Справа № 620/5059/20
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року Чернігів Справа № 620/5059/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Кондратенко О.В.,

за участю представника позивача Василенко А.А., представника відповідача Полегешко Л.А., розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛЕНІУМ-УКРАЇНА 2012» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛЕНІУМ-УКРАЇНА 2012» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.06.2020, податкової вимоги № 669-13 від 05.10.2020 про сплату податкового боргу в сумі 77190,80 грн., рішення № 287 про опис майна у податкову заставу від 12.10.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідачем винесено на підставі проведеної камеральної перевірки, за результатами якої встановлено порушення термінів реєстрації податкової накладної від 28.02.2019. Вказує, що у накладній № 3, яку було складено 03.03.2020 та подано для реєстрації 11.03.2020, помилково зазначено дату складання податкової накладної «28.02.2019», а після виявлення вказаної помилки було подано розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до вказаної податкової накладної, в реєстрації якого було відмовлено. Зазначає, що рішенням суду скасовано рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та також зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних вказаний розрахунок коригування. Також вказує, що жодних подій, з якими Податковий кодекс України пов`язує обов`язок зареєструвати податкову накладну, 28.02.2019 не відбувалось, а тому застосування до позивача відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, є безпідставним. Крім того вказує, що податкова вимога та рішення про опис майна в податкову заставу винесені передчасно, оскільки податкові зобов`язання, визначені відповідачем в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, є неузгодженими та не набули статусу податкового боргу.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив, що позивачем було порушено строки реєстрації податкової накладної, визначені пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Вказує, що норми Податкового кодексу України не передбачають винятків щодо застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у разі несвоєчасної реєстрації податкової накладної, крім тих, що безпосередньо встановлені пунктом 120-1.1 статті 120-1 та пунктами 35 та 42 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України. Зазначає, що податковий борг виник у позивача у результаті несплати у граничний термін грошових зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням № від 23.06.2020, з урахуванням наявності якого податковий орган правомірно прийняв рішення про опис майна у податкову заставу.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 23.12.2020 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням суду у справі № 620/2212/20; ухвалою суду від 18.01.2021 було поновлено провадження у справі.

Вислухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідачем була проведена камеральна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛЕНІУМ-УКРАЇНА 2012» з питань дотримання строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складений акт № 313/25-01-53-04-27 від 08.05.2020, в якому зафіксовано порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме порушення граничних строків реєстрації податкової накладної № 3 від 28.02.2019 у Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 43).

На підставі вказаного акту відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № від 23.06.2020, яким застосовано до позивача штрафні санкції в сумі 77212,06 грн. (а.с. 44).

Контролюючим органом було надіслано платнику податку податкову вимогу № 669-13 від 05.10.2020, якою позивачу визначено до сплати суму податкового боргу у розмірі 77190,80 грн. (а.с.47).

Також Головним управлінням ДПС у Чернігівській області прийнято рішення № 287 про опис майна у податкову заставу від 12.10.2020 (а.с. 49).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами 1, 2 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно абзаців 4, 5 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені (абзаци 14-16 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Відповідальність за порушення термінів реєстрації податкових накладних передбачена статтею 120-1 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема, 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Перевіркою було встановлено, що позивачем податкову накладну № 3 від 28.02.2019 було зареєстровано 11.03.2020, тобто з порушенням термінів реєстрації на 362 дні (а.с. 43).

Разом з тим, судом було встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.09.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2021 у справі № 620/2212/20, було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Міленіум-Україна 2012» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про відмову у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1494225/38423461 від 20.03.2020 про відмову у реєстрації розрахунку коригування № 1 від 12.03.2020; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування № 1 від 12.03.2020 датою його фактичного отримання 16.03.2020 (а.с. 33-40, 100-107).

Також, судом у справі № 620/2212/20 було встановлено, що між ТОВ «МІЛЕНІУМ-УКРАЇНА 2012» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір комісії № 1 від 28.05.2015, відповідно до якого останній зобов`язувався за дорученням комітента за винагороду реалізовувати товар комітента третій стороні, надалі - покупець.

В межах вищевказаного договору, 03.03.2020 позивач отримав від ФОП ОСОБА_1 товар за накладною на переміщення № ПМ-0000002 від 03.03.2020 та відвантажив кінцевому споживачу покупцю товар за видатковою накладною № PH-0000003 03.03.2020 на суму 1158180,88 грн (у т.ч. ПДВ 193030,15 грн.).

03.03.2020 позивачем складено податкову накладну № 3 від 11.03.2020 подано до Державної податкової служби України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач отримав Квитанцію про реєстрацію Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій зазначено, що документ прийнято зареєстровано.

12.03.2020 позивачем було виявлено помилку в податковій накладній №3, яку було подано для реєстрації 11.03.2020, а саме: некоректне зазначення дати складання податкової накладної.

Так, позивач у накладній № 3, яку було складено 03.03.2020 та подано для реєстрації 11.03.2020, помилково зазначив дату складання податкової накладної «28.02.2019».

Після виявлення вказаної помилки позивачем 12.03.2020 було подано Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до вказаної податкової накладної № 1, яким зазначив суму коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту 193030,15 грн. зі знаком «-».

20.03.2020 позивач отримав Рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1494225/38423461 від 20.03.2020, відповідно до якого стосовно розрахунку коригування № 1 від 12.03.2020 прийнято рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи викладене, Чернігівський окружний адміністративний суд, розглядаючи справу № 620/2212/20, встановив факт правомірного подання позивачем до Єдиного реєстру податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 12.03.2020 № 1 до податкової накладної від 28.02.2019 № 3, в якому зазначив суму коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту 193030,15 грн. зі знаком «-» (а.с. 22), та зобов`язав Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування № 1 від 12.03.2020 датою його фактичного отримання 16.03.2020.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, факти, встановлені вищенаведеним судовим рішенням, не потребують доказуванню.

Суд, проводячи аналіз та співставлення податкової накладної від 28.02.2019 № 3 та розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 12.03.2020 № 1 до податкової накладної від 28.02.2019 № 3, встановив, що зазначеним розрахунком коригування платник податків відкоригував обсяги постачання без урахування податку на додану вартість, а також суму податкового зобов`язання та податкового кредиту, вказаних в податковій накладній від 28.02.2019 № 3 до значення «0 грн.».

За таких обставин, враховуючи значення суми податку на додану вартість в податковій накладній від 28.02.2019 № 3 з урахуванням розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 12.03.2020 № 1 «0 грн.», відсутня розрахункова можливість застосування до позивача штрафу за ставкою 40 відсотків суми податку на додану вартість.

Крім того, норми Податкового кодексу дають підстави вважати, що законодавець передбачив можливість застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України, лише за наявності його вини.

Суд зауважує, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Суд зазначає, що позивачем у даній справі не було допущено порушення законодавства при реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, окрім невірного зазначення дати такої податкової накладної, що було виправлено шляхом подачі розрахунку коригування, яким відкориговано обсяги постачання без урахування податку на додану вартість, суму податкового зобов`язання та податкового кредиту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в межах спірних правовідносин відсутнє неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації позивачем податкових накладних, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

За таких обставин, суд, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 23.06.2020 прийнято відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірним і підлягає скасуванню.

Щодо визнання протиправними та скасування податкової вимоги № 669-13 від 05.10.2020 про сплату податкового боргу в сумі 77190,80 грн. та рішення № 287 про опис майна у податкову заставу від 12.10.2020.

Згідно пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм права вбачається, що право на формування податкової вимоги виникає у податкового органу лише у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання.

Згідно положень пунктів 88.1, 88.2 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (підпункт 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України).

Пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України).

Умовою для винесення керівником контролюючого органу рішення про опис майна платника податків у податкову заставу та призначення такому платнику податків податкового керуючого є наявність у такого платника податків податкового боргу.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 № 586 опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

Враховуючи скасування оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення, та, як наслідок, відсутність у позивача податкового боргу у розмірі 77190,80 грн., позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкової вимоги № 669-13 від 05.10.2020, рішення № 287 про опис майна у податкову заставу від 12.10.2020 також підлягають задоволенню, оскільки є похідними від попередньої вимоги.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛЕНІУМ-УКРАЇНА 2012» необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В силу частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Позивачем для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом у цій справі в розмірі 5500,00 грн. надано суду договір № 27/10/20 про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 27.10.2020, додаток № 1 до договору від 27.10.2020, рахунок на оплату № 76 від 28.10.2020, платіжне доручення № 649 від 28.10.2020, акт надання послуг № 123 від 02.11.2020, довіреність від 19.11.2020, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 50-54, 71-75).

Відповідачем було подано заперечення на заяву про судові витрати, в якій вказав на завищеність та неспівмірність витрат на оплату послуг адвоката обсягу викладеного в позові правового обґрунтування та складності справи (а.с. 77).

Разом з тим, оскільки понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені документально та знайшли своє відображення в матеріалах судової справи, надані позивачем документи містять інформацію про вартість години надання правової допомоги певного виду та час, витрачений на неї, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн.

Враховуючи, що позивачем при подачі позову також сплачено судовий збір в розмірі 4204,00 грн., то за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛЕНІУМ-УКРАЇНА 2012» підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 9704,00 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛЕНІУМ-УКРАЇНА 2012» (вул. Толстого, буд. 118, кв. 61, м. Чернігів, 14014, ) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.06.2020, податкову вимогу № 669-13 від 05.10.2020 про сплату податкового боргу в сумі 77190,80 грн. та рішення № 287 про опис майна у податкову заставу від 12.10.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛЕНІУМ-УКРАЇНА 2012» судові витрати в розмірі 9704,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.02.2021.

Суддя Н.М. Баргаміна