Справа № 640/12980/20
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря судового засідання: Лещенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяви суддів Бєлової Л.В., Аліменка В.О., Безименної Н.В. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, треті особи: Національна поліція України, Державна міграційна служба України, Служба безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 08 жовтня 2020 року:

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні нагляду за додержанням законів Службою безпеки України, у зв`язку з проведенням оперативно-розшукової та контррозвідувальної діяльності, в результаті якої Службою безпеки України було прийнято заборони в`їзду в Україну ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, у зв`язку з проведенням оперативно-розшукової діяльності, в результаті якої Державною міграційною службою України було прийнято заборони в`їзду в Україну ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати посадових осіб Офісу Генерального прокурора надати письмові вказівки Службі безпеки України щодо закриття оперативно-розшукової та контррозвідувальної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати посадових осіб Офісу Генерального прокурора надати письмові вказівки Національній поліції України щодо закриття оперативно-розшукової справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати уповноважених посадових осіб Офісу Генерального прокурора надати письмові вказівки Службі безпеки України щодо скасування постанови Служби безпеки України від 30 червня 2020 року № 5/2/4-6588 та Доручення Служби безпеки України від 30 червня 2020 року №5/2/4-6589 про заборону громадянину Ізраїлю ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) в`їзду в Україну строком на 3 роки;

- зобов`язати уповноважених посадових осіб Офісу Генерального прокурора надати письмові вказівки Національній поліції України про необхідність скасування Державною міграційною службою України:

рішення Державної міграційної служби України від 23 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як громадянина Словенської Республіки, про заборону йому в`їзду в Україну строком на 3 роки;

рішення Державної міграційної служби України від 23 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як громадянина Держави Ізраїль, про заборону йому в`їзду в Україну строком на 3 роки;

рішення Державної міграційної служби України від 16 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як громадянина Російської Федерації, про заборону йому в`їзду в Україну строком на 3 роки.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, третьою особою - Службою безпеки України подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Також не погоджуючись з таким рішенням суду, третьою особою - Національною поліцією України подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог, викладених в його резолютивній частині під пунктами 5 та 7, та прийняти нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Служби безпеки України та Національної поліції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, треті особи: Національна поліція України, Державна міграційна служба України, Служба безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні 12 січня 2021 року.

12 січня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Кірчева В.О. про відкладення судового засідання на іншу дату у зв`язку з контактуванням з особою, в якої було виявлено коронавірус COVID-19.

У відкритому судовому засіданні 12 січня 2021 року протокольною ухвалою суду вищевказане клопотання було задоволено, розгляд справи відкладено на 16 лютого 2021 року.

У відкритому судовому засіданні 16 лютого 2021 року було заслухано пояснення учасників справи та оголошено перерву, розгляд справи відкладено на 23 лютого 2021 року.

18 лютого 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Кірчева В.О. про відвід суддів Бєлової Л.В., Аліменка В.О., Безименної Н.В.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кірчева В.О. про відвід суддів Бєлової Л.В., Аліменка В.О., Безименної Н.В. - визнано необґрунтованою. Передано справу для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для вирішення питання про відвід.

За результатами автоматизованого розподілу, здійсненого 19 лютого 2021 року, визначено суддю для вирішення питання про відвід - Горяйнова А.М .

За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року, справу №640/12980/20 для вирішення питання про відвід передано судді Собківу Я.М.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Кірчева В.О. про відвід суддів Бєлової Л.В., Аліменка В.О., Безименної Н.В. - відмовлено.

В той же час, у відкритому судовому засіданні 23 лютого 2021 року представником ОСОБА_1 адвокатом Дурдою Ю.В. на початку судового засідання повторно заявлено відвід колегії суддів у складі головуючого судді Бєлової Л.В., суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В. та подано відповідну заяву про відвід у справі № 640/12980/20.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Дурди Ю.В. про відвід суддів Бєлової Л.В., Аліменка В.О., Безименної Н.В. - визнано необґрунтованою.

23 лютого 2021 року головуючим суддею Бєловою Л.В. , суддями Аліменко В.О. та Безименною Н.В. подано заяви про самовідвід, обґрунтовані необхідністю ефективно протидіяти створюваним учасниками справи перепонам для руху справи на виконання приписів статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та необхідністю уникнення сумнівів сторін у неупередженості та об`єктивності колегії суддів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши заяви про самовідвід, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції представником позивача по справі ОСОБА_1 - адвокатом Кірчевим В.О. висловлювалася колегії суддів Бєлової Л.В., Аліменка В.О., Безименної Н.В. недовіра, шляхом подання відповідної заяви про відвід 18 лютого 2021 року, яка була визнана необґрунтованою та судом (в іншому складі) було відмовлено у задоволенні такої заяви.

Однак, вже через кілька днів, у наступному відкритому судовому засіданні 23 лютого 2021 року представником ОСОБА_1 адвокатом Дурдою Ю.В. на початку судового засідання повторно заявлено відвід колегії суддів у складі головуючого судді Бєлової Л.В., суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В. та подано відповідну заяву про відвід у справі № 640/12980/20.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Дурди Ю.В. про відвід суддів Бєлової Л.В., Аліменка В.О., Безименної Н.В. визнано необґрунтованою.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 45 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

За приписами частини четвертої статті 45 КАС України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 6 КАС України кожному гарантовано право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Це положення узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Враховуючи, що існують норми закону, які запобігають виникненню будь-яких підозр, судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності.

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. «Пуллар проти Сполученого Королівства», 10 червня 1996 року, § 32 , Звіти 1996-III).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. «Де Куббер проти Бельгії», 26 жовтня 1984 року, § 26, Серія А, № 86).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до частини першої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

Згідно пункту 4 частини першої статті 36 КАС суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Аналіз вищезазначеної норми дозволяє дійти висновку, що у даному випадку підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді. Згідно з цією нормою унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявними в учасника судового розгляду викликаного певними обставинами сумніву щодо його неупередженості.

Частиною першою статті 39 КАС передбачено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

При цьому, слід також наголосити, що приписами Кодексу адміністративного судочинства чітко регламентовано процесуальні строки розгляду апеляційних скарг.

В контексті даної справи № 640/12980/20 колегія суддів звертає увагу, що представниками ОСОБА_1 вже двічі протягом тижня було заявлено відводи колегії суддів, які було визнано необґрунтованими, що свідчить про недовіру складу суду, та може в подальшому спричинити зловживання процесуальними правами і безпідставне затягування розгляду справи.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги негативний настрій учасників процесу, недовіру представників позивача до колегії суддів, виходячи з необхідності обов`язкового дотримання принципу неупередженості суддів при розгляді справи, з метою уникнення сумнівів сторін у неупередженості та об`єктивності колегії суддів та забезпечення дотримання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду, принципів адміністративного судочинства, колегія суддів приходить до висновку, що заяви суддів Бєлової Л.В., Аліменка В.О., Безименної Н.В. про самовідвід є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 36, 37, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Заяви суддів Бєлової Л.В., Аліменка В.О. та Безименної Н.В. про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддів Бєлову Л.В., Аліменка В.О. та Безименну Н.В. від розгляду справи № 640/12980/20.

Передати справу № 640/12980/20 для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 25 лютого 2020 року.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна