Справа № 160/10984/20
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 160/10984/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року (суддя Ніколайчук С.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Заводська сільська рада Буського району про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -Заводська сільська рада Буського району просив:

- визнати протиправними та скасувати наказ головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27.01.2020 року №13-1402/16-20-СГ «Про відмову у надані дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким ОСОБА_1 відмовлено у видачі дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно з КВЦПЗ-01.03);

- зобов`язати головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно з КВЦПЗ-01.03), яка знаходиться на території Заводської сільської ради Буського райну Львівської області за межами населених пунктів;

- зобов`язати головне управління Держгеокадастру у Львівській області (іденфікаційний код юридичної особи 39769942) протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням по даній справі подати звіт про його виконання до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивачем була подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом було порушено норми матеріального права, висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, 12.12.2019 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність площею 2.0 га для ведення особистого селянського господарства з земель, які знаходяться на території Заводської сільської ради Буського району Львівської області за межами населених пунктів за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0607 (а.с.7)

До заяви було додано: копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та викопіювання, копія посвідчення учасника бойових дій та довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, документи на підтвердження повноважень представника за довіреністю Піджарко О.С.

Головне управління Держгеокадастру у Львівській області наказом від 27.01.2020 за №13-1402/16-20-СГ відмовило позивачу у задоволенні його заяви, з тих підстав що земельна ділянка знаходиться в межах про інвентаризованого та зареєстрованого в ДЗК масиву, який включено до переліку земельних ділянок, права на які буде встановлено на земельні торги головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, та які відповідно до пункту 3 статті 136 Земельного кодексу України не можуть відчужуватись, передаватись в заставку, надаватися у користування до завершення торгів(а.с.13).

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що Головне управління Держгеокадастру у Львівській області 16.10.2019 прийняло наказ № 13-1402/16-20-СГ «Про включення земельних ділянок в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах окремими лотами», яким земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0607 була включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах.

За висновками суду першої інстанції, включення у передбаченому законодавством порядку спірної земельної ділянки до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, виключає можливість відчуження цієї земельної ділянки її розпорядником (відповідачем) до завершення торгів, оскільки відповідно до ст. 136 Земельного кодексу України не допускається відчуження земельних ділянок, включених до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Матеріали справи не містять доказів прийняття відповідачем по справі 16.10.2019 наказу № 13-1402/16-20-СГ «Про включення земельних ділянок в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах окремими лотами», на який суд першої інстанції посилається як на підставу відмови в задоволенні позову.

Частинами 1-2 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів.

Частиною 6 статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Оскільки матеріали справи не містять доказів включення спірної земельної ділянки в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах окремими лотами та не надано жодного рішення з цього питання, є підстави для визнання протиправним та скасування наказу головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27.01.2020 року №13-1402/16-20-СГ «Про відмову у надані дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Відповідачем правомірність оскарженого рішення доведено не було.

Щодо решти позовних вимог, то вони підлягають частковому задоволенню.

Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Видача такого дозволу без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Застосування судом способу захисту у цій адміністративній справі, про який просить позивач, шляхом зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, вимагає з`ясування того, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для надання йому такого дозволу.

Разом з тим, зважаючи на зміст оскаржуваної відмови відповідача і ту обставину, що відповідач, фактично не з`ясовував чи відповідає заява позивача вимогам Земельного кодексу України, а відмовив з інших підстав, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу.

Судом першої інстанції викладене враховано не було, відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, позов належить задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Заводська сільська рада Буського району про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27.01.2020 року №13-1402/16-20-СГ «Про відмову у надані дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, з земель, які знаходяться на території Заводської сільської ради Буського району Львівської області за межами населених пунктів за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0607.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 24 лютого 2021 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш