Справа № 225/7487/20
Суддя: Соляник А. В.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа: №225/7487/20
Провадження №2-а/225/5/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Соляник А.В.,

за участю секретаря Черникової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Торецька адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Капітана віпс (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Няньчур Олександра Сергійовича (вул. Прикордонна, буд. 4, смт. Козача Лопань, Дергачивський р-н, Харківська область) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2020 позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що постановою начальника відділення інспекторів прикордонної служби Відділу прикордонної служби Дергачі капітана Няньчур Олександра Сергійовича про накладення адміністративного стягнення серії СхРУ №074493 від 08 грудня 2020 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за те, що 08.12.2020 року о 10 годині 05 хвилині, в пункті пропуску «Гоптівка» на вхід в Україну прикордонним нарядом «Перевірка документів» було виявлено громадянку України ОСОБА_1 , яка пояснила, що вона виїхала до тимчасово окупованої території Донецької області 26.02.2020 року о 12 годині 15 хвилині через КПВВ «Майорське» (Зайцево), а 07.12.2020 р. приблизно о 17 год. 05 хв. перетнула державний кордон з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску в пішому порядку.

Своїми діями громадянка ОСОБА_1 порушила вимоги статті 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VІІІ від 18.01.2018 року, порушила Порядок виїзду з тимчасово окупованої території України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії СхРУ № 074493 вважає незаконною та необґрунтованою у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

При цьому, вважає, що сам факт визнання особою вини у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє посадову особу суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятого рішення, що свідчить про відсутність будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, що у сукупності з наведеними вище обставинами є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивачка просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення СхРУ № 074493 від 08 грудня 2020 року про її притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, у адміністративному позові клопотала розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначив, що дії ОСОБА_1 по виїзду з тимчасово окупованої території Донецької області до Російської Федерації є протиправними, адже порушують порядок встановлений ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного Суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». Де зокрема передбачено правило, за яким в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду. Розпорядженням від 18.02.2015 № 106-р «Про закриття пунктів пропуску через державний кордон» Кабінет Міністрів України закрив 23 пункти пропуску, з яких 1 міжнародний, 4 міждержавних та 18 місцевих на кордоні з Російською Федерацією, зокрема дані рішення стосуються пунктів пропуску (пунктів контролю) «Маринівка», «Новоазовськ», «Успенка», «Іловайськ», «Квашине», «Донецьк», «Должанський», «Червона Могила», «Ізварине», «Красна Талівка», «Юганівка», «Герасимівка», «Петрівка», «Луганськ». На момент скоєння адміністративного правопорушення позивачем пункт пропуску «Успенка» закритий та міжнародний рух там припинений. Також з бази даних Державної прикордонної служби України встановлено відсутність відомостей про виїзд встановленим порядком з території України. Таким чином, відповідальність за наведене правопорушення передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. На підставі чого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що постановою начальника відділення інспекторів прикордонної служби Відділу прикордонної служби Дергачі капітана Няньчур Олександра Сергійовича про накладення адміністративного стягнення серії СхРУ №074493 від 08 грудня 2020 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за те, що 08.12.2020 року о 10 годині 05 хвилині, в пункті пропуску «Гоптівка» на вхід в Україну прикордонним нарядом «Перевірка документів» було виявлено громадянку України ОСОБА_1 , яка пояснила, що вона виїхала до тимчасово окупованої території Донецької області 26.02.2020 року о 12 годині 15 хвилині через КПВВ «Майорське» (Зайцево), а 07.12.2020 р. приблизно о 17 год. 05 хв. перетнула державний кордон з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску "Успенка» в пішому порядку.

Своїми діями громадянка ОСОБА_1 порушила вимоги статті 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VІІІ від 18.01.2018 року, порушила Порядок виїзду з тимчасово окупованої території України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Відповідальність за наведене правопорушення передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. Зокрема, за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї передбачена відповідальність у вигляді штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і т.д.

Згідно ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Згідно п.п. 6 п. 3 розділу II Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення затвердженої наказом МВС України від 08.09.2013 року № 898, інспектор мав право розглядати справу про адміністративне правопорушення та накладати адміністративне стягнення.

Враховуючи отримані письмові пояснення ОСОБА_1 та керуючись положеннями ст. 258 КУпАП, інспектором, як старшим прикордонних нарядів в пункті пропуску, тобто повноваженою особою, було складено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2017 року, громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в`їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в`їзду-виїзду за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Згідно з Розпорядженням від 18.02.2015 № 106-р «Про закриття пунктів пропуску через державний кордон» Кабінет Міністрів України закрив 23 пункти пропуску, з яких 1 міжнародний, 4 міждержавних та 18 місцевих на кордоні з Російською Федерацією, зокрема дані рішення стосуються пунктів пропуску (пунктів контролю) «Маринівка», «Новоазовськ», «Успенка», «Іловайськ», «Квашине», «Донецьк», «Должанський», «Червона Могила», «Ізварине», «Красна Талівка», «Юганівка», «Герасимівка», «Петрівка», «Луганськ». На момент скоєння адміністративного правопорушення позивачем пункт пропуску «Успенка» закритий та міжнародний рух там припинений.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», п.44. Постанови КМ України №367 «Про затвердження Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї» від 04.06.2015 р., за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї, особи притягуються до відповідальності згідно із законом.

Згідно ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.285 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Отже, факт вчинення позивачем порушення ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного Суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», відповідальність за що передбачена ст. 204-2 КУпАП, є доведеним.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 07.12.2020 приблизно о 17 год. 05 хв. перетнула державний кордон з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску "Успенка» в пішому порядку та скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. Таким чином, суд вважає, що дії начальника відділення інспекторів прикордонної служби Відділу прикордонної служби Дергачі капітана Няньчур Олександра Сергійовича у справі про адміністративне правопорушення відповідають вимогам закону і підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення не вбачається.

Однак, відповідно до п.4 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Стосовно малозначності вчиненого адміністративного правопорушення слід зазначити, що відповідно до статті 22 КУпАП ця обставина може бути підставою для звільнення порушника від адміністративної відповідальності. При цьому в КУпАП відсутні визначення поняття "малозначність правопорушення" та його ознаки.

Міністерство Юстиції України в листі від 06.03.2018 № 8887/4408-33-18/11.2.2 пояснює, що чинними нормами КУпАП не визначається поняття малозначності вчиненого правопорушення та виключного переліку діянь, які можуть вважатися малозначними. Орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи.

Суд враховує, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, скоєне нею адміністративне правопорушення не спричинило жодних тяжких наслідків для суспільства, на права та обов`язки інших осіб не вплинуло. Тому, суд вважає можливим визнати діяння ОСОБА_1 малозначним.

Враховуючи вищевикладене, суд застосовує положення ст.22 КУпАП і вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 242-246, п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України, ст. 22 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Капітана віпс (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Няньчур Олександра Сергійовича (вул. Прикордонна, буд. 4, смт. Козача Лопань, Дергачивський р-н, Харківська область) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії СхРУ №074493 від 08 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП - змінити.

Змінити захід стягнення за постановою по справі про адміністративне правопорушення серії СхРУ №074493 від 08 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

На підставі ст.22 КУпАП ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, та провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Першого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15. 5 ч. 1 Розділу VІІ (Перехідні положення) КАС України).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: А.В.Соляник