Справа № 264/1/21
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/1/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2021 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Геращенко Івана Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Геращенко Івана Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення ДПО18 № 777387 від 24 грудня 2020 року про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.12.2020 року відповідачем по справі відносно нього було складено постанову, згідно якої його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн., за те, що він, керував ватанжнобортовим транспортним засобом ГАЗ 33023, номерний знак НОМЕР_1 по пр. Карпова, 1 на БП-0016 в Кальміуському районі м. Маріуполя, який не пройшов огляд технічного контролю, чим порушив вимогу п.31.3б ПДР України. Вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки інкриміноване порушення правил дорожнього руху не вчиняв. Посилаючись на практику ВС по справі №678/483/17, зазначив, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Поліцією не доведено, що транспортний засіб ГАЗ 33023, номерний знак НОМЕР_1 був використаний ним для отримання прибутку. Вказав, що відповідач позбавив його права та можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме порушено право на захист.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 05.01.2021 року відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Геращенко Івана Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надіслав до суду відзив, зазначив, що позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху. За скоєне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн. У підтвердження доводів, надав диск з відеозаписом. На підставі цього просив відмовити у задоволенні адміністративного позову. Розгляд справи просив проводити за відсутністю представника відповідача.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Оскільки обидві сторони у справі надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Судом встановлено, що 24 грудня 2020 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №777387 інспектором взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Донецькій області ДПП Геращенко І.М. притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП, зокрема за те, що 24 грудня 2020 року о 11-00 годині ОСОБА_1 по пр. Карпова, 1 на БП-0016 в Кальміуському районі м. Маріуполя, керував транспортним засобом ГАЗ 33023, номерний знак НОМЕР_1 , який не пройшов огляд технічного контролю, чим порушив вимогу п.31.3б ПДР України, за що накладено штраф в сумі 340 грн.

За умовами ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, а також за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністірв України від 10 жовтня 2001 року №1306. У п. 1.9. ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст. 121 КУпАП відповідальність передбачена за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Пунктом 31.3б ПДР України встановлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У судовому засіданні встановлено, що не спростовано позивачем, транспортний засіб, яким керував позивач, а саме: автомобіль ГАЗ 33023СПГ, номерний знак НОМЕР_1 , є вантажним автомобілем, його вантажопідйомність не більше 3,5 тонн та строк експлуатації більше 2 років.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про дорожній рух" технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Поняття обов`язковості технічного контролю транспортних засобів розкрито положеннями статті 35 Закону України "Про дорожній рух". Зокрема, обов`язковому технічному контролю підлягають транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Частиною 7 ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

1) для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

2) для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку.

Відповідно до п. 31.3.6) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: б) якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Оскільки автомобіль, яким керував позивач, підлягає обов`язковому технічному контролю, який є вантажним автомобілем, але не пройшов його, що не спростовано позивачем, суд вважає, що позивачем порушено правила користування вантажним транспортним засобом, а, отже, вбачає в діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП.

Посилання позивача на правовий висновок Верховного суду у рамках справи №678/483/17 суд вважає недоцільним, оскільки спір стосувався легкового транспортного засобу.

Таким чином, інспектором патрульної поліції правомірно в даному випадку винесено саме постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Проте, суд погоджується із доводами позивача ОСОБА_1 , що відповідачем було допущено порушення вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкція з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі.

Пунктом 9 розділу 3 зазначеної Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складання протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у справі, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано в якості свідка.

Відповідно до ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність подій адміністративного правопорушення. Наявність подій правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

Також суд приходить до висновку, що право позивача на юридичну допомогу адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, тобто вимоги ст. 59 Конституції України, - було порушено. Оскільки позивач на місці зупинки заявив про бажання скористатися правовою допомогою адвоката, то співробітник поліції мав забезпечити реалізацію його гарантованого як Конституцією України, так і Кодексом України про адміністративне правопорушення права на захист за допомогою професійної юридичної допомоги адвоката (захисника). Відповідач повинен був призначити розгляд справи на інший час, надавши позивачу можливість та час зв`язатися з адвокатом для забезпечення його явки на розгляд справи. Доказів, які б спростовували це твердження позивача відеозаписів з відповідних службових камер, суду не надано.

Отже, на переконання суду такими діями інспектор порушив права ОСОБА_1 , як особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, що відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року в адміністративній справі № 524/9827/16-а.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду із позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 420,40 грн., що підтверджується квитанцією від 30.12.2020 року.

З урахуванням зазначених процесуальних норм, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 72-80, 90, 139, 241-246, 257, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Геращенко Івана Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ДПО18 №777387 від 24 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 сплачений судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Н. В. Литвиненко