Справа № 420/3322/20
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3322/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.

при секретарі: Сердюк І.С.

сторін:

позивач: не з`явився

відповідач: Яцемирський С.С. (в порядку самопредставництва)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАН» (67622, Одеська область, Біляївський район, с. Березань, 35-й км шосе Одеса-Кишинів; ) до Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, Херсонська область, м. Херсон, проспект Ушакова, 75; 43143201) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (форма С) №25/21-32935905 від 06.02.2020р., -

На підставі ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 15 лютого 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАН» до Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому позивач просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма С) Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі №25/21-32935905 від 06.02.2020р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 250000,00 грн. за платежем штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів; стягнути судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами фактичної перевірки АЗС, що належить ТОВ «КАТРАН», за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Козачі Лагері, автодорога М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 252+431 км (праворуч) складено акт, висновки якого є безпідставними. До позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу за порушення ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», що не є ні податком, ні збором у розумінні ПК України. Порядком № 790 не визначено порядок застосування фінансових санкцій за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії. Рішення прийняте відповідачем про застосування фінансових санкцій не відповідає змісту встановлених порушень. TOB «КАТРАН» належно виконує вимоги законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи та вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №18895/20 від 15.05.2020р.), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що під час фактичної перевірки встановлено факт реалізації за період з 01.07.2019р. по 08.07.2019р. пального (дизельне паливо ДП Евро 5 вартістю 25,68 грн./літр) за готівку без отримання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, в зв`язку з чим позивачем порушено вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Позивач жодним чином не заперечує встановленого при проведенні перевірки факту реалізації за період з 01.07.2019р. по 08.07.2019р. пального за готівку без отримання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Посилаючись на Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23.11.2018 р. № 2628-VIII, відповідач зазначає, що з 01.07.2019р. суб`єкти господарювання для провадження діяльності із роздрібної торгівлі пальним мають отримати відповідну ліцензію. Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним. На думку відповідача, позивач не вірно тлумачить норми чинного законодавства, оскільки в даному випадку позивача не було двічі притягнуто до відповідальності.

22.05.2020р. (вх. № 19897/20) від позивача надійшла відповідь на відзив.

01.02.2021р. (вх. № 4719/24) від позивача надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою від 21.04.2020р. відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись одноособово суддею Самойлюк Г.П. в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) (ст. 262 КАС України); призначено судове засідання по справі на 19.05.2020 р. 11 год. 00хв.

Ухвалою суду від 13.05.2020р. у задоволенні клопотання Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про участь в судовому засіданні 19.05.2020 р. 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції в адміністративній справі відмовлено.

Ухвалою суду від 19.05.2020р. клопотання ТОВ «КАТРАН» про зупинення провадження у справі повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою суду від 19.05.2020р., яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено судове засідання на 03.06.2020 р.

Ухвалою суду від 03.06.2020 р. зупинено провадження у справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою суду від 21.08.2020р. поновлено провадження по справі; призначено проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання; призначено підготовче засідання по справі на 24.09.2020р. в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Херсонському міському суду Херсонської області.

Ухвалою суду від 24.09.2020 р. підготовче провадження в адміністративній справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 21.10.2020 р. о 10 год. 30 хв. в режимі відеоконференції; доручено Херсонському міському суду Херсонської області забезпечити проведення відеоконференції судового засідання.

Ухвалою суду від 22.10.2020р. зупинено провадження по справі до 11.11.2020 р.; призначено судове засідання на 11.11.2020 р.

Ухвалою суду від 11.11.2020 р. продовжено строк, на який зупинено провадження в адміністративній справі до 08.12.2020 р.; призначено судове засідання на 08.12.2020 р.

Ухвалою суду від 09.12.2020 р. продовжено строк, на який зупинено провадження в адміністративній справі до 13.01.2021 р.; призначено судове засідання на 13.01.2021 р. на 12 год. 00 хв. в режимі відеоконференції за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon».

Ухвалою суду від 13.01.2021 р. продовжено строк, на який зупинено провадження в адміністративній справі до 28.01.2021 р.; призначено судове засідання на 28.01.2021 р. на 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon».

Ухвалою суду від 28.01.2021 р. продовжено строк, на який зупинено провадження в адміністративній справі до 08.02.2021 р.; призначено судове засідання на 08.02.2021 р.

Ухвалою суду від 04.02.2021 р. поновлено провадження у справі; призначено проведення розгляду справи на 08.02.2021 р. на 15 год. 30 хв. в режимі відеоконференції за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon ; зупинено провадження у справі до 08.02.2021 р.

Ухвалою суду від 08.02.2021 р., яка занесена до протоколу зассідання, відкладено судове засідання на 15.02.2021 р. 11 год. 00 хв.

До судового засідання 15.02.2021 р. позивач явку представника не забезпечив, про дату, час та місце проведення останнього повідомлений належним чином та завчасно.

12.02.2021р. (вх. №ЕП/3886/21) від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, у задоволенні якої відмовлено у зв`язку з відсутністю доказів поважності причин неявки у судове засідання.

Представник відповідача наполягав на розгляді справи по суті, проти задоволення позову заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «КАТРАН» () зареєстроване 10.06.2004 р., взято на облік в контролюючих органах 15.06.2004 р. за № 460 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області.

Видами господарської діяльності позивача за КВЕД є: 47.30 Роздрібна торгівля пальним (основний); 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

ТОВ «КАТРАН» здійснювало роздрібну торгівлю пальним на підставі ліцензії №1900186 від 09.07.2019 р. з терміном дії до 09.07.2024 р. на АЗС, розташованої за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Козачі Лагері, автодорога М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на Таганрог) 252+431 км (праворуч) в межах Козачелагерської сільської ради (т.1, а.с. 57-58).

Головним управлінням ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі відповідно до ст.20, пп. 75.1.3 п.75.1 ст. 75, пп. 80.2.2, 80.2.3, 80.2.5 ст. 80 ПК України, на підставі наказу Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № 44 від 04.09.2019р. «Про проведення фактичних перевірок» 17.09.2019р. проведено фактичну перевірку об`єкта АЗС, що розташований за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Козачі Лагері, автодорога М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 252+431 км (праворуч), що належить ТОВ «КАТРАН».

За результатами проведеної перевірки складено акт № 007/21-22-40-32935905 від 17.09.2019р. (т.1, а.с. 159-160), за змістом якого перевіркою встановлено факт реалізації пального (дизельне паливо ДП Евро 5, вартістю 25,68 грн./літр) за готівку без отримання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Розрахункові операції з придбання пального підтверджені витягом почергової передачі з підсистеми АІС «Податковий блок». Реалізація пального здійснювалась без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним у період з 01.07.2019р. по 08.07.2019р., в зв`язку з чим ТОВ «КАТРАН» порушено вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», якою встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії у розмірі 250000 грн.

До суду відповідачем надано копію акту про відмову від отримання та підписання акту фактичної перевірки ТОВ «КАТРАН» (т.1, а.с. 169).

На підставі зазначеного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі 01.11.2019 р. прийнято рішення про застосування фінансових санкцій за № 000025/21-22-32-32935905 у вигляді штрафу в розмірі 250000,00 грн. (т.1, а.с.13-14).

03.12.2019 р. ТОВ «КАТРАН» на вищевказане рішення подано скаргу до Державної податкової служби України (а.с.15-22), за результатами розгляду якої ДПС прийняло рішення №4188/6/99-00-01-05-06-06 від 03.02.2020 р., яким скаргу позивача задоволено частково, рішення про застосування фінансових санкцій за № 000025/21-22-32-32935905 від 01.11.2019 р. скасовано та зазначено Головному управлінню ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі прийняти нове податкове повідомлення-рішення (а.с.32-37).

На підставі акту перевірки № 007/21-22-40-32935905 від 17.09.2019р. податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення (форма С) №25/21-32935905 від 06.02.2020р., яким за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» визначено позивачу суму грошового зобов`язання (штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального) у розмірі 250000 грн. (т.1, а.с. 170).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач подав скаргу до Державної податкової служби України (т.1, а.с.24-31).

Державна податкова служба України за результатами розгляду скарги позивача 27.03.2020 р. прийняла рішення №11254/6/99-00-08-05-06-06 про залишення скарги без розгляду (т.1, а.с.36-37).

Вважаючи податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі №25/21-32935905 від 06.02.2020р. протиправним, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, пп. 62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У пункті 75.1 ст.75 ПК України зазначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з п. п. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3.

Згідно із пп.17.1.7 п. 17.1 ст. 17 ПК України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

У свою чергу, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (далі Закон №481/95-ВР).

У відповідності до ст. 16 Закону №481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи у межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Згідно з п.3 ч.2 ст.6 Закону України Про ліцензування видів господарської діяльності №222-VIII від 02.03.2015 року, орган ліцензування для цілей цього Закону за відповідним видом господарської діяльності здійснює контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов та за результатами перевірки приймає рішення.

Отже, аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що фактична перевірка з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції проводиться органами ДПС на підставі відповідного рішення керівника (наказу) з урахуванням податкового та спеціального законодавства.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідно до наказу Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № 44 від 04.09.2019р. «Про проведення фактичних перевірок» 17.09.2019р. проведено фактичну перевірку об`єкта АЗС, що розташований за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Козачі Лагері, автодорога М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 252+431 км (праворуч), що належить ТОВ «КАТРАН».

За результатами вказаної перевірки складено акт № 007/21-22-40-32935905 від 17.09.2019р. яким зафіксовано факт реалізації пального (дизельне паливо ДП Евро 5, вартістю 25,68 грн./літр) за готівку без отримання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Оскільки ТОВ «КАТРАН» реалізація пального здійснювалась без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним у період з 01.07.2019р. по 08.07.2019р., відповідачем зроблено висновок про порушення ТОВ «КАТРАН» вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», якою встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії у розмірі 250000 грн.

Відповідно до ст.1 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів №2628-VIII від 23 листопада 2018 року (далі - Закон №2628-VIII) внесено зміни, зокрема, і у статтю 15 Закону №481/95-ВР. Цією статтею визначено правила імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального. Нормами зазначеної статті запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набирали чинності з 01 липня 2019 року.

За змістом статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Річна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним становить 2000 гривень на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним справляється щорічно і зараховується до місцевих бюджетів згідно із законодавством.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Відповідно до листа Державної фіскальної служби України № 17014/7/99-99-12-01-01-17 від 30.05.2019 р., ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним та на право зберігання пального або рішення про відмову в їх видачі видається заявнику не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів (стаття 15 Закону №481/95-ВР). Суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії (на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем розташування місць зберігання та роздрібної торгівлі пальним) починаючи з 12.06.2019 р. При цьому головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання починаючи з 01.07.2019 р.

Позивач не заперечує факт реалізації пального у період з 01.07.2019р. по 08.07.2019р. на АЗС, розташованій за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Козачі Лагері, автодорога М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 252+431 км (праворуч), за відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю пальним.

В свою чергу, за твердженнями ТОВ КАТРАН, ним у визначені законом строки було здійснено усі дії для отримання відповідної ліцензії. За твердженнями представника позивача, фіскальний орган фактично втрутився у господарську діяльність позивача, чим порушив конституційне право товариства на ведення господарської діяльності та позбавив права роздрібної торгівлі пальним безперервно - з 01.07.2019р.

У додаткових поясненнях ТОВ «КАТРАН» (вх. № 4719/21 від 01.02.2021р.) зазначено, що затримка в отриманні ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним була зумовлена виключно відсутністю законодавчо визначеного порядку отримання таких ліцензій станом на день набрання чинності Законом України від 23.11.2018 р.

№ 2628-VIII.

Суд зазначає, що доводи представника позивача, про те, що ТОВ «КАТРАН» вжито усіх необхідних заходів для своєчасного отримання відповідної ліцензії, а саме: 27.06.2019р. сплачено збір за отримання відповідної ліцензії, а 01.07.2019р. подано заяву щодо її отримання, не підтверджені належними доказами. Зокрема, до додаткових пояснень ТОВ «КАТРАН» (вх. № 4719/21 від 01.02.2021р.) додано копію заяви щодо отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 27.06.2019р., щодо місця роздрібної торгівлв пальним за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, Козаче-Лагерська с/р АЗС вздовж дороги Цюрупинськ-Роздольне-Петропавлівка (9 км), проте перевірка в межах спірних правовідносин проводилась щодо АЗС, розташованої за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Козачі Лагері, автодорога М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 252+431 км (праворуч), тобто позивач надав копію заяви щодо об`єкта, який не стосується спірних у даній справі правовідносин.

Судом встановлено, що ТОВ «КАТРАН» видано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №1900186 з терміном дії з 09.07.2019р. до 09.07.2024р.

При цьому, слід зазначити, що правомірність дій контролюючого органу щодо видачі ліцензії вищевказаної ліцензії не є предметом розгляду у даній адміністративній справі.

Тобто, здійснюючи реалізацію пального у період з 01.07.2019р. по 08.07.2019р. ТОВ «КАТРАН» було достеменно відомо, що відповідна діяльність підлягає ліцензуванню, однак у товариства відсутня ліцензія на роздрібну торгівлю пальним.

За таких обставин, посилання представника позивача на відсутність своєчасно прийнятого механізму, не доведення до регіональних ГУ ДФС областей організаційних заходів щодо порядку видачі ліцензій, що призвело до несвоєчасного отримання ТОВ «КАТРАН» ліцензій, суд вважає необґрунтованими та безпідставними.

ТОВ «КАТРАН» наголошувало, що, призначивши дату подання заяв та інших документів на отримання ліцензії лише з 12.06.2019 р., вищий фіскальний орган, всупереч положенням Закону №481/95-ВР, позбавив суб`єктів господарювання права на отримання вказаного дозвільного документа саме 01.07.2019 р.

На думку ТОВ «КАТРАН», фіскальний орган фактично втрутився у господарську діяльність позивача чим порушив конституційне право товариства на ведення господарської діяльності та позбавив права роздрібної торгівлі пальним безперервно - з 01.07.2019 року, а не з 09.07.2019 р.

Суд критично ставиться до даних тверджень позивача та зазначає, що позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження факту звернення до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі починаючи з 12.06.2019 р., що давало б йому право на отримання ліцензії з 01.07.2019 р.

Відповідно до п.2 Розділу 2 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015р. №1204 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016р. за № 124/28254, у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами: С - у разі застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та/або пені за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, в тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (додаток 10).

Згідно пп.14.1.157 п.14.1 ст.14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно п.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право: застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Що стосується доводів представника позивача про недотримання відповідачем форми прийнятого рішення, то суд зазначає, що якщо оскаржуване рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 11.09.2018р. у справі №826/11623/16 (провадження №К/9901/50453/18), який зазначив, що при розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Крім того, ПК України не містить застережень щодо безумовної протиправності податкових повідомлень-рішень внаслідок порушення форми таких рішень.

За таких обставин у даному випадку відсутній об`єкт судового захисту, оскільки правові наслідки для позивача породжує саме податкове повідомлення-рішення, а не можливе недотримання форми такого податкового повідомлення-рішення окремо від його оскарження.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно застосував до позивача штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального у розмірі 250000 грн., відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення (форма С) №25/21-32935905 від 06.02.2020р. прийняте відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, в зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновок суду про відмову в задоволенні позову, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАН» (67622, Одеська область, Біляївський район, с. Березань, 35-й км шосе Одеса-Кишинів; ) до Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, Херсонська область, м. Херсон, проспект Ушакова, 75; 43143201) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (форма С) №25/21-32935905 від 06.02.2020р.,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24.02.2021р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.