Справа № 540/2072/20
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/2072/20
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суд від 14 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

30 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії до 5802,00 грн.;

- зобов`язати відповідача з 01.07.2020 року та до наступного підвищення щомісячно виплачувати пенсію у призначеному раніше розмірі 9390,65 грн. на місяць, з урахуванням виплачених з 01.07.2020 року сум.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що з 10.11.2017 року перебуває на обліку в ГУПФУ в Херсонській області та отримує пенсію призначену на підстав Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 року у справі №821/1205/18, пенсійним органом було здійснено перерахунок пенсії з урахуванням фактично отриманих сум щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, грошової винагороди за участь в антитерористичній операції на складала 9390,65 грн. Проте, з 01.07.2020 року розмір пенсії складає лише 5802,00 грн. Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою, у якій вимагав продовжувати виплату пенсії у раніше призначеному розмірі. Однак, листом від 13.07.2020 року №2522-2497/П-03/8-2100/20 Головне управління ПФУ в Херсонській області відмовило позивачу у виплаті пенсії у раніше призначеному розмірі, зазначивши, що у рішенні суду від 23.07.2018 року не вказано кінцеву дату періоду, за який належить здійснити перерахунок пенсії. Тому, виплата пенсії у встановленому згідно судового рішення розмірі продовжується до зміни пенсійного забезпечення особи або зміни чи скасування норм законодавства, якими керувався суд, коли постановляв рішення. Позивач не погоджується із такими діями відповідача та вважає, що пенсійних орган не має законних підстав та повноважень змінювати спосіб та порядок виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 року у справі №821/1205/18, а відтак просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що на підставі наданих Херсонським обласним військовим комісаріатом документів позивачу було призначено пенсію з 10.11.2017 року в загальному розмірі 5277,12 грн. На виконання Постанови №704, №103, якими встановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262 до 01.03.2018 року з 01.01.2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, Головним управлінням було проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Херсонського обласного військового комісаріату від 29.03.2018 року №6/2/ТХ28347 з грошового забезпечення, визначеного Постановою №704 загальною сумою 7620,00 грн.

Однак, на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 року у справі 821/1205/18 позивачу здійснено перерахунок пенсії відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2018 року №392/9/291, з врахуванням складових грошового забезпечення, визначених рішенням суду з 19.12.2017 року та розмір пенсії складав 7535,65 грн.

Тобто, позивачу з 19.12.2017 року пенсію було перераховано на виконання рішення суду від 23.07.2018 року з грошового забезпечення визначеного Постановою №1294, а з 01.01.2018 року перераховано відповідно до Постанови №103 з грошового забезпечення, визначеного за Постановою №704.

Окрім того відповідач наголошує, що перерахунок пенсії, проведений з 01.01.2018 року на виконання Постанови №103 позивачем в судовому порядку не оскаржувався. Тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суд від 14 вересня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, щодо зменшення розміру підсумку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року із врахуванням висновків Херсонського окружного адміністративного суду, викладених в рішенні від 23.07.2018 року справа № 821/1205/18, з урахуванням виплачених сум. .

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права та неповно з`ясовані обставини справи, що мають значення для справи, суд не надав належної оцінки викладеним доводам, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах України на посаді начальника радіолокаційного відділення військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 06 жовтня 2017 року №43 позивач був звільнений з військової служби у запас Збройних Сил України у зв`язку із закінченням строку контракту.

Наказом командира в/ч НОМЕР_3 від 09 листопада 2017 року № 248 позивач виключений зі списків особового складу з 09 листопада 2017 року.

З 10 листопада 2017 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФ України в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років в розмірі 70 % грошового забезпечення.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 року по справі № 821/1005/18 (набрало законної сили 04.09.2018 року) частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме:

«…Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (м. Херсон, вул.. 28 Армії, 6, 73005, ) щодо відмови ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) в перерахунку і виплаті пенсії з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ОСОБА_1 сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889, грошової допомоги на оздоровлення, грошової винагороди за участь в антитерористичній операції, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року виключно згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 24 квітня 2018 року № 392/9/291;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, 73005, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) пенсії за період з 19 грудня 2017 року, з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, грошової допомоги на оздоровлення, грошової винагороди за участь в антитерористичній операції, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року включно згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 24 квітня 2018 року № 392/9/291.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.…».

На виконання рішення суду відповідачем перерахована пенсія ОСОБА_1 відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 24 квітня 2018 року № 392/9/291 з урахуванням складових грошового забезпечення, визначених Постановою № 704.

Загальна сума грошового забезпечення, обчислена на виконання рішення суду, склала 10765,21 грн., у т.ч.: посадовий оклад - 870,00 грн., оклад за військовим званням (капітан) - 120,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) - 396,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення - 9379,21 грн. Основний розмір пенсії - 70% від грошового забезпечення - склав 7535,65 грн.

Тобто з 19.12.2017 року пенсія позивача була перерахована на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 року у справі №821/1205/18 - з грошового забезпечення, визначеного за Постановою №1294, проте з 01.01.2018 року пенсія позивача була знову перерахована відповідно до Постанови КМУ від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» - з грошового забезпечення, визначеного за Постановою від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» і склала станом на 01.05.2018 року 4551,12 грн., станом на 01.06.2020 року 5783,5 грн.

Тобто внаслідок проведеного перерахунку відповідачем розмір пенсії позивача зменшився до 5783,5 грн.

Не погоджуючись із такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців. Відповідно до пункту 10 постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 зазначена постанова набирає чинності з 1 січня 2018 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 був затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45).

До 24 лютого 2018 року положення п. 5 Порядку № 45 передбачали, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок; інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію; щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах «С», у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром «Байконур», якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення із служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 1 січня 2008 року для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства. Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

З 24 лютого 2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), якою п. 5 Порядку викладено в новій редакції, яка передбачала, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Одночасно було викладено у новій редакції додаток 2 до Порядку № 45, який містить форму довідки про розмір грошового забезпечення. З форми довідки були виключені такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Положеннями п. 1 Постанови № 103 також було передбачено здійснення перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

У подальшому рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, що залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року та постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року, були визнані протиправними та нечинними п.п. 1, 2 Постанови № 103 та зміни до п. 5 і додатка 2 Порядку № 45.

Наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним визначені у ст. 265 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, положення п. 1 Постанови № 103 та зміни до Порядку № 45 втратили чинність з 05 березня 2019 року. Відповідно, із вказаної дати відновлено дію п. 5 і додатка 2 Порядку № 45 у редакції, що діяла до прийняття Постанови № 103.

Так, матеріалами справи встановлено, що позивачу пенсія призначена з 10.11.2017 р.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 року по справі №821/1205/18, позов - задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку і виплаті пенсії з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ОСОБА_1 сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови КМУ від 22 вересня 2010 року № 889, грошової допомоги на оздоровлення, грошової винагороди за участь в антитерористичній операції, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року виключно згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 24 квітня 2018 року № 392/9/291 та зобов`язано відповідача провести відповідний перерахунок та виплату пенсії позивачу.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ст.43 Закону України № 2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

З урахуванням наведеного, у разі якщо на момент призначення пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином перерахунок і виплата пенсії не обмежувалася судом будь-якими строками.

Разом із тим суд відмічає, що рішення суду у справі № 821/1205/18 прийняте у період дії постанови КМУ № 103, відтак факт її прийняття не може бути підставою для зменшення розміру пенсії позивача.

За таких обставин, посилання відповідача на постанову КМУ № 103 як на підставу зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 не можна визнати обґрунтованим.

Згідно з положеннями статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, зменшуючи розмір пенсії позивача, діяв з порушенням норм чинного законодавства України, а тому, позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, які полягають у зменшенні розміру підсумку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року є протиправними.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні "Суханов та Ільченко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Суд зазначив, що ст. 1 Першого протоколу включає в себе три окремих норми: "перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою" (параграф 30).

Щодо соціальних виплат, ст. 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).

Суд повторив, що першим і найголовнішим правилом ст. 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (параграф 53).

Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) від 14 жовтня 2010 року.

Перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів". Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суд від 14 вересня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.