Справа № 296/3572/20
Суддя: Драч Ю. І.
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/3572/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Драч Ю.І.,

за участю секретаря судового засідання Алексеєнко В.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом в якому просить суд визнати незаконною та скасувати постанову серії ДП18 № 815572 від 22.04.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в розмірі 510,00 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що 22.04.2020 року в м.Житомирі, по проспекту Незалежності 15, поліцейським 1 -го взводу 3- ї роти батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Світельським Олексієм Вячеславовичем складено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 №815572

Відповідно до даної постанови вказано, що позивач 22.04.2020 року о 14год. 41 хв. року в м.Житомирі, по проспекту Незалежності 15 керував автомобілем ВАЗ 21043 номерний знак НОМЕР_1 з причепом ПГМФ8304-02 номерний знак НОМЕР_2 у якого не горіла лампа заднього правого габариту, та керував транспортним засобом без відповідної категорії, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п.п.31.4.3а, 2.1а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене статті 25,126,36 КУпАП. Даною постановою накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510.00 грн.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною та просить скасувати, посилаючись на те, що він має посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій В, С1, С. Вказував на те, що він керував автомобілем марки ВАЗ 21043 номерний знак НОМЕР_1 , повна маса якого становить 1510 кг а маса без навантаження 1040 кг, та причепом ПГМФ8304-02 номерний знак НОМЕР_2 , повна маса якого становить 750 кг., а маса без навантаження 190 кг. Тобто жодних вимог п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» він не порушував.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У відзиві на позовну заяву від 24.07.2020 року зазначив, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки факт вчиненого правопорушення, процес спілкування позивача з відповідачем зафіксовано на нагрудний відеореєстратор інспектора, зокрема з нього вбачається факт не заперечування роботи габариту та встановлення обставин по категорії причепа та невідповідності з посвідченням водія.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

22.04.2020 року в м.Житомирі, по проспекту Незалежності 15, поліцейським 1 -го взводу 3- ї роти батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Світельським Олексієм Вячеславовичем складено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 №815572.

Відповідно до даної постанови вказано, що ОСОБА_1 22.04.2020 року о 14год. 41 хв. року в м.Житомирі, по проспекту Незалежності 15 керував автомобілем ВАЗ 21043 номерний знак НОМЕР_1 з причепом ПГМФ8304-02 номерний знак НОМЕР_2 у якого не горіла лампа заднього правого габариту, та керував транспортним засобом без відповідної категорії, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п.п.31.4.3а, 2.1а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене статті 25,126,36 КУпАП. Даною постановою накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510.00 грн.

Так, положеннями ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів; керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації; керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

За змістом ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. 31.4.3а ППДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон N 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону N 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону N 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1)попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2)забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна, зокрема, містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Так, у постанові про порушення правил дорожнього руху вказано, що до постанови додається відео з боді камери 00019 та пояснення на окремому аркуші.

З доданого до матеріалів справи диску з відео з нагрудного відео реєстратора інспектора патрульної поліції не вбачається самого факту порушення ОСОБА_1 п.п. 31.4.3а ПДР, зафіксовано лише спілкування позивача з патрульним.

В судовому засіданні позивачем визнано, що дійсно лампа заднього правого габариту не горіла, однак на місці зупинки ним здійснено заміну непрацюючої лампочки.

Таким чином стверджувати, що водій при початку руху не переконався у справності автомобіля чим навмисно порушив ПДР немає підстав, оскільки вказана несправність могла виникнути в процесі здійснення руху.

Що стосується керування ОСОБА_1 транспортного засобу без відповідної категорії слід зазначити наступне.

У підпункті "а" п. 2.1 ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку.

У п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 511), встановлено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 см3 або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 см3 і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше; В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг; В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кг (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми; С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кг (від 7700 до 16500 фунтів); С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кг (16500 фунтів); D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16; D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16; ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів; Т - трамваї та тролейбуси.

Відповідно до п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року № 340 « Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом» (зі змінами і доповненнями) водіям транспортних засобів категорій В, С1, С, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів. До керування транспортними засобами категорій С1, С, D1 і D з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів, а також зчепленими автобусами допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій С1Е, СЕ, D1E і DE.

Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом з напівпричіпом марки ПГМФ, модель 8304-02 загальний причіп ПР-Легковий-В повна маса якого 750 кг, маса без навантаження 190 кг.

Відповідно до копії посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 17.04.2007 року у ОСОБА_1 відкриті категорії «В», «С», «С1».

Враховуючи викладені вище норми законодавства, тип та характеристики причіпу, суд вважає, що цим транспортним засобом мають право керувати особи за наявності посвідчення водія категорії В, оскільки маса причіпу не перевищує 750 кг.

У ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з наведених норм процесуального закону, саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21043 номерний знак НОМЕР_1 з причепом ПГМФ8304-02 номерний знак НОМЕР_2 , пред`явив інспектору поліції Світельському О.В. посвідчення водія серії НОМЕР_4 категорії В, яке дає йому право керувати цим транспортним засобом, а саме причіпом маса якого не перевищує 750 кг., слід дійти висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, за яке постановою серії ДП18 № 815572 його притягнуто до відповідальності за ст. ст. 125, 126, 36 КУпАП.

Однак, суд не погоджується з твердженням позивача, що інспектором патрульної поліції йому не було роз`яснено права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки з відео, долучено до матеріалів справи, чітко вбачається, що поліцейським виконані вимоги ст. 268 КУпАП.

У ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню за відсутністю складу адміністративного правопорушення, тому справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 205, 242 - 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 815572 від 22.04.2020 року винесену поліцейським 1 -го взводу 3- ї роти батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Світельським Олексієм Вячеславовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 125, 126, 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. ст. 125, 126, 36 КУпАП закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ід.номер НОМЕР_5 . Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції. Юридична адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 92.

Cуддя Ю. І. Драч