Справа № 540/3769/20
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3769/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" (далі відповідач) з позовом в якому просить наступне:

- визнати протиправною бездіяльність державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" щодо не виплати ОСОБА_1 в день звільнення одноразової грошової допомоги у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за 10 календарних років служби;

- зобов`язати державну установу «Херсонський слідчий ізолятор» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільнені у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за 10 календарних років служби.

Позивач просить також встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» подати звіт про виконання судового рішення.

Справа розглядається в письмовому провадженні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, яка неодноразово зазнавала реорганізаційних змін, а 15 лютого 2011 року звільнився з Херсонського слідчого ізолятора за власним бажанням. Вислуга років на дату звільнення склала 10 років 06 місяців 28 днів. Відповідач відмовився виплачувати одноразову грошовому допомогу як такому, що має стаж більше 10 років, що є протиправним.

Позивач свої вимоги аргументував посиланням на положення статті 9 Закону України від 9 квітня 1992 року N 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон N 2262-XII) та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року N 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - постанова N 393).

Державна установа "Херсонський слідчий ізолятор" надали відзив на позовну заяву відповідно до якого не спростовують право позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні як такого, що має стаж більше 10 років, але зазначили, що одноразова грошова допомога при звільненні у розмірі 25% місячного грошового забезпечення була нарахована і виплачена ОСОБА_1 у повному розмірі.

Вивчивши позиції сторін викладені у їх письмових заявах по суті, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби регулюється, зокрема, статтею 9 Закону N 2262-XII, відповідно до частини першої якої особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Аналогічне положення закріплено в абзацах першому - третьому пункту 10 постанови N 393, згідно з якими військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби:

які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Наведені положення пункту 10 постанови N 393 не пов`язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям права на пенсію.

Як вбачається із відомостей трудової книжки наданої позивачем, а також враховуючи позицію відповідача який не спростовує наявність стажу у ОСОБА_1 більше 10 років, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання грошової допомоги при звільненні.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначив, що грошова допомога була нарахована та виплачена позивачу.

Вивчивши надану відповідачем особову картку ОСОБА_1 суд встановив, що грошова допомога в сумі 3643,64 грн. була йому нарахована, але доказів її виплати відповідачем не надано.

Ухвалою суду було витребувано у Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" докази виплати, але відповідач їх не надав зазначивши, що закінчився строк зберігання документів за 2011 рік.

Суд відхиляє такі обґрунтування відповідача, оскільки відповідно до пунктів 317, 318 "Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів" затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12.04.2012 № 578/5 строк зберігання розрахунково-платіжних відомостей (особових рахунків), відомостей про виплату грошей становить 75 років.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідач не спростував вимоги позивача, щодо невиплати йому грошової допомоги при звільненні, що є підставою для їх задоволення.

Позивачем заявлено клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, яке на думку суду не підлягає задоволенню.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 382, 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Виходячи з положень зазначених статей суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю, оскільки сам факт визнання протиправними дій та збов`язання вчинити певнідії суб`єкта владних повноважень не можуть бути підставою для вжиття таких заходів.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" щодо не виплати ОСОБА_1 в день звільнення одноразової грошової допомоги у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за 10 календарних років служби.

Зобов`язати державну установу «Херсонський слідчий ізолятор» () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) одноразову грошову допомогу при звільнені у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за 10 календарних років служби.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 106030000