя особа письмових пояснень щодо змісту позовних вимог до суду не надала.

09.02.2021р., у зв`язку з тим, що у судове засідання позивач, відповідач та третя особа не прибули належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд, відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, прийшов до висновку за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2018 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп» приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Володіним Артемом Вікторовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 57828530 з примусового виконання виконавчого напису №943 від 29.11.2018р. виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп» грошових коштів у розмірі 2 239 823,80 грн.

13 грудня 2018 року відповідачем прийнята постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника , якою накладено арешт на майно, а саме: машиномісце АДРЕСА_2 загальною площею 12,7 кв.м, прямокутної форми, довжина 4,94 м., ширина 2,57 м. та машиномісце НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 12,3 кв.м. прямокутної форми, довжина 4,94 м., ширина - 2,48 м.

20 грудня 2018 року відповідачем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «БР ЕКСПЕРТ», яким проведено оцінку майна боржника та надано письмовий висновок, звіти щодо ринкової вартості майна.

21 грудня 2018 року відповідачем до ДП «СЕТАМ» подана заявка на реалізацію арештованого майна.

Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 18 Закону №1404-VIII на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями пункту 6 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

За приписами частини першої статті 48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 56 Закону №1404-VIII арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з частиною першою статті 57 Закону №1404-VIII визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Положеннями частини четвертої статті 57 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Відповідно до частини 5 статті 57 Закону виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 № 2658-III (далі - Закон №2658-III).

Згідно із частиною четвертою статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина перша статті 10 і частина перша статті 11 Закону №2658-III).

Статтею 32 Закону № 2658-III передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону № 2658-III).

Положеннями ч. 1 т. 13 Закону визначено, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим.

Як вбачається судом з матеріалів справи, позовні вимоги позивача обгрунтовані тим, що вартість об`єкта нерухомості, який належить йому на праві приватної власності, була суттєво занижена.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20.03.2019р. у справі №821/197/18 та від 12.06.2019 у справі №308/12150/16-ц дійшла висновку, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду.

Суд зазначає, що предметом доказування в цій справі, з огляду на зміст позовних вимог, є з`ясування правомірності дій приватного виконавця, вчинених у процедурі визначення вартості нерухомого майна, належного боржнику, в межах виконавчого провадження.

З огляду на те, що у спірних правовідносинах оцінці підлягає нерухоме майно, то в даному випадку виконавець має залучити суб`єкта оціночної діяльності, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Таким чином вирішуючи даний спір, суд встановлює наступні обставини:

чи був суб`єкт оціночної діяльності залучений приватним виконавцем до проведення оцінки нерухомого майна у відповідності до вимог, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

чи повідомив приватний виконавець сторін виконавчого провадження про результати проведеної оцінки майна належним чином.

Аналогічна позиція визначена в постанові Верховного Суду від 19 листопада 2020 року у справі №240/5835/19.

У спірних правовідносинах судом встановлено, що постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника прийнято 13 грудня 2018р., а постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки нерухомого майна прийнята 20 грудня 2018 року.

Тобто, 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника для досягнення сторонами виконавчого провадження згоди щодо вартості майна в даному випадку відповідачем не дотримано.

Однак, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі № 640/21213/18, скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2019 року та відмовлено в задоволенні позову у повному обсязі.

Таким чином постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Володіна Артема Вікторовича від 20.12.2018 року про визначення суб`єкта оціночної діяльності не визнана протиправною та скасованою в судовому порядку, що не вказує про будь які порушення при її прийняті.

Стосовно обставин повідомлення приватним виконавцем сторін виконавчого провадження про результати проведеної оцінки майна належним чином, то суд зазначає, що позовна заява не містить посилань щодо даного порушення, а позивач на нього не вказує, тому дані обставини дослідженню не підлягають.

Щодо посилання позивача, про порушення відповідачем порядку звернення стягнення на майно (кошти) боржника у виконавчому провадженні, суд зазначає, що дані обставини були предметом дослідження в судовому рішенні у справі №640/21213/18, в якому визначено, що доводи позивача про порушення відповідачем порядку звернення стягнення на майно боржника з посиланням на те, що позивач повідомив відповідачу 14.12.2018р. про наявність у нього майна у вигляді цінних паперів, валютних цінностей та іншого рухомого майна, достатнього для покриття усієї заборгованості, а також про порушення відповідачем вимог ст. 57 Закону №1404, суд вважає необґрунтованими і недостатніми для таких висновків, оскільки позивачем не надано доказів вжиття ним реальних дії, спрямованих на самостійну сплату заборгованості за рахунок такого іншого майна (валютні цінності, простий вексель чи транспортний засіб).

Згідно з частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Володіна Артема Вікторовича у виконавчому провадженні ВП №57828530 по визначенню вартості майна відповідно до звітів про оцінку майна №19393, №19394 складених 20 грудня 2018 року ТОВ «БП Експерт», а саме: машиномісця № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , гараж 4 та машиномісця № НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1 , гараж НОМЕР_2 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведена правомірність вчинення ним оскаржуваних дій.

Натомість, позивачем не доведено суду достовірності тих обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені положеннями ст. 255, ч. 1 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 6 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення та оскаржені у порядку, передбаченому ст.ст. 292, 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.В. Амельохін