Справа № 303/5546/20
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 303/5546/20 пров. № А/857/994/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.,

за участі секретаря судового засідання Гербут Н.М.,

позивач: не з`явився

відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 листопада 2020 року у справі № 303/5546/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Залужанської сільської ради про скасування постанови, -

суддя в 1-й інстанції Монич В.О.

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Мукачево,

дата складання повного тексту рішення не зазначено, -

В С Т А Н О В И В :

28.09.2020 позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Залужанської сільської ради та просила скасувати постанову №2 від 14 вересня 2020 року (15.09.2020року) адміністративної комісії при виконавчому комітеті Залужанської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст.183КУпАП, накладення стягнення у вигляді штрафу у сумі 85 грн. 00 коп. та закрити провадження у справі.

На обґрунтування вимог зазначила, що оскаржуваною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за здійснення неправдивого виклику поліції по спецлінії «102», проте вказує, що відповідач приймаючи постанову порушив вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки не з`ясував обставини справи, не надав оцінки доказам. Звертає увагу суду на те, що 31.07.2020 вона зверталась на гарячу урядову лінію 1545 щодо неправомірних дій дільничного інспектора ОСОБА_2 , проте розмови про виклик поліції чи інших служб з оператором не було. Вважає, що по суті справа про адміністративне правопорушення не розглядалась, оскільки оскаржувана постанова була підготовлена чи складена днем раніше, 14.09.2020, оскільки 10.09.2020 їй було вручено повідомлення про розгляд справи щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб на 15.09.2020 о 14 год 00 хв..

Вказує, що 14.09.2020 вона звернулася до відповідача із клопотанням про ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, з яких їй стало відомо, що відносно неї складено протокол № 743141 працівником Мукачівського РВП ст. л-нт. Басарабом В.І. про здійснення неправдивого виклику поліцій по спецлінії «102», а 15.09.2020 її представником до адміністративної комісії було подано клопотання про закриття провадження у справі.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню насамперед з тих підстав, що така прийнята 14.09.2020, а розгляд справи комісією повинен був відбутись 15.09.2020.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 листопада 2020 року позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом взагалі не взято до уваги той факт, що відповідно до повідомлення про розгляд справи адміністративної комісії при виконавчому комітеті Залужанської сільської ради, позивачу, як особі яка притягається до адміністративної відповідальності, необхідно було з`явитися на засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Залужанської сілької ради саме 15 вересня 2020 року о 14 год.00 хв., для розгляду справи, про здійснення завідомо неправдивого виклику поліції чим порушили ст.183 КУпАП «Завідомо неправдивий виклик спеціальних служб», проте оскаржувана постанова винесена не 15 вересня 2020 року, як повідомлялося особі, а 14.09.2020.

Звертає увагу на те, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_1 31.07.2020 року біля 14 год. 34 хв. зверталась на гарячу урядову лінію за телефоном 1545 реєстраційний номер звернення №ПО-11014493 згідно відповіді наданій Урядовим контактним центром від 28.09.2020 року про незаконні неправомірні дії дільничного інспектора поліції ОСОБА_2 , про виклик поліції чи інших спецслужб нею при зверненні не йшлося. Однак оператор урядового контактного центру не зрозумів суті даного звернення та надав інформацію оператору спецлінії «102» про крадіжку комбайна дільничним інспектором ОСОБА_2 з її подвір`я, на підтвердження чого надає копію реєстраційної картки звернення, яка була долучена до адміністративного матеріалу (справи) про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП, заведеного Національною поліцією України Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.

Вважає, що висновок суду першої інстанції щодо твердження позивача про те, що справа про адміністративне правопорушення не розглядалась комісією у складі Плеша В.В., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а розглядалась комісією у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які були присутні, спростовується постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Залужанської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 14 вересня 2020 року, а також немає суттєвого значення для правильного вирішення справи є грубим порушенням вимог процесуального та матеріального права.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що твердження позивача про те, що справа про адміністративне правопорушення не розглядалась комісією у повноважному складі, спростовується оскаржуваною постановою від 14 вересня 2020 року, а також не має суттєвого значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги твердження позивача в позовній заяві, що їй не було відомо про складання відносно неї протоколу 06.08.2020 року працівником Мукачівського РВП старшим лейтенантом поліції Басараб В.І., оскільки зазначив, що з протоколу вбачається, що нею були дані пояснення на окремому аркуші і які наявні в матеріалах справи. Також суд зазначив про те, що позивачем в прохальній частині позовної заяви не конкретизовано яку саме постанову чи від 14.09.2020 року чи від 15.09.2020 року слід скасувати.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивач не довела протиправність прийнятої постанови, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 вересня 2020 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Залужанської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області прийнято постанову № 2, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст.183 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 85 грн. 00 коп.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 здійснила неправдивий виклик поліції по спецлінії «102», чим порушила вимоги ст.183 КУпАП.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб у вигляді накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до адміністративного матеріалу відносно громадянки ОСОБА_1 , копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.17-23), встановлюється, що 31 липня 2020 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 здійснила неправдивий виклик поліції по спецлінії «102», чим порушила вимоги ст.183 КУпАП про що було складено протокол про адміністративне правопорушення від № 743141 від серпня 2020 року, проте дату з копії встановити не можливо.

У протоколі зазначено, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності додається на окремому аркуші, проте також вказано, що від надання пояснення та підпису ОСОБА_1 відмовилась в присутності свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Окрім того також зазначено, що примірник протоколу про адміністративне правопорушення порушник отримала 06.08.2020, проте підпис ОСОБА_1 у протоколі відсутній.

У адміністративних матеріалах знаходяться копії пояснень свідків. Так в пояснення свідка ОСОБА_12 зазначено, що 07.08.2020 він був присутній під час складання протоколу відносно гр. ОСОБА_1 , яка відмовилась від підпису. У пояснення свідка ОСОБА_13 зазначено, вона була присутня під час складання протоколу відносно гр. ОСОБА_1 , яка відмовилась від підпису, однак слід звернути увагу, що дата коли саме складався протокол містить виправлення, відтак не можливо встановити чи зазначено 06.08.2020 чи 07.08.2020. Також містить виправлення в даті надання пояснень свідками.

Із змісту ст.280 КУпАП видно, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Зокрема, як видно із матеріалів справи, а саме із листа Державної установи «Урядовий контактний центр» вux. №3028-20 від 28.09.2020 ОСОБА_1 31.07.2020 року біля 14 год. 34 хв. зверталась на гарячу урядову лінію за телефоном 1545 реєстраційний номер звернення №ПО-11014493 згідно відповіді наданій Урядовим контактним центром від 28.09.2020 року про незаконні неправомірні дії дільничного інспектора поліції ОСОБА_2 .. В даному листі також зазначено, що звернення ОСОБА_1 після попереднього опрацювання направлено до Національної поліції України.

Так, диспозиція ст.183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Згідно статей 276, 280, 283 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Крім цього, колегія суддів враховує, що статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що відповідач не вивчивши фактичні обставини справи, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам справи, притягнув позивачку до адміністративної відповідальності. В оспорюваній постанові всупереч вимогам ст.283, ст.284 КУпАП не наведені обставини які встановлені під час розгляду справи, не зазначено жодних доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а наявні в матеріалах справи копії адміністративних матеріалів щодо громадянки ОСОБА_1 , які були підставою притягнення її до адміністративної відповідальності містять розбіжності, виправлення, що відповідно до вимог КАС України не можуть бути належними чи достовірними.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Окрім того у матеріалах справи міститься копія повідомлення Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Залужанської сільської ради, відповідно до якого ОСОБА_1 повинна з`явитись на засідання адміністративної комісії 15 вересня 2020 року о 14 год 00 хв. для розгляду справи, оскільки ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, чим порушила ст. 183 КУпАП.

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що саме позивачем не конкретизовано яку саме постанову чи від 14.09.2020 року чи від 15.09.2020 року слід скасувати, оскільки відповідачем - Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Залужанської сільської ради прийнято постанову № 2 від 14.09.2020, проте позивач була повідомлена про розгляд щодо неї адміністративної справи на 15.09.2020.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб що визначені законами та Конституцією України і всупереч ст.77 КАС України не виконав обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, а тому позов слід задовольнити.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 286, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 листопада 2020 року у справі № 303/5546/20 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Залужанської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 14.09.2020 № 2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн. 00 коп. за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Залужанської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1050 (одна тисяча п`ятдесят) грн. 60 коп., з яких 420 грн. 00 коп. сплаченого судового збору за подання адміністративного позову та 630 грн. 60 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Р. П. Сеник
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 25 лютого 2021 року