Справа № 280/8958/20
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року Справа № 280/8958/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Закритого акціонерного товариства «Астром», треті особи виконавчий комітет Бердянської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про визнання недійсними установчих документів,

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі-позивач) до Закритого акціонерного товариства «Астром» (далі - відповідач), третя особа виконавчий комітет Бердянської міської ради, в якому позивач просить суд визнати недійсними установчі (засновницькі) документи ЗАТ «Астром».

Ухвалою суду від 14.12.2020 позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом строк позивачем надано документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою суду від 11.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження, а розгляд справи призначено без виклику сторін. Також, зазначеною ухвалою суду залучено до участі у справі, в якості третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на контролюючим органом встановлено, що у відповідності до ст.55-1 Господарського кодексу України існують ознаки фіктивності ЗАТ «Астром», а саме: провадження фінансово-господарської діяльності без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників, існують недостовірні відомості у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи, спрямовані на ухилення від сплати податків та унеможливлення відповідних перевірок його діяльності, що дають підстави контролюючому органу для звернення до суду про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів ЗАТ «Астром». Просить задовольнити позовні вимоги.

Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило.

Від третьої особи виконавчого комітету Бердянської міської ради надійшли пояснення на позовну заяву, в яких третя особа вказала на те, що виконавчий комітет Бердянської міської ради є неналежною третьою особою, оскільки рішення у справі не вплине на права та законні інтереси останньої. Так, представник третьої особи вказував на те, що посилання позивача на протокол допиту свідків є безпідставними та не можуть бути визнанні належними доказами, оскільки протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді. Третя особа вказує на те, що ознаки фіктивності мають бути доведені належними, допустимими і достовірними доказами, яких позивачем до суду не надано.

Від інших третіх осіб пояснень до суду не надходило.

Суд зазначає, що відповідно до п.20.1.37 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання.

Так, позивач, на реалізацію повноважень закріплених у п.20.1.37 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, звернувся до суду саме з позовом про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання ЗАТ «Астром».

При цьому, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що:

«…Закрите акціонерне товариство «Астром», зареєстроване Бердянським міськрайонним управлінням юстиції Запорізької області від 31.01.1995 №5000165, як платник податків за основним місцем обліку, за адресою: АДРЕСА_1 , на облік взято до контролюючого органу 14.02.1995 за №172. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є керівник, головний бухгалтер - ОСОБА_10 , 01.07.2015 до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням та має стан 8 на податковому обліку (згідно інформаційних даних контролюючого органу.)

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0003134 зареєстрованого до ЄДР за ч.1 ст.382 КК України Бердянською місцевою прокуратурою Запорізької області встановлено, що керівник ЗАТ «Астром» ОСОБА_10 декілька років тому помер. Засновники ЗАТ «Астром» є колишні працівники товариства, які до 2017-2018 років не знали про свій статус засновників, а наразі все звільнені.

Згідно протоколу старшого слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП у Запорізькій області про допит свідка від 22.02.2018 року зазначено, що ОСОБА_11 з 1996 року по 2012 рік був директором ЗАТ «Астром», яке знаходиться за адресою : м.Бердянськ, вул.Ярослава Мудрого 16/1 , яке створювалось із працівників ВАТ «Азмол» ( приблизно 1000 чоловік), тому при реєстрації підприємства, можливо в якості засновників, державний реєстратор взяв десять перших чоловік з загального переліку працівників, тому вказані при реєстрації акціонери цього і не знали.

Згідно протоколу старшого слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП у Запорізькій області про допит свідка від 20.02.2018 року зазначено, що ОСОБА_2 працювала в ЗАТ «Астром», але , що була його засновником, чула вперше, їй ніхто ніколи про це не розповідав, ніяких документів з приводу цього питання не підписувала, інших засновників, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , була знакома, оскільки вони працювали звичайними робочими і ніхто з них к керівникам не мав ніякого відношення...».

Щодо доводів контролюючого органу про відсутність підприємства за місцезнаходженням, суд зазначає, що Верховний Суд за наслідками аналізу положень ПК України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» неодноразово вказував (зокрема, в постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 806/671/15, від 19 лютого 2019 року у справі №802/77/17-а, від 5 березня 2019 року у справі №814/2634/19, від 24 березня 2020 року у справі №802/75/17-а, від 22 квітня 2020 року у справі №812/1300/15, від 2 липня 2020 року у справі №807/17/17), що Законом №755-IV презюмується достовірність зазначених в ЄДР відомостей про юридичну особу, в тому числі і щодо її місцезнаходження. При цьому належним способом податкового контролю у разі відсутності юридичної особи за місцезнаходженням відповідно до вимог статті 67 ПК України є саме звернення контролюючого органу з позовом до суду про припинення такої юридичної особи, а не скасування державної реєстрації установчих документів.

За статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Мета одержання прибутку як одна з ознак (характерних рис) підприємництва, як правило, знаходить своє відображення в установчих документах суб`єкта підприємницької діяльності і простежується з характеру його діяльності.

Згідно зі статтею 55-1 Господарського кодексу України, ознаками фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою-підприємцем, у тому числі визнання реєстраційних документів недійсними, є:

реєстрація (перереєстрація) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; нереєстрація в державних органах, якщо обов`язок реєстрації передбачено законодавством;

реєстрація (перереєстрація) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження;

реєстрація (перереєстрація) та провадження фінансово-господарської діяльності без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Верховний Суд України у постанові 30 вересня 2015 року у справі № 21-1575а15, застосовуючи нормативний синтетичний підхід у подібних правовідносинах, дійшов висновку, що посадові особи податкового органу вправі звернутися до суду з позовом про визнання установчих документів недійсними в разі виявлення ознак фіктивності суб`єкта господарювання (підприємництва). Стаття 55-1 ГК містить ознаки (критерії), за якими юридична особа чи діяльність фізичної особи-підприємця можуть бути визнані фіктивними, тобто такими, в яких зовнішня організаційно-правова форма не відповідає її суті та меті створення. Ознаки фіктивності мають бути доведені належними, допустимими і достовірними доказами.

Аналогічний підхід підтримано і Верховним Судом під час розгляду адміністративної справи №814/2634/16.

Фактично, обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що відносно ЗАТ «Астром» реєстрація (перереєстрація) та провадження фінансово-господарської діяльності проведена без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників, а в якості доказів вказує на протоколи допитів свідків отримані Бердянською місцевою прокуратурою в межах кримінального провадження №0003134, за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.382 КК України.

Суд зазначає, що частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини першої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Так, законом, який визначає порядок отримання показань під час досудового слідства та порядок їх фіксації у протоколі допиту є Кримінальний процесуальний кодекс України (далі -- КПК України).

У частині першій статті 23 КПК закріплено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Частина друга цієї ж статті визначає, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді.

Відповідно до частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Матеріали досудового розслідування за вказаним вище кримінальним провадженням не може бути врахований як доказ фіктивності ЗАТ «Астром».

Також, суд звертає увагу і на те, що кримінальне провадження №0003134 порушено за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.382 КК України (Невиконання судового рішення), а не за ознаками фіктивного підприємництва.

Крім того, контролюючим органом не надано до суду доказів на підтвердження того, що ЗАТ «Астром» з дати реєстрації 31.01.1995 не здійснювало господарську діяльність. Не надано до суду і доказів на підтвердження з`ясування контролюючим органом питання можливості створення підприємства іншими засновниками ніж тими, що допитані в межах кримінального провадження.

Згідно зі статтею 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами не обґрунтовано наявності підстав для прийняття рішення про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання, що зумовлює висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166) до Закритого акціонерного товариства «Астром» (71100, Запорізька область, м.Бердянськ, вул.Шаумяна, буд.2), треті особи виконавчий комітет Бердянської міської ради (71100, Запорізька область, м.Бердянськ, пл.Єдності, буд.2), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_8 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_9 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_10 ), про визнання недійсними установчих документів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Новікова