Справа № 380/8670/20
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/8670/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі МВС України,-

ВСТАНОВИВ:

Львівський державний університет внутрішніх справ (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 (Відповідачка), в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ МФО 820172, кошти в сумі 85961,64 грн. (вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят одна грн. 64 коп.) та суму судового збору;

- справу розглядати в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін;

- судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що наказом Львівського державного університету внутрішніх справ від 28 серпня 2019 року № 905о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 було зараховано ад`юнктом 1-го курсу докторантури та аспірантури Львівського державного університету внутрішніх справ. Після цього, між Львівським державним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_1 було укладено договір про надання освітніх та організаційних послуг у підготовці ад`юнктів до здобуття наукового ступеня доктора філософії денної форми навчання за державним замовленням (Договір), відповідно до пунктів 3.1.3, 3.1.4 якого Львівський державний університет внутрішніх справ має право у разі відрахування з ад`юнктури ад`юнкта до завершення терміну навчання в тому числі за власним бажанням стягнути з нього в повному обсязі грошові витрати, пов`язані з організацією його навчання.

У подальшому, наказом Львівського державного університету внутрішніх справ № 658о/с від 14 серпня 2020 року ОСОБА_1 було відраховано відповідно до підпункту 1 пункту 2.1 Положення про порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 381 від 07 вересня 2009 року за власним бажанням.

Позивач зазначає, що відповідно до пунктів 3.1.3, 3.1.4 Договору та абзацу 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» (далі Постанова № 261) відповідачка зобов`язана відшкодувати витрати пов`язані з її навчанням у Львівському державному університеті внутрішніх справ.

Позивач зазначає, що згідно з проведеним розрахунком сума фактичних витрат, пов`язаних з навчанням ад`юнкта ОСОБА_1 у Львівському державному університеті внутрішніх справ, складає 85961,64 грн. У порядку досудового врегулювання спору відповідачці було надіслано претензію, у відповідь на яку вона надіслала заяву, в якій просила відтермінувати підписання угоди про відшкодування боргу регулярними платежами на 14 днів у зв`язку із хворобою.

Позивач вказує, що надав відповідачці таку можливість, проте після спливу визначеного строку змушений звертатися з цим позовом до суду, який просить задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідачки викладена у запереченні проти позову. Відповідачка вказує, що наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 18 серпня 2020 року № 248о/с її, лейтенанта поліції ОСОБА_1 після прибуття з ад`юнктури Львівського державного університету внутрішніх справ відповідно до вимог статті 48 Закону України «Про Національну поліцію» та постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2018 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України» призначено на посаду дільничного офіцера поліції ГУНП. Відповідно, отримавши претензію від Львівського державного університету внутрішніх справ про відшкодування витрат, пов`язаних з її навчанням в ад`юнктурі цього вищого навчального закладу за період з 02 вересня 2019 року по 14 серпня 2020 року, відповідачка подала заперечення, з посиланням на пункт 9 Постанови № 261, який не передбачає відшкодування коштів особою, що були затрачені на її утримання у вищому навчальному закладі МВС України у зв`язку з поверненням на службу в поліцію, та долучила копію наказу про призначення її на посаду дільничного офіцера поліції ГУНП у Львівській області.

Крім того, відповідачка зазначає, що під час проходження служби у Львівському інституті внутрішніх справ, нею повністю виконувався навчальний план, вона залучалася до 24-годинних чергувань по інституту один-два рази на місяць, відряджалася для несення служби під час запровадженого карантину у Личаківський відділ поліції ГУНП відповідно отримувала грошове забезпечення.

У зв`язку з викладеним просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначає про помилковість посилання відповідачки у межах спірних правовідносин на пункт 9 Постанови № 261, який передбачає, що у випадку повторного прийняття особи на службу в поліцію стягнення витрат суми заборгованості припиняється. З цього приводу позивач вказує, що як до відрахування лейтенанта поліції ОСОБА_1 з числа ад`юнктів, так і після, її служба в поліції не припинялася, отже факту повторного прийняття на службу не було. Адже увесь час навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ зараховується до вислуги років на службі в поліції. Вважає, що відповідачка помилково ототожнює призначення на певну посаду в поліції з повторним прийняттям на службу в поліцію.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 30 жовтня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

10 жовтня 2019 року між Львівським державним університетом внутрішніх справ (Університет) в особі проектора Струса В.М. та ОСОБА_1 (Ад`юнкт) укладено договір № 396 про надання освітніх та організаційних послуг у підготовці ад`юнктів до здобуття наукового ступеня доктора філософії денної форми навчання за державним замовленням (Договір) (а.с.3-4).

Згідно з пунктом 1.1 Договору Університет надає ад`юнкту освітні та організаційні послуги у підготовці до здобуття наукового ступеня доктора філософії за спеціальністю 081 «Право».

Відповідно до підпунктів 3.1.3, 3.1.4 пункту 3.1 Договору Університет має право припинити надання освітніх та організаційних послуг у підготовці дисертаційного дослідження у випадку, зокрема, відрахування ад`юнкта за власним бажанням; стягнути з ад`юнкта в повному обсязі грошові витрати, пов`язані з організацією навчання для підготовки дисертації у разі: невиконання зобов`язання, передбаченого п. 2.2.9 цього договору; відрахування з ад`юнктури до завершення терміну навчання, у випадках, перелічених в п. 3.1.3.

Наказом ректора Львівського державного університету внутрішніх справ від 14 серпня 2020 року № 658о/с «Про особовий склад» (а.с.5) лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ад`юнкта денної форми навчання відділення організації освітньо-наукової підготовки (докторантура та аспірантура (ад`юнктура)) Львівського державного університету внутрішніх справ з 14 серпня 2020 року:

- відраховано з числа ад`юнктів денної форми навчання згідно з підпунктом 1 пункту 2.1 Положення про порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів МВС, затвердженого наказом МВС України від 07 вересня 2009 року № 381 (за власним бажанням) (пункт 1 наказу);

- відряджено для подальшого проходження служби до ГУНП у Львівській області (пункт 2 наказу).

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 18 серпня 2020 року № 248о/с «По особовому складу» лейтенанта поліції ОСОБА_1 , яка прибула після відрахування з ад`юнктури Львівського державного університету внутрішніх справ відповідно до вимог статті 48 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2018 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України» з 14 серпня 2020 року призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Сихівського відділу поліції ГУНП.

Згідно довідки-розрахунку № 243 від 18 серпня 2020 року витрат, пов`язаних з навчанням у Львівському державному університеті внутрішніх справ ад`юнктом ОСОБА_1 з 02 вересня 2019 року по 14 серпня 2020 року (а.с.6) відповідачці необхідно відшкодувати такі витрати, пов`язані з її навчанням у Львівському державному університеті внутрішніх справ: грошове забезпечення 82092,29 грн.; оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв 3869,35 грн.; усього 85961,64 грн.

27 серпня 2020 року Львівський державний університет внутрішніх справ видав Претензію № 10/568 (а.с.7), у якій, керуючись підпунктом «е» пункту 3.1.3, підпунктом «б» пункту 3.1.4 Договору, пунктами 1-8 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261, статтями 11, 14, 16, 22, 509, 526 Цивільного кодексу України просив ОСОБА_1 у місячний термін з моменту отримання цієї Претензії сплатити заборгованість, витрачену на її утримання в Університеті у розмірі 85961,64 грн. на розрахунковий рахунок Львівського державного університету внутрішніх справ.

Також у Претензії запропоновано відповідачці у разі відсутності коштів для одноразової оплати заборгованості та наявності поважних причин підписати проект договору про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року.

27 серпня 2020 року відповідачка написала на ім`я ректора Львівського державного університету внутрішніх справ заяву (зареєстрована 01 вересня 2020 року за № М-235) (а.с.8), у якій просила «відтермінувати підписання угоди про відшкодування за навчання в ад`юнктурі терміном на 14 днів у зв`язку із хворобою (перебуваю на лікарняному)».

Листом Львівського державного університету внутрішніх справ № 10/1620 від 04 вересня 2020 року (а.с.9) відповідачці дозволено відтермінувати підписання договору про відшкодування витрат на 14 днів з часу отримання цього листа.

29 вересня 2020 року відповідачка подала на ім`я ректора Львівського державного університету внутрішніх справ заперечення на претензію щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням осіб у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (№ М-268 від 29 вересня 2020 року), у якій зазначила про те, що відповідно до пункту 9 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 стягнення суми витрат припиняється у разі повторного прийняття особи на службу в поліцію. А наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 18 серпня 2020 року № 248о/с «По особовому складу» її призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Сихівського відділу поліції ГУНП.

Позивач вважає, що у відповідачки наявна заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням у Львівському державному університеті внутрішніх справ у розмірі 85961,64 грн., яку просить стягнути в судовому порядку.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності підстав для стягнення з відповідачки заборгованості з відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням у Львівському державному університеті внутрішніх справ у розмірі 85961,64 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 4 частини 3 статті 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Що стосується норм процесуального права, то суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 810/2610/16 зазначив, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Саме така правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18).

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням позиції Верховного Суду, ця справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Що стосується норм матеріального права, то суд відзначає, що відповідно до частин першої, другої статті 74 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, можуть бути зараховані громадяни України, яким станом на 31 грудня року вступу виповниться 17 років.

Підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Частинами четвертою, п`ятою статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок № 261).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 261 цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

- дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

- звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

За змістом пункту 2 Порядку № 261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Згідно з пунктами 3-4 Порядку № 261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 261 після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

Пунктами 6-8 Порядку № 261 установлено, що особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів.

Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису МВС.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, особа, яка навчалася, повинна відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України у повному обсязі витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських за весь період її фактичного навчання.

Як встановив суд, наказом ректора Львівського державного університету внутрішніх справ від 14 серпня 2020 року № 658о/с «Про особовий склад» лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ад`юнкта денної форми навчання відділення організації освітньо-наукової підготовки (докторантура та аспірантура (ад`юнктура)) Львівського державного університету внутрішніх справ з 14 серпня 2020 року відраховано з числа ад`юнктів денної форми навчання згідно з підпунктом 1 пункту 2.1 Положення про порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів МВС, затвердженого наказом МВС України від 07 вересня 2009 року № 381 за власним бажанням.

Відповідно до підпункту 3.1.3 пункту 3.1 Договору № 396 від 10 жовтня 2019 року про надання освітніх та організаційних послуг у підготовці ад`юнктів до здобуття наукового ступеня доктора філософії денної форми навчання за державним замовленням (Договір), укладеного між Львівським державним університетом внутрішніх справ (Університет) та позивачем (Ад`юнкт) Університет має право припинити надання освітніх та організаційних послуг у підготовці дисертаційного дослідження у випадку, зокрема, відрахування ад`юнкта за власним бажанням.

Підпунктом 3.1.4 пункту 3.1 Договору встановлено, що Університет має право стягнути з ад`юнкта в повному обсязі грошові витрати, пов`язані з організацією навчання для підготовки дисертації у разі відрахування з ад`юнктури до завершення терміну навчання, у випадках, перелічених в пункті 3.1.3 Договору.

Отже, відповідачку відраховано з числа ад`юнктів денної форми навчання Львівського державного університету внутрішніх справ за власним бажанням, а тому вона відповідно до підпункту 3.1.4 пункту 3.1 Договору та Порядку № 261 зобов`язана відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з її утриманням у цьому вищому навчальному закладі.

Згідно довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з навчанням у Львівському державному університеті внутрішніх справ ад`юнктом ОСОБА_1 № 243 від 18 серпня 2020 року відповідачці необхідно відшкодувати такі витрати, пов`язані з її навчанням у Львівському державному університеті внутрішніх справ за період з 02 вересня 2019 року по 14 серпня 2020 року: грошове забезпечення 82092,29 грн.; оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв 3869,35 грн.; усього 85961,64 грн.

27 серпня 2020 року Львівський державний університет внутрішніх справ видав Претензію № 10/568, у якій просив ОСОБА_1 у місячний термін з моменту отримання цієї Претензії сплатити заборгованість, витрачену на її утримання в Університеті у розмірі 85961,64 грн. на розрахунковий рахунок Львівського державного університету внутрішніх справ.

Суд також враховує, що 27 серпня 2020 року відповідачка написала на ім`я ректора Львівського державного університету внутрішніх справ заяву (зареєстрована 01 вересня 2020 року за № М-235), у якій просила «відтермінувати підписання угоди про відшкодування за навчання в ад`юнктурі терміном на 14 днів у зв`язку із хворобою (перебуваю на лікарняному)».

Листом Львівського державного університету внутрішніх справ № 10/1620 від 04 вересня 2020 року відповідачці дозволено відтермінувати підписання договору про відшкодування витрат на 14 днів з часу отримання цього листа.

Проте, станом на час розгляду цієї справи відсутні докази сплати відповідачкою суми заборгованості з відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 85961,64 грн.

Також у матеріалах справи відсутній договір про розстрочення вищевказаної заборгованості відповідно до пункту 6 Порядку № 261.

Посилання відповідачки на те, що абзац третій пункту 9 Порядку № 261 не передбачає відшкодування особою витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі у зв`язку з поверненням на службу в поліцію суд оцінює критично, зважаючи на таке.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 261 стягнення суми витрат припиняється в разі: поновлення на навчанні особи, що була відрахована з вищого навчального закладу; повторного прийняття особи на службу в поліцію.

Отже, за змістом наведеної вище норми, стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі припиняється лише з двох імперативно визначених цією нормою підстав:

- поновлення на навчанні особи, що була відрахована з вищого навчального закладу;

- повторного прийняття особи на службу в поліцію.

Так, наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 18 серпня 2020 року № 248о/с «По особовому складу» лейтенанта поліції ОСОБА_1 , яка прибула після відрахування з ад`юнктури Львівського державного університету внутрішніх справ відповідно до вимог статті 48 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2018 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України» з 14 серпня 2020 року призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Сихівського відділу поліції ГУНП.

Таким чином, згаданим вище наказом відповідачку призначено на певну посаду в межах проходження нею служби в поліції, а не прийнято на службу у поліцію повторно (після звільнення), що виключає наявність підстав для застосування у спірному випадку абзацу третього пункту 9 Порядку № 261, який встановлює, що стягнення суми витрат припиняється в разі повторного прийняття особи на службу в поліцію.

З цих підстав суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідачка помилково ототожнює призначення на певну посаду в поліції із повторним прийняттям на службу в поліцію.

Крім того, суд вважає, що у межах спірних правовідносин (за наявності відповідних умов) до відповідачки міг би бути застосований лише абзац другий Порядку № 261 згідно з яким стягнення суми витрат припиняється в разі поновлення на навчанні особи, що була відрахована з вищого навчального закладу, адже вимоги позивача щодо стягнення з неї суми заборгованості, пов`язаної з її утриманням у вищому навчальному закладі, заявлені саме у зв`язку з достроковим розірванням нею контракту про здобуття освіти, а не звільненням із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу.

Посилання відповідачки на те, що під час проходження служби у Львівському інституті внутрішніх справ, нею повністю виконувався навчальний план, вона залучалася до 24-годинних чергувань по інституту один-два рази на місяць, відряджалася для несення служби під час запровадженого карантину у Личаківський відділ поліції ГУНП відповідно отримувала грошове забезпечення суд вважає необґрунтованими, оскільки вказані вище обставини не спростовують факту дострокового розірвання відповідачкою контракту за власним бажанням, не звільняють її відповідно до Договору та Порядку № 261 від обов`язку відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, відтак не мають у межах спірних правовідносин жодного юридичного значення.

Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що оскільки відповідачку відраховано з числа ад`юнктів денної форми навчання Львівського державного університету внутрішніх справ за власним бажанням, у зв`язку з чим вона відповідно до підпункту 3.1.4 пункту 3.1 Договору та Порядку № 261 була зобов`язана відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з її утриманням у цьому вищому навчальному закладі, проте станом на час розгляду справи таких витрат не відшкодувала, то за наведеного вище правового регулювання наявні підстави для задоволення позову повністю.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частин першої-третьої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Львівського державного університету внутрішніх справ (вул. Городоцька, 26, м. Львів, 79007) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі МВС України задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Львівського державного університету внутрішніх справ (вул. Городоцька, 26, м. Львів, 79007, ) грошові кошти в сумі 85961,64 грн.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 24 лютого 2021 року.

Суддя Клименко О.М.