Справа № 420/14850/20
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ОМС-ОД1044/1849/НП/ФС/252 від 09.11.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не була повідомлена про інспекційне відвідування інспекторами та не була присутня під час його проведення, а направлення на проведення перевірки не надавалось. Жодних актів чи будь-яких документів на місці проведення інспекційного відвідування не складалось. Також, інспекційне відвідування відбулось поза межами робочого часу Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради. Викладені в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування обставини не відповідають дійсності та не підтверджені доказами. Наданий Департаментом аналітики та контролю Одеської міської ради відеозапис не підтверджує не допуск інспекторів до проведення інспекційного відвідування, з нього не можливо встановити до якого суб`єкта господарювання прийшли інспектори, у який момент та якого саме суб`єкта господарювання фіксується перевірка. З відео не можливо встановити осіб, які здійснюють перевірку, дату проведення перевірки, а тому відео не є належним та допустимим доказом. Також, ФОП ОСОБА_1 не отримувала повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу та про дату дізналась випадково. На розгляд справи прибув представник ФОП ОСОБА_1 , проте при його присутності жодний розгляд справи не проводився, а клопотання про відкладення було запропоновано подати через канцелярію. В той же час, після ознайомлення з матеріалами справи було встановлено, що клопотання про відкладення залишилось не розглянутим. Таким чином, відповідачем порушено право на захист та порядок розгляду справи, на підставі чого було винесено безпідставну та протиправну постанову.

Представником відповідача Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що інспекційне відвідування проведено відповідно до пп. 3 п. 5 Порядку № 823. Службове посвідчення та направлення було пред`явлено особі, яка представилась адміністратором закладу ресторанного господарства «Уютный дворик». При цьому, інспектору праці було створено перешкоди у діяльності, зокрема не надано доступ до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування та відмовлено у наданні пояснень працівниками, що підтверджується відеозаписом, а тому було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування. Акт перевірки був направлений на адресу позивача, а матеріали були передані для розгляду справи про притягнення до відповідальності. Також, позивачу направлено повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Тобто, департаментом створені умови, за яких позивач мала реальну можливість ознайомитись з матеріалами справи. Крім того, Порядок № 509 не містить процедури перенесення розгляду справи та не передбачає обов`язкової присутності об`єкта відвідування. Таким чином, постанова про накладення штрафу уповноваженими особами є обґрунтованою та такою, що відповідає діючому законодавству.

Представником позивача до суду надано заперечення на відзив, в яких представник позивача вказує, що відеозапис є неналежним та недопустимим доказом, оскільки з вмісту диску та його властивостей неможливо встановити його відношення, як доказу до обставин викладених в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування. Крім того, обставини, зафіксовані в акті є такими, що не підтверджуються жодними доказами та спростовуються самим актом та актами, які складені щодо інших суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність в закладі «Уютный дворик».

Ухвалою суду від 25 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 14.06.2019 року проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ), про що внесено запис № 0153386 (а.с. 84).

06 жовтня 2020 року Департаментом аналітики та контролю Одеської міської ради видано наказ № 290-п про здійснення на підставі пп. 3 п. 5 Порядку № 823 з 12 жовтня 2020 року по 26 жовтня 2020 року позапланового заходу контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Предмет позапланового заходу контролю: додержання вимог законодавства про працю України, зокрема з питань оформлення трудових відносин (а.с. 86).

15 жовтня 2020 року Департаментом аналітики та контролю Одеської міської ради видано направлення на проведення заходу контролю у формі інспекційного відвідування (а.с. 87).

16 жовтня 2020 року посадовими особами Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМС0ОД1044/1849/НП/252 (а.с. 88-89).

09 листопада 2020 року Департаментом аналітики та контролю Одеської міської ради винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОМС-ОД1044/1849/НП/ФС/252, якою на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 80000,00 грн. (а.с. 105).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р.№ 195-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. .№ 1986-IV, та Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 823.

Відповідно до п. 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів. Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.

Згідно п. 5 Порядку № 823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є, зокрема, рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Відповідно до п. 8 Порядку № 823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Згідно п. 10 Порядку № 823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Відповідно до п. 13 Порядку № 823 під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право: 1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; 2) одержувати копію направлення на проведення інспекційного відвідування; 3) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; коли на офіційному веб-сайті Держпраці не оприлюднено уніфікованої форми акта інспекційного відвідування; 4) вимагати припинення інспекційного відвідування у разі перевищення визначеного пунктом 9 цього Порядку максимального строку здійснення такого заходу; 5) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження до акта інспекційного відвідування; 6) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед поданням акта інспекційного відвідування для підпису об`єктом відвідування або уповноваженою ним посадовою особою; 7) перед підписанням акта інспекційного відвідування бути поінформованим про свої права та обов`язки; 8) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства; 9) вимагати нерозголошення комерційної таємниці або конфіденційної інформації об`єкта відвідування; 10) оскаржувати в установленому законодавством порядку неправомірні дії інспектора праці; 11) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань; 12) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 13) оскаржувати відповідно до пункту 26 цього Порядку припис та/або вимогу інспектора праці.

Згідно п. 14, 15 Порядку № 823 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою. Копія акта, зазначеного у пункті 14 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Таким чином, з аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування. При цьому, інспекційне відвідування здійснюється в присутності об`єкта відвідування, який повинен ознайомитись з його результатами, зокрема актом, має право подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження до акта інспекційного відвідування тощо.

Судом встановлено, що акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМС0ОД1044/1849/НП/252 від 16.10.2020 року не містить даних щодо пред`явлення інспекторами праці ФОП ОСОБА_1 або уповноваженій нею посадовій особі службових посвідчень, як і не містить даних щодо того, що ФОП ОСОБА_1 або уповноважена нею посадова особа були присутні під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В той же час, в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМС0ОД1044/1849/НП/252 від 16.10.2020 року вказано, що інспекційне відвідування проведено у присутності адміністратора закладу ресторанного господарства «Уютный дворик». Проте, акт про неможливість проведення інспекційного відвідування не містить будь-яких даних адміністратора закладу ресторанного господарства «Уютный дворик», зокрема, прізвища, імені та по-батькові, що не дозволяє ідентифікувати особу, в присутності якої складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМС0ОД1044/1849/НП/252 від 16.10.2020 року.

Також, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, не надано будь-яких доказів на підтвердження того, яким чином інспектори праці Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради встановили, що адміністратор закладу ресторанного господарства «Уютный дворик» є уповноваженою особою ФОП ОСОБА_1 , оскільки в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » господарську діяльність здійснюють інші суб`єкти господарювання, що не заперечується відповідачем.

При цьому, з наданого до суду відеозапису не вбачається, що адміністратор закладу ресторанного господарства «Уютный дворик», дані якого не були запитані інспектором праці, є уповноваженою особою ФОП ОСОБА_1 (а.с. 110).

Крім того, з відеозапису слідує, що під час розмови з особою, яка повідомила, що є адміністратором закладу ресторанного господарства «Уютный дворик», інспектор праці не представився та не повідомив щодо якого суб`єкта господарювання здійснюється інспекційне відвідування.

Також, з акту про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМС0ОД1044/1849/НП/252 від 16.10.2020 року вбачається, що його складено з підстав ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця та з підстав ненадання працівниками об`єкта відвідування усних та/або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю (а.с. 88).

Разом з тим, з відеозапису не вбачається, що ФОП ОСОБА_1 або уповноваженою нею особою не надано інспектору праці доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця, та, що безпосередньо наймані працівники ФОП ОСОБА_1 не надали пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю, оскільки в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » господарську діяльність здійснюють інші суб`єкти господарювання, що не заперечується відповідачем.

Крім того, наданий до суду відеозапис є не повним та не відображає в повній мірі інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 .

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення визначено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509.

Згідно п. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи накладаються на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників; акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування; акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Відповідно до п. 3 Порядку № 509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно п. 4 Порядку № 509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу. Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка. У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку. До затвердження Мінекономіки зазначеної у цьому пункті форми постанови про накладення штрафу застосовується форма постанови про накладення штрафу, затверджена Мінсоцполітики.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 жовтня 2020 року на адресу ФОП ОСОБА_1 направлено повідомлення від 23.10.2020 року № 02-24/1541, яким повідомлено, що розгляд справи про накладення штрафу відбудеться 09 листопада 2020 року о 12 год. 00 хв. (а.с. 98).

При цьому, 09.11.2020 року представником ФОП ОСОБА_1 до Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради подано клопотання про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомитись з матеріалами справи, оскільки нею не отримувались жодні документи по справі (а.с. 101).

Разом з тим, розгляд справи про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу не відкладено, та 09.11.2020 року винесено постанову № ОМС-ОД1044/1849/НП/ФС/252 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 80000,00 грн. (а.с. 105).

Таким чином, під час розгляду справи про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу посадові особи Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради не забезпечили прав позивача щодо надання пояснень, зауваженнь до акта інспекційного відвідування, з урахуванням того, що акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМС0ОД1044/1849/НП/252 від 16.10.2020 року нею не отримувався, про що свідчить поштове повернення, яке містить відмітку працівників пошти «повернення за закінченням терміну зберігання» (а.с. 91).

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що клопотання представника ФОП ОСОБА_1 подано після встановленого часу розгляду справи, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано. При цьому, надана до суду копія клопотання про відкладення містить відмітку Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради про його отримання 09.11.2020 року (а.с. 101).

Відповідно до абз. 7, 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Тобто, відповідальність у вигляді штрафу за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні з питань фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 призначено щодо додержання вимог законодавства про працю України, зокрема з питань оформлення трудових відносин, а не з питань фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

Таким чином, Департамент аналітики та контролю Одеської міської ради неправомірно притягнуто ФОП ОСОБА_1 до відповідальності відповідно до абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

За таких підстав, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що посадові особи Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради під час проведення інспекційного відвідування та прийняття постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОМС-ОД1044/1849/НП/ФС/252 від 09 листопада 2020 року діяли у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОМС-ОД1044/1849/НП/ФС/252 від 09 листопада 2020 року є протиправною та підлягає скасуванню.

При цьому, суд не приймає посилання представника позивача на те, що посадовими особами Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради порушено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 295, оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі № 826/8917/17 визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При розподілі судових витрат суд враховує, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., відповідно до квитанції № 0.0..1 від 23.12.2020 року (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць визначено у розмірі 2102 гривень.

Відповідно до ст. 4 ЗУ Про судовий збір ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, ставка судового збору за подання до суду даної позовної заяви складала 840,80 грн., а тому відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради (, адреса місцезнаходження: 65026, м. Одеса, Польський узвіз, 6) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОМС-ОД1044/1849/НП/ФС/252 від 09 листопада 2020 року.

Стягнути з Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради (, адреса місцезнаходження: 65026, м. Одеса, Польський узвіз, 6) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.