Справа № 274/8481/20
Суддя: Хуторна І. Ю.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/8481/20
Провадження № 2-а/0274/13/21
РІШЕННЯ

Іменем України

22.02.2021 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хуторна І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 Бердичівського ВРП ГУНП в Житомирській області Бондаря Дмитра Михайловича, Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просить скасувати постанову серії БАА № 914951 від 10.12.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, винесену поліцейським СРПП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Бондарем Д.М., провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що постанову серії БАА № 914951 від 10.12.2020 вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з тих підстав, що правил дорожнього руху не порушував, керував автомобілем, будучи пристебнутим ременем безпеки, на вимушену зупинку за вимогою поліцейського увімкнув аварійно-світлову сигналізацію, надав посвідчення, але просив пояснити причину зупинки. Дані обставини він пояснив поліцейському в усній формі, оскільки він письмово відбирати пояснення відмовився. Вказані обставини можуть бути підтверджені свідками. Доказів, які підтверджують правомірність винесення постанови, відповідачем не надано, розгляд справи носив формальний характер.

Ухвалою суду від 22.12.2020 у справі відкрито спрощене провадження без виклику сторін, до участі у справі в якості другого відповідача залучено ГУНП в Житомирській області.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача - ГУНП в Житомирській області, позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Вважає, що дії поліцейський Бондаря Д.М. правомірними, зазначає, що той діяв в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства. Підставою для зупинки водія ОСОБА_1 було порушення ним п. 2.3-в ПДР України. З відеофіксації вбачається, що водій під час вимушеної зупинки на вимогу поліцейського не увімкнув аварійно-світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9-б ПДР України. На вимогу поліцейського надати посвідчення водія для перевірки водій відмовився, чим порушив п.п. 2.1, 2.4-а ПДР України. Незгода водія з діями поліцейського не звільняє його від обов`язку виконати вимоги посадової особи щодо перевірки документів.

У відповіді позивача на відзив, позивач вказав, що будь - яких доказів вчинення ним правопорушення суду не надано.

Відповідач - поліцейський СРПП № 3 Бердичівського ВП ГУНП Бондар Д.М. у визначений судом строк відзив на позовну заяву не надав та до справи долучив диск з відеозаписом події, яка сталась 10.12.2020 з участю позивача.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що згідно постанови складеної поліцейським СРПП № 3 Бердичівського ВП ГУНП Бондарем Д.М. серії БАА № 914951 від 10.12.2020 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с.4).

Відповідно до постанови - 10.12.2020 о 22 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «CHEVROLET Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Бердичеві по вул. Богданівській, будучи непристебнутим ременем пасивної безпеки, під час вимушеної зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги пунктів 2.4, 2.3 «в» та 9.9 «б» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію"(надалі - Закон №580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно вимог п. 2.4 вищевказаних Правил, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідно до ч.5 ст.121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За положеннями статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. Суб`єкт владних повноважень має довести правомірність прийнятого ним рішення.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З долученого відповідачем відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 під час руху транспортним засобом не був пристебнутим ременем безпеки.

Також, з відеозапису вбачається, що на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія позивач повідомив, що посвідчення водія вже надавав.

Крім того, з копії оскаржуваної постанови вбачається, особу ОСОБА_1 встановлено з посвідчення водія, що спростовує твердження відповідачів щодо непред`явлення ОСОБА_1 посвідчення водія на вимогу поліцейського.

Крім того, ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення за частиною 2 статті 122 КУпАП за те, що під час вимушеної зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського ОСОБА_1 не увімкнув світлову аварійну сигналізацію.

Оскаржувана постанова в цій частину є неправомірною з таких підстав.

Пунктом 9.9 «б» Правил дорожнього руху передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

В свою чергу, за частиною 2 статті 122 КУпАП наступає відповідальність, серед іншого, за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Тобто, диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості. Даною нормою права не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу. При цьому, зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.

Враховуючи викладене, порушення вимог п.п. «б» п. 9.9 ПДР України, тобто неувімкнення аварійної світлової сигналізації після зупинки на вимогу поліцейського не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки в даному випадку відсутній факт порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

За положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, серед іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки за ч.2 ст. 122 КУпАП дії ОСОБА_1 кваліфіковані невірно, а за ч.5 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП доказів винуватості ОСОБА_1 відповідачем не надано та у судовому засіданні не встановлено, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оцінку іншим доводам сторін суд не наводить, як таким, що не впливають на висновки суду.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З наявної в матеріалах справи квитанції від 21.12.2020 вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 420,40 грн, який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Житомирській області, на користь позивача.

Керуючись статтями 241, 242, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії БАА № 914951 від 10.12.2020, винесену поліцейським СРПП Бердичівського ВП ГУНП Бондарем Д.М., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління національної поліції у Житомирській області (місцезнаходження: м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня складення.

Позивач: ОСОБА_1 , який проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський СРПП № 3 Бердичівського ВП ГУНП Бондар Дмитро Михайлович, місцезнаходження якого: м. Бердичів, вул. Героїв України, 67.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, який знаходиться за адресою: 10008, м. Житомир, вул. Старий бульвар, 5/37.

Суддя: І.Ю. Хуторна