Справа № 640/17442/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року м. Київ № 640/17442/19

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Шевченко Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без (виклика) повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Представництва «АНДРІТЗ ГАЙДРО ГмбХ» до Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

Представництво «АНДРІТЗ ГАЙДРО ГмбХ» (надалі по тексту також - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (надалі по тексту також - відповідач, ГУ ДФУ у м. Києві), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 19.06.2019 року №.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що податкове повідомлення-рішення, яким застосовано штрафні санкції, прийнято необґрунтовано та протиправно.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, до матеріалів справи надано відзив, у якому зазначено, що оскаржуване рішення є правомірним, оскільки підприємством порушено граничні строки реєстрації податкових накладних.

Ухвалою суду від 22.02.2021 замінено первісного відповідача Головне управління ДФС у м. Києві на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (надалі також по тексту - ГУ ДПС у м. Києві).

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

ГУ ДФС у м. Києві проведена камеральна перевірка представництва «АНДРІТЗ ГАЙДРО ГмбХ» з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт перевірки від 11.05.2019 №3775/26-15-12-07-20/26627647.

Перевіркою встановлено порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно зареєстровано в ЄРПН податкову накладну / розрахунок коригування до податкової накладної від 19.02.2019 №2 на суму податку на додану вартість 4676058,57 грн.

На підставі вказаного акта ГУ ДФС у м. Києві застосовано штрафні санкції та винесено податкове повідомлення-рішення від 19.06.2019 № у розмірі 467605,86 грн за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН.

Згідно із частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Пункт 201.1 статті 201 ПК України передбачає, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Також, відповідно до п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Позивач у позові посилається на недотримання п.56.9 ст.56 Податкового кодексу України, оскільки податковим органом прийнято невмотивоване рішення.

Згідно з приписами вказаного пункту якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Водночас, суд наголошує, що в порядку адміністративного оскарження контролюючим органом прийнято рішення про результати розгляду скарги від 28.08.2019 № 41524/6/99-99-11-06-01-25, яке, як установлено судом, прийнято в межах строку.

Натомість щодо мотивів такого рішення слід зауважити, що позивачем не наведено жодних обґрунтованих пояснень щодо невмотивованості такого рішення, наголошуючи при цьому тільки на суб`єктивну незгоду з такою відповіддю на скаргу, що в свою чергу не дає дістав для застосування наслідків вважати скаргу на податкове повідомлення-рішення задоволеним на підставі п.56.9 ст.56 Податкового кодексу України задоволеною.

При цьому слід наголосити, що за приписами даної норми забезпечується право платника податків саме в дотриманні строків щодо розгляду скарги в порядку адміністративного оскарження, а при наявності незгоди та розбіжностей із висновками податкового органу як то в даному випадку, податник податків не позбавлений права в судовому порядку спростувати такі висновки по суті.

Щодо повноважень підписанта спірного рішення слід зауважити, що згідно з відомостей з офіційного сайту відповідача убачається, що Вихор Вікторія Юріївна (начальник відділу моніторингу камеральних перевірок податкової звітності управління податків і зборів з юридичних осіб) на момент прийняття спірного рішення так і на теперішній час є відповідальною особою з платниками податку на додану вартість, зокрема юридичних осіб, та має право проводити камеральні перевірки податкових декларацій з ПДВ та наділена повноваженнями застосовувати штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Посилання позивача на непропорційній та несправедливість розміру нарахованого штрафу та неузгодженість оскаржуваних штрафів із метою їх застосування суд не оцінює, оскільки на час прийняття спірного рішення норми податкового законодавства, на підставі яких застосовано штрафні санкції, були чинними та не скасованими, а тому в рамках даного спору суд надає оцінку лише доводам щодо дотримання строків реєстрації податкових накладних з урахуванням аргументів неможливості вчасної реєстрації з об`єктивних причин, які не залежать від платника податків.

При цьому, оцінюючи решту доводів позивача, викладених в його позовній заяві, суд виходить з того, що вони не впливають на правильність оцінки спірних правовідносин, що склалися в межах розгляду цієї справи щодо оскаржуваного рішення, та не піддають сумнівам правильності висновку суду.

Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

По суті встановленого порушення позивачем не спростовано обставини, що податкова накладна від 19.02.2019 №2 на суму податку на додану вартість 4 676 058,57 грн зареєстрована з порушенням встановленого строку на 14 днів, а отже відповідачем правомірно та обґрунтовано застосовано штрафну санкцію в розмірі 10% на суму 467 605,86 грн.

Відтак, податкове повідомлення-рішення від 19.06.2019 року № скасуванню не підлягає.

Згідно з частинами 1-3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як наслідок підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 139, 241 - 246, 255, 293, 296 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Позивач: Представництво «АНДРІТЗ ГАЙДРО ГмбХ» (01033, м. Київ, вул. Володимирвська, 77-а, )

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко