Справа № 826/1085/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року м. Київ № 826/1085/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавного підприємства "Українська залізнична швидкісна компанія"
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.06.2016 №, №,

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Українська залізнична швидкісна компанія" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.06.2016 №, №.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач дійсно мав фінансово - господарські правовідносини з контрагентам ТОВ "Клімтехінвест" та ТОВ "Ньюлайн компані", які мали реальний характер та за якими було отримано послуги використані ним у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку, що підтверджується належним чином складеними відповідними первинними документами. При цьому позивач зазначив про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму різниці, яка виникла внаслідок відсутності в декларації з податку на прибуток за 2015 рік значення об`єкту оподаткування попереднього звітного податкового періоду у розмірі 14 935 194,00 грн. не підтвердженого матеріалами попередньої перевірки. Також позивач зазначив про те, що розрахунки між ним та "КМЕУ-1" ДТГО "Південно-західна залізниця" по відсоткам за користування позики за кредитними договорами, що укладені між ПАТ "Альфа-банк" та ДТГО "Південно - Західна залізниця" шляхом повідомлення "Авізо" на суму курсових різниць проведені відповідно до умов договору від 30.12.2014 № ПЗ/БМЕС-147068/НЮ.

Водночас позивач зазначив про те, що ним до складу інших операційних витрат звіту про фінансові результати за 2015 рік віднесено суми відрахувань на утримання апарату Державної адміністрації залізничного транспорту України у розмірі 3 591 000,00 грн. відповідно до положень Закону України "Про залізничний транспорт" та Положення про Державну адміністрацію залізничного транспорту України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 № 262.

Представник позивача у судове засідання не прибув, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з огляду на те, що за результатами проведеної перевірки позивача було встановлено, що ним фінансово - господарські правовідносин з контрагентами ТОВ "Клімтехінвест" та ТОВ "Ньюлайн компані" фактично не здійснювались, а було здійснено лише їх документальне оформлення внаслідок чого віднесено до складу рядка 2050 Звіту «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» звіту про фінансові результати за 2015 рік, витрати не підтверджені відповідними первинними документами щодо фактичного виконання послуг, крім того, здійснення яких не підтверджено матеріалами податкової інформації. Також відповідач зазначив про те, що позивачем на порушення норм чинного законодавства відображено у бухгалтерському обліку у складі витрат здійснення перерахунку фінансових зобов`язань іншого суб`єкта господарювання, а саме, "КМЕУ №1" ДТГО "Південно-Західна залізниця", пов`язаних із зміною комерційного курсу іноземної валюти на дату її придбання в банку для погашення відсотків за користуванням кредитними коштами ПАТ "Альфа-Банк" та включено до складу інших операційних витрат звіту про фінансові результати за 2015 рік суму відрахувань на утримання апарату Державної адміністрації залізничного транспорту України у розмірі 3591000,00 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

В період з 21.04.2016 по 16.05.2016 Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання Державним підприємством «Українська залізнична швидкісна компанія» вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 06.05.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

За результатами перевірки складено акт від 23.05.2016 № 218/26-15-14-02-01-14/38137835, яким встановлено:

- порушення пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток у розмірі 25945094грн.;

- порушення пункту 185.1 статті 185, статті 186, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.2 статті 190, пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого було встановлено завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з ПДВ на суму 3753681, 00 грн.;

- за матеріалами попередньої перевірки ( акт від 27.05.2015 №3269/26-51-22-02/38137835), в порушення статей 22, 188 пункту 190.2 статті 190, пунктів 198.1, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, самостійно не здійснено коригування залишку від`ємного значення в наступних деклараціях з ПДВ, в результаті чого зменшено залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.24) в сумі 954139грн.

08.06.2016 на підставі зазначеного акту перевірки прийнято податкові повідомлення - рішення № , яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з податку на додану вартість у розмірі 353430,00 грн. за завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2015 року у розмірі 3753681,00 грн. та № , яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на 25945094,00 грн.

Позивач не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями та вважаючи їх такими, що підлягають скасуванню звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Щодо фінансово - господарських правовідносин між позивачем та контрагентами ТОВ "Клімтехінвест" та ТОВ "Ньюлайн компані" суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи зобов`язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, встановлено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку .

Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Отже, об`єктом оподаткування можуть бути операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші операції платника податків, які відповідно до статті 185 Податкового кодексу України визначені як об`єкт оподаткування.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до підпункту 2.5 пункту 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. N 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за N 168/704, документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства. Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відтак, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами податкового кодексу України.

Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум до складу витрат, що враховуються при визначення об`єкту оподаткування є факт придбання товарів та послуг, які відображені в податкових накладних, із метою їх використання в господарській діяльності.

Господарські операції для визначення витрат, що враховуються при визначення об`єкту оподаткування мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність таких операцій.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат, що враховуються при визначення об`єкту оподаткування навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Аналогічна позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України №742/11/13-11 від 02.06.2011.

Зазначеним листом Вищого адміністративного суду України також визначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції, установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, при визначенні права платника податків на формування витрат, що враховуються при визначення об`єкту оподаткування має бути перевірено чи мали операції між платником податків та його контрагентами реальний товарний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, подальше використання позивачем придбаної у зазначених контрагентів продукції та отриманих послуг, при цьому, суд має виходив з того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема, виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість в подальшому, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції.

Позивачем на підтвердження фінансово - господарських правовідносин з ТОВ "Клімтехінвест" надано суду копію договору від 15.11.2013 № 108/УЗЩК, предметом якого є надання послуг з комплексного прибирання приміщень Виробничого корпусу № 1 Сервісно - технічного обслуговування електропоїздів ТПС станції Дарниця.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 4.1 вказаного договору документами, які мають засвідчувати факт здійснення надання послуг за ним є протокол погодження договірної ціни, калькуляцію по комплексному прибиранню приміщень, графік надання послуг, рахунки -фактури, акти здачі - приймання наданих послуг.

Підпунктом 6.3.6 пункту 6.3 договору від 15.11.2013 № 108/УЗЩК визначено, що виконавець повинен мати: дозвіл на виконання послуг на висоті; сертифікати відповідності чистильних та миючих засобів, які будуть вживатися при виконанні прибирання, висновки Державної санітарно-епідеміологічної експертизи щодо дозволу на використання чистильних та миючих засобів.

Відповідно до підпункту 6.3.9 пункту 6.3 вказаного договору виконавець зобов`язаний сплачувати замовнику на підставі окремо укладеної угоди та рахунків-фактур вартість фактично спожитих для виконання послуг обсягів електроенергії, водопостачання та водовідведення впродовж 5 банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивач надав суду копії наступних первинних документів: додатків до договору №108/УЗШК від 15.11.2013 - додатку №1 "Перелік приміщень Виробничого корпусу №1 Сервісно-технічного обслуговування електропоїздів ТПС станції Дарниця і періодичністю їх прибирання", додатку №2 "Протокол погодження договірної ціни на послуги з комплексного прибирання приміщень", додатку №3 "Кошторис надання послуг по комплексному прибиранню приміщень", додатку №3.1 "Калькуляція вартості прибирання приміщень: одне щоденне прибирання", додатку №3.2 "Калькуляція вартості прибирання приміщень: одне щотижневе прибирання", додатку №3.3 "Калькуляція вартості прибирання приміщень: одноразове на місяць", додатку №4 "Вимоги до якості прибраних поверхонь", додатку № 5 "Перелік приміщень Виробничого корпусу № 1 Сервісно - технічного обслуговування електропоїздів ТПС станції Дарниця, Інженерного центру і періодичність їх прибирання на час припинення експлуатації електропоїздів Hyundai", додатку № 6 "Кошторис надання послуг по комплексному прибиранню приміщень Виробничого корпусу № 1 Сервісно - технічного обслуговування електропоїздів ТПС станції Дарниця, Інженерного центру і періодичність їх прибирання на час припинення експлуатації електропоїздів Hyundai", додатку № 6.1 "Калькуляція вартості прибирання приміщень Виробничого корпусу № 1 Сервісно - технічного обслуговування електропоїздів ТПС станції Дарниця, Інженерного центру і періодичність їх прибирання на час припинення експлуатації електропоїздів Hyundai: одне щоденне прибирання", додатку № 6.2 "Калькуляція вартості прибирання приміщень Виробничого корпусу № 1 Сервісно - технічного обслуговування електропоїздів ТПС станції Дарниця, Інженерного центру і періодичність їх прибирання на час припинення експлуатації електропоїздів Hyundai: одне щотижневе прибирання", додатку № 7 "Перелік приміщень та прилеглої території Виробничого корпусу № 1 Сервісно - технічного обслуговування електропоїздів ТПС та Інженерного центру Дарниця і періодичність їх прибирання", додатку № 8 "Протокол погодження договірної ціни на послуги по комплексному прибиранню приміщень та прилеглої території Виробничого корпусу № 1 Сервісно - технічного обслуговування електропоїздів ТПС та Інженерного центру станції Дарниця", додатку № 9 "Кошторису надання послуг по комплексному прибиранню приміщень та прилеглої території Виробничого корпусу № 1 Сервісно - технічного обслуговування електропоїздів ТПС та Інженерного центру станції Дарниця", додатку № 9.1 "Калькуляція надання послуг по комплексному прибиранню приміщень та прилеглої території Виробничого корпусу № 1 Сервісно - технічного обслуговування електропоїздів ТПС та Інженерного центру станції Дарниця: одне щоденне прибирання", додатку № 9.2 "Калькуляція надання послуг по комплексному прибиранню приміщень та прилеглої території Виробничого корпусу № 1 Сервісно - технічного обслуговування електропоїздів ТПС та Інженерного центру станції Дарниця: одне щотижневе прибирання", додатку 9.3 "Калькуляція надання послуг по комплексному прибиранню приміщень та прилеглої території Виробничого корпусу № 1 Сервісно - технічного обслуговування електропоїздів ТПС та Інженерного центру станції Дарниця: одноразове на місяць", додаткових угод до договору від №108/УЗШК від 15.11.2013 № 1 від 14.02.2014, № 2 від 27.02.2014, № 3 від 03.03.2014, № 4 від 13.05.2014, № 5 від 13.05.2014, № 6 від 01.10.2014, №7 від 17.10.2014, № 8 від 31.12.2014, № 9 від 05.05.2015, № 10 від 26.06.2015 та № 11 від 19.07.2015, актів здачі-приймання наданих послуг по комплексному прибиранню приміщень та прилеглої території виробничого корпусу №1 сервісно-технічного обслуговування електропоїздів ТПС та інженерного центру станції Дарниця, рахунків на оплату, листів ТОВ "Клімтехінвест" від 13.02.2014 № УЗШК-14/274, від 13.08.2014 № 02, від 17.10.2014 № 1 та № 2, від 31.12.2014 № 2, від 23.09.2015 № 1/23, від 30.09.2015 № 1/30

Укладеної угоди та рахунків-фактур виставлених відповідно до підпункту 6.3.9 пункту 6.3 договору від 15.11.2013 № 108/УЗЩК ТОВ "Клімтехінвест", як виконавцю, на вартість спожитих для виконання послуг обсягів електроенергії, водопостачання та водовідведення, та доказів оплати таких рахунків позивачем суду надано не було, як і не було зазначено про причини неможливості їх надання.

Також позивачем не надано документів, які мали бути надані ТОВ "Клімтехінвест" відповідно до умов підпункту 6.3.6 пункту 6.3 договору від 15.11.2013 № 108/УЗЩК, а саме, дозволу на виконання послуг на висоті, сертифікатів відповідності чистильних та миючих засобів, які будуть вживатися при виконанні прибирання, висновків Державної санітарно-епідеміологічної експертизи щодо дозволу на використання чистильних та миючих засобів.

Також представником відповідача було зазначено про те, що на територію Виробничого корпусу №1 Сервісно-технічного обслуговування електропоїздів ТПС станції Дарниця, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Приколійна, 1 обмежено доступ для сторонніх осіб.

Зазначений факт не заперечується позивачем та підтверджується листами ТОВ "Клімтехінвест" від 13.02.2014 № УЗШК-14/274, від 13.08.2014 № 02, від 17.10.2014 № 1 та № 2, від 31.12.2014 № 2 в яких воно просить пропускати на територію ст. Дарниця для здійснення послуг з прибирання та забезпечити магнітними перепусками працівників відповідно до наведеного в листах переліку.

Позивачем будь - яких організаційно-розпорядчих чи інших документів, які б визначали право представників ТОВ "Клімтехінвест" безперешкодного допуску на територію позивача та надання пропусків окремим особам-працівникам вказаного товариства суду надано не було.

Таким чином позивачем не надано суду всіх первинних документів, які мали бути складені та надані відповідно до умов договору від 15.11.2013 № 108/УЗЩК та документів на підтвердження факту допуску працівників ТОВ "Клімтехінвест" Виробничого корпусу №1 Сервісно-технічного обслуговування електропоїздів ТПС станції Дарниця, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Приколійна, 1 для надання послуг відповідно до зазначеного договору.

Позивач зазначає про те, що в період щодо якого проводилась перевірка мав фінансово - господарські правовідносини з ТОВ "Ньюлайн компані" за договором на сервісне обслуговування та ремонт обладнання від 20.01.2015 № 7-УЗШК предметом якого є проведення профілактичного обслуговування обладнання та устаткування, а також ремонту обладнання перелік якого наведений і додатку № 1 до вказаного договору.

Відповідно до умов пунктів 2.2, 2.3 та 2.4 вказаного договору при виконанні ремонтних робіт та сервісного обслуговування виконавець використовує запасні частини й матеріали, вартість яких в подальшому компенсується замовником на підставі виставленого виконавцем рахунку і вказується в акті виконаних робіт. Вартість запасних частин та матеріалів, які використовуються у ході ремонтних робіт та сервісного обслуговування обладнання узгоджується виконавцем з замовником шляхом надання пропозицій від постачальників запасних частин та матеріалів у строк до 5-ти робочих днів. При цьому якість використовуваних запчастин та матеріалів має бути підтверджена сертифікатами відповідності.

Пунктом 3.6 договору сервісного обслуговування та ремонту обладнання від 20.01.2015 № 7-УЗШК визначено, що замовник зобов`язується, шляхом укладання відповідної додаткової угоди до даного договору, надати виконавцю приміщення для розміщення персоналу та устаткування, забезпечити енергоносіями, водопостачанням та водовідведенням, а також забезпечити можливість заїзду та перебування у виробничих питаннях на території знаходження обладнання, що перебуває на сервісному обслуговуванні, оснащеної мобільної технічної лабораторії на базі автофургона, що використовується виконавцем для проведення робіт та транспортування, при необхідності за погодженням з замовником, до місця знаходження свого ремонтного центру великогабаритних вузлів та агрегатів, запасних частин та матеріалів, які використовуються у ході ремонтних /робіт та сервісного обслуговування обладнання.

Згідно з пунктом 4.2 вказаного договору виконавець зобов`язується у письмовій формі надати замовнику перелік та контактні телефони, своїх фахівців, які будуть здійснювати технічне обслуговування та ремонтні роботи щодо обладнання.

Відповідно до пункту 5.1 та 5.2 договору сервісного обслуговування та ремонту обладнання від 20.01.2015 № 7-УЗШК після виконання робіт з сервісного обслуговування або ремонтних робіт, представник виконавця складає проміжний акт в двох примірниках про проведення робіт з сервісного обслуговування (або ремонтних робіт) обладнання, зразок якого наведено у Додатку № 6 до даного Договору, та завіряє їх підписом. Такий підпис представника замовника є належним доказом проведення робіт виконавцем та прийняття їх замовником. На підставі заповнених проміжних актів про проведення робіт з сервісного обслуговування обладнання, виконавець складає акт прийому-передачі виконаних робіт у двох примірниках, які надає замовнику.

Пунктом 5.6 зазначеного договору визначено, що виконавець надає гарантію на виконані роботи протягом місяця після проведення таких робіт, за умови додержання замовником пунктів 3.1, 3.2 та 3.3 договору, при цьому перелік виконаних ремонтних робіт та замінених запасних частин, на які після ремонту розповсюджується гарантія, оформлюється окремим актом з поміткою "гарантія".

Позивачем суду документів на підтвердження надання йому ТОВ "Ньюлайн компані" пропозицій від постачальників запасних частин та матеріалів та їх погодження, сертифікатів відповідності на запчастини та матеріали, які були використані в процесу виконання робіт, документів на підтвердження укладання з ТОВ "Ньюлайн компані" додаткової угоди на виконання умов пункту 3.6 договору від 20.01.2015 №7-УЗШК, наданих ТОВ "Ньюлайн компані" переліку та контактних телефони, фахівців, які здійснювали технічне обслуговування та ремонтні роботи щодо обладнання та виданої ТОВ "Ньюлайн компані" гарантію на виконані роботи суду надано не було, як і не було зазначено про причини неможливості надання відповідних документів.

На підтвердження факту отримання послуг за договором сервісного обслуговування та ремонту обладнання від 20.01.2015 № 7-УЗШК позивачем надано суду копії: додатків до зазначеного договору № 1 "Перелік обладнання, прийнятого на ремонт та сервісне обслуговування", № 2 "Протоком погодження договірної ціни вартості сервісного обслуговування обладнання, прийнятого на ремонт та сервісне обслуговування", № 3 "Перелік робіт, що надаються замовнику під час сервісного обслуговування обладнання мийки серії XJ-1006/4CB-HP/SP-12D вагономийного комплексу та періодичність їх проведення", № 4 "Графік проведення робіт, з сервісного обслуговування обладнання мийки серії XJ-1006/4CB-HP/SP-12D вагономийного комплексу", № 5 "Калькуляція на роботи з обладнання мийки серії XJ-1006/4CB-HP/SP-12D вагономийного комплексу (за одиницю)", № 6 "Акт про проведення робіт з сервісного обслуговування обладнання", № 7 "Журнал реєстрації зауважень по роботі вагономийного обладнання", додаткової угоди № 1 від 15.05.2015 до договору № 7-УЗШК від 20.01.2015, актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) з сервісного обслуговування обладнання мийки серії XJ-1006/4CB- від 15.05.2015 за січень місяць 2015 року від 31.01.2015, за лютий місяць 2015 року від02.03.2015, за березень місяць 2015 року від 31.03.2015, за квітень місяць 2015 року від 30.04.2015, за травень місяць 2015 року, актів проведення робіт з сервісного обслуговування обладнання мийки серії XJ-1006/4CB-HP/SP-12D від 31.01.2015, від 02.03.2015, від 31.03.2015, від 30.04.2015, від 15.05.2015, актів проведення робіт з ремонту обладнання вагонно - мийного комплексу для зовнішньої обмивки рухомого складу серії XJ-1006/4CB-H-P/SP-12D KIOVA "TAMMERMATIK" від 02.03.2015, від 30.04.2015, дефектного акту проведення комісійного обстеження трубопроводів подачі зі зворотними клапанами в накопичувальних басейнах - S, T обладнання вагонно - мийного комплексу для зовнішньої обмивки рухомого складу серії XJ-1006/4CB-H-P/SP-12D KIOVA "TAMMERMATIK" від 17.02.2015, рахунків на оплату від 31.01.2015 № 1, від 02.03.2015 №2, від 02.03.2015 №3, від 01.04.2015 № 4, від 30.04.2015 № 5, від 30.04.2015 № 6, від 15.05.2015 № 7.

В наданих позивачем суду на підтвердження фактичного виконання ТОВ "Ньюлайн компані" робіт рахунках на оплату в графі "Виписав(ла)" містяться підписи скріплені печатками, водночас не зазначено даних особи/осіб, які/яка відповідні підписи вчинила/вчинили.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік" встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином з наданих позивачем суду на підтвердження виконання ТОВ "Ньюлайн компані" робіт рахунків на оплату неможливо встановити особу, яка їх виписала та вони складені з порушенням вимог Закону України "Про бухгалтерський облік".

Отже, позивачем не надано суду первинних документів, які мають засвідчувати факт виконання робіт за договором сервісного обслуговування та ремонту обладнання від 20.01.2015 № 7-УЗШК, а надані складені з порушенням вимог Закону України "Про бухгалтерський облік".

З огляду на зазначене, враховуючи те, що позивачем не надано суду документів, які відповідно до умов договорів укладених з контрагентами ТОВ "Клімтехінвест" та ТОВ "Ньюлайн компані" мають засвідчувати факт виконання робіт, а надані складені з порушення вимог Закону України "Про бухгалтерський облік" та з них є неможливим встановити осіб які їх підписали/склали, а також те, що позивачем не надано суду документів на підтвердження факту допуску працівників ТОВ "Клімтехінвест" та ТОВ "Ньюлайн компані" для виконання робіт відповідно до укладених з позивачем договорів, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження реальності та товарності фінансово - господарських відносин з контрагентами ТОВ "Клімтехінвест" та ТОВ "Ньюлайн компані".

Щодо включення позивачем до складу інших операційних витрат звіту про фінансові результати за 2015 рік суми відрахувань на утримання апарату Державної адміністрації залізничного транспорту України у розмірі 3 591 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 4 Закону України "Про залізничний транспорт" управління залізницями та іншими підприємствами залізничного транспорту, що належать до загальнодержавної власності, здійснюється органом управління залізничним транспортом - Державною адміністрацією залізничного транспорту України (Укрзалізницею), підпорядкованим центральному органу виконавчої влади в галузі транспорту. Управління процесом перевезень у внутрішньому і міжнародному сполученнях, а також регулювання виробничо-господарської діяльності у сфері організації і забезпечення цього процесу залізницями, підприємствами, установами та організаціями проводяться централізовано і належать виключно до компетенції Укрзалізниці, яка здійснює функції господарюючого суб`єкта. Створення, реорганізація та ліквідація підприємств, установ та організацій, які входять до складу залізниць, затвердження їх статутів (положень), а також укладання контрактів (трудових договорів) з їх керівниками здійснюється у порядку, встановленому чинним законодавством України, а також статутами залізниць.

Частиною другою статті 10 зазначеного Закону встановлено, що економічні взаємовідносини між залізницями, включаючи розподіл доходів (прибутку) від перевезень, розрахунки, пов`язані з незабезпеченням схоронності вантажу та пошкодженням технічних засобів, розрахунки із заводами за ремонт рухомого складу та випуск запасних частин, іншими підприємствами, установами та організаціями залізничного транспорту загального користування, пов`язаними з організацією та забезпеченням процесу перевезень, регулюються виходячи з єдиної технології роботи в порядку, який визначає Укрзалізниця, а також на підставі угод між цими підприємствами, установами та організаціями, що укладаються відповідно до зазначеного порядку.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону України "Про залізничний транспорт" управління майном підприємств залізничного транспорту загального користування здійснюється Укрзалізницею в межах повноважень, визначених чинним законодавством України.

Пунктом 1 Положення про Державну адміністрацію залізничного транспорту України затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 29.02.1996 № 262 встановлено, що Державна адміністрація залізничного транспорту (Укрзалізниця) є органом управління залізничним транспортом загального користування, підвідомчим Мінінфраструктури. До сфери управління Укрзалізниці входять Донецька, Львівська, Одеська, Південна, Південно-Західна та Придніпровська залізниці, а також інші об`єднання, підприємства, установи і організації залізничного транспорту (далі - підприємства) за переліком, визначеним Мінінфраструктури. Укрзалізниця здійснює централізоване управління процесом перевезень у внутрішньому і міжнародному сполученні та регулює виробничо-господарську діяльність залізниць у сфері організації цього процесу.

Згідно з пунктом 6 вказаного Положення Укрзалізниця в межах своєї компетенції видає накази, обов`язкові для виконання залізницями та підприємствами, які входять до сфери управління Укрзалізниці, організує та контролює їх виконання.

Пунктом 8 Положення про Державну адміністрацію залізничного транспорту України затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 29.02.1996 № 262 визначено, що генеральний директор Укрзалізниці має першого заступника та заступників, які призначаються Кабінетом Міністрів України за поданням Віце-прем`єр-міністра України - Міністра інфраструктури.

Згідно з пунктом 9 вказаного Положення для розроблення основних напрямів розвитку залізничного транспорту, вирішення найважливіших питань його господарської діяльності створюється рада Укрзалізниці. Склад ради та положення про неї затверджуються Віце-прем`єр-міністром України - Міністром інфраструктури. Рішення ради проводяться в життя наказами генерального директора Укрзалізниці.

Відповідно до частин другої статті 75 Господарського кодексу України основним плановим документом державного комерційного підприємства є фінансовий план, відповідно до якого підприємство отримує доходи і здійснює видатки, визначає обсяг та спрямування коштів для виконання своїх функцій протягом року відповідно до установчих документів.

Згідно з частиною дев`ятою статті 75 Господарського кодексу України розподіл прибутку (доходу) державних комерційних підприємств здійснюється відповідно до затвердженого фінансового плану з урахуванням вимог цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до пункту 19 Методичних рекомендацій по застосуванню на залізничному транспорті Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затверджених Наказом Укрзалізниці №109-Ц від 24.03.2000 (із змінами та доповненнями, внесеними наказами Укрзалізниці №254-Ц від 03 липня 2000 року, № 598-Ц від 22.12.2000), до інших операційних витрат включаються також витрати на утримання Укрзалізниці.

Таким чином позивач може включити до складу витрат суми відрахувань на утримання апарату Державної адміністрації залізничного транспорту України, водночас відповідні витрати мають бути включені на підставі відповідного обов`язкового до виконання рішення прийнятого Радою Укрзалізниці та введеного в дію наказом генерального директора Укрзалізниці.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до акту від 23.05.2016 № 218/26-15-14-02-01-14/38137835 позивачем до перевірки не надано документального підтвердження щодо підстав включення до складу інших операційних витрат звіту про фінансові результати за 2015 рік суми відрахувань на утримання апарату Державної адміністрації залізничного транспорту України у розмірі 3 591 000,00 грн.

Позивачем доказів та обґрунтувань на спростування зазначеного факту суду надано не було, як і не було надано документального підтвердження щодо підстав включення до складу інших операційних витрат звіту про фінансові результати за 2015 рік суми відрахувань на утримання апарату Державної адміністрації залізничного транспорту України у розмірі 3 591 000,00 грн. та зазначено про причини неможливості надання відповідних документів.

Частинами першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на зазначене у суду відсутні підстави для висновку про те, що у позивача були наявні правові підстави для включення до складу інших операційних витрат звіту про фінансові результати за 2015 рік суми відрахувань на утримання апарату Державної адміністрації залізничного транспорту України у розмірі 3 591 000,00 грн. та вважати необґрунтованими висновки відповідача щодо порушення позивачем пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134. статті 134 Податкового кодексу України та завищення витрат у рядку 2180 Звіту "Інші операційні витрати" Звіту про фінансові результати підприємства за 2015 рік на суму 3 591 000,00 грн.

В частині висновків відповідача щодо порушення позивачем пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134. статті 134 Податкового кодексу України внаслідок віднесення до складу рядка 2180 Звіту "Інші операційні витрати" Звіту про фінансові результати підприємства за 215 рік фінансових витрат іншого суб`єкта підприємницької діяльності, які не підлягають капіталізації витрат приданих основних фондів в розмірі 3563304,00 грн. суд зазначає наступне.

Актом від 23.05.2016 № 218/26-15-14-02-01-14/38137835 встановлено, що за період 01.01.2015 по 06.05.2016 позивачем придбано у «КМЕУ №1» ДТГО "Південно-Західна залізниця" на підставі договору ПЗ/БМЕС-147068/НЮ від 30.12.2014 обладнання для здійснення ремонту електричних потягів, яке поставлено згідно накладних від 23.02.2015 №16//132, від 31.03.2015 № 264//132, від 18.03.2015 № 8//132 та від 27.02.2015 № 21//132., які в бухгалтерському обліку відображені за Д-т 1511 "Капітальні інвестиції", К-т 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками".

Також зазначеним актом перевірки встановлено, що згідно наданих до перевірки розрахунків, позивач задекларував у складі інших операційних витрат «курсові різниці» від здійснення перерахунку сплачених відсотків «КМЕУ №1» ДТГО "Південно-Західна залізниця" за кредитними договорами з ПАТ «Альфа-банк» у розмірі 3563303,80грн., а саме, розрахунки між контрагентами проведено шляхом виписки повідомлень (авізо): №134 від 10.11.2015 на суму 908128,10грн., №136 від 23.11.2015 на суму 2320694,06грн., №157 від 30.11.2015 на суму 334481,64грн. В бухгалтерському обліку дані операції відображені по Д-ту рах.№9451 «Втрати з операційної курсової різниці» по К-ту рах.№682 «Внутрішні розрахунки Укрзалізниці між підприємствами основної діяльності залізничного транспорту» та включено до складу рядка 2180 Звіту «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати за 2015 рік.

З огляду на зазначене в акті від 23.05.2016 № 218/26-15-14-02-01-14/38137835 зазначено про те, що право власності на придбане у «КМЕУ №1» ДТГО "Південно-Західна залізниця" обладнання перейшло до позивача у лютому-березні 2015 року, проте ДП «УЗШК» нарахувало у складі Інших операційних витрат звіту про фінансові результати за 2015 рік фінансові витрати («курсові різниці» по сплаті відсотків за кредит), понесені «КМЕУ №1» ДТГО "Південно-Західна залізниця".

Враховуючи наведене відповідач дійшов висновку про те, що позивачем відображено у бухгалтерському обліку у складі витрат здійснення перерахунку фінансових зобов`язань іншого суб`єкта господарювання - "КМЕУ №1" ДТГО "Південно-Західна залізниця", пов`язані із зміною комерційного курсу іноземної валюти ($) на дату її придбання в банку для погашення відсотків за користуванням кредитними коштами ПАТ "Альфа-Банк".

Позивач на спростування вказаних висновків відповідача посилається на положення пункту 7.2 договору ПЗ/БМЕС-147068/НЮ від 30.12.2014 відповідно до якого усі витрати постачальника, понесені ним у зв`язку з виконанням своїх обов`язків за цим договором приймаються покупцем та відшкодовуються шляхом акцептування сповіщення «авізо» на підставі виставлених постачальником рахунків в безготівковій формі, які складаються з наступних елементів витрат: вартість обладнання з монтажем, пусконалагодженням та навчанням персоналу, супутні витрати, що понесені постачальником при виконання умов договору, а саме відсотки за користування кредитними коштами, втрати на курсові різниці, витрати по банківським операціям при здійсненні перерахування платежів при виконанні умов договору, витрати від сплати постачальником державного мита, брокерських та суміжних послуг при митному оформленні складових комплексів та інші витрати, пов`язані з виконанням договору.

Також позивачем надано суду копії вказаного договору та авізо: №134 від 10.11.2015 на суму 908128,10грн., №136 від 23.11.2015 на суму 2320694,06грн., №157 від 30.11.2015 на суму 334481,64грн.

З аналізу змісті договору ПЗ/БМЕС-147068/НЮ від 30.12.2014 судом встановлено, що дійсно відповідно до його умов позивач має відшкодувати "КМЕУ №1" ДТГО "Південно-Західна залізниця" супутні витрати, що понесені постачальником при виконання умов договору, а саме відсотки за користування кредитними коштами, втрати на курсові різниці.

Водночас у суду відсутні, як докази на підтвердження того, що витрати пов`язані із зміною комерційного курсу іноземної валюти ($) на дату її придбання в банку для погашення відсотків за користуванням кредитними коштами ПАТ "Альфа-Банк" визначені в авізо: №134 від 10.11.2015 на суму 908128,10грн., №136 від 23.11.2015 на суму 2320694,06грн., №157 від 30.11.2015 на суму 334481,64грн. були понесені "КМЕУ №1" ДТГО "Південно-Західна залізниця" саме у зв`язку з виконанням договору ПЗ/БМЕС-147068/НЮ від 30.12.2014, так і докази на підтвердження правомірності формування розміру відповідних витрат.

Також позивачем не надано суду доказів на підтвердження надання документів на підтвердження зазначених фактів до перевірки.

З огляду на зазначене, з урахуванням положень статті 44 Податкового кодексу України, статті 77 Кодексу адміністративного судочинства, у суду відсутні підстави для висновку щодо правомірності формування позивачем витрат на підставі авізо: №134 від 10.11.2015 на суму 908128,10грн., №136 від 23.11.2015 на суму 2320694,06грн., №157 від 30.11.2015 на суму 334481,64грн., а отже відсутні підстави вважати необґрунтованими висновки відповідач щодо порушення позивачем пунктів 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України в наслідок віднесення до складу рядка 2180 Звіту «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати підприємства за 2015 рік, фінансові витрати іншого суб`єкта господарювання у розмірі 3563304грн.

В частині щодо встановлення відповідачем безпідставного віднесення до складу різниць, які виникають відповідно до Податкового кодексу України декларації з податку на прибуток за 2015 рік від`ємного значення об`єкту оподаткування попереднього звітного податкового періоду у розмірі 14935194,00 грн. не підтвердженого матеріалами попередньої перевірки (акт від 27.05.2015 № 3269/26-51-22-02/38137835) суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

На підставі акту від 27.05.2015 №3269/26-51-22-02/38137835 відповідачем було прийнято податкове повідомлення - рішення від 25.06.2015 №, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, задекларованого у податковій декларації з цього податку за 2014 рік, на 14935194,00 грн.

Відповідно до даних наявних в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" зазначене податкове повідомлення - рішення було оскаржено позивачем в судовому порядку 30.11.2015 та Київським апеляційним адміністративним судом постанову за результатами розгляду адміністративної справи № 826/26178/15 за позовом Державного підприємства "Українська залізнична швидкісна компанія" до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення від 25.05.2015 № прийнято 02.02.2017.

Відповідно до частини п`ятої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній станом на 02.02.2017) постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Перевірка позивача за результатами якої прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення була проведена в період з 21.04.2016 по 16.05.2016.

Таким чином станом на момент проведення відповідачем перевірки позивача податкове повідомлення - рішення від 25.05.2015 № оскаржувалось в судовому порядку, а отже не було узгодженим, з огляду на що у позивача не виникало обов`язку щодо формування даних податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік з урахуванням результатів попередньої перевірки відображених в акті від 27.05.2015 №3269/26-51-22-02/38137835.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку щодо наявності підстав для скасування податкового повідомлення - рішення від 08.06.2016 № в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на 14935194,00 грн.

Позивач у позовній заяві просить суд скасувати податкові повідомлення - рішення від 08.06.2016 №, №.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З огляду на зазначене позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання податкового повідомлення - рішення від 08.06.2016 № протиправним та його скасування в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на 14935194,00 грн.

Керуючись статтями 241, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Державного підприємства "Українська залізнична швидкісна компанія" (02096, м. Київ, вул. Привокзальна, 3, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.06.2016 №, № - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві від 08.06.2016 № в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на 14935194,00 грн.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

4. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь Державного підприємства "Українська залізнична швидкісна компанія" (02096, м. Київ, вул. Привокзальна, 3, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 224 027 (двохсот двадцяти чотирьох тисяч двадцяти семи) грн. 91 коп.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297, пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов