Справа № 520/19084/2020
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 р. № 520/19084/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в переведенні пенсії позивача по інвалідності 2-ї групи, призначеної згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності 2-ї групи згідно із Законом України «Про державну службу» та скасувати рішення від 15.12.2020 року відділу з питань перерахунку пенсій №4 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу державної служби період роботи позивача в органах місцевого самоврядування на посаді секретаря Малинівської селищної ради з 02.12.2008 року по 04.12.2020 року;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та здійснити нарахування й виплату позивачу з 07.12.2020 року пенсію по інвалідності 2-ї групи відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІ в розмірі 60% суми заробітної плати зазначеної в довідках від 07.12.2020 року №02-01-25/3159 та від 07.12.2020 року №02-01-25/3160.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що відповідачем прийнято рішення від 15.12.2020 року, яким відмовлено у перерахунку пенсії згідно з Законом України "Про державну службу", оскільки у неї відсутній необхідний стаж державної служби. Позивач не погоджується з рішенням відповідача та вважає, що її стаж державного службовця є достатнім, оскільки період роботи в органах місцевого самоврядування на посаді секретаря Малинівської селищної ради з 02.12.2008 року по 04.12.2020 року підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

По справі було відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки у позивача відсутній необхідний стаж на посаді державного службовця для переводу на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу".

У відповіді на відзив позивач підтримала свою правову позицію, викладену у позовній заяві та просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Харківській області, отримує пенсію по інвалідності 2-ї групи загального захворювання відповідно до Закону України "Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно даних трудової книжки позивач у період з 02.12.2008 року по 04.12.2020 року працювала в органах місцевого самоврядування на посаді секретаря Малинівської селищної ради.

07.12.2020 позивач звернулась до відповідача із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності 2-ї групи, призначеної згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності 2-ї групи згідно із Законом України «Про державну службу».

Рішенням відділу з питань перерахунку пенсій №4 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в перерахунку пенсії від 15.12.2020 року п/с №23 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії згідно з Законом України "Про державну службу" з тих підстав, що у позивача недостатньо стажу на посаді державного службовця для переходу на даний вид пенсії.

Відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії не зараховано стаж за період з 02.12.2008 року по 04.12.2020 року на посаді секретаря Малинівської селищної ради, оскільки дана посада відноситься до службовців органів місцевого самоврядування.

Позивач не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, звернулась до суду з даним позовом задля захисту своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому зазначений вік визначається статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто до 1 травня 2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі №822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 676/4235/17.

Статтею 46 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 4 частини 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що дії відповідача щодо невизнання та неврахування позивачу у стаж, що дає право на отримання пенсії як державному службовцю, з урахуванням наявності у позивача відповідних довідок та трудової книжки, є протиправними.

Період роботи позивача в органах місцевого самоврядування на посаді секретаря Малинівської селищної ради з 02.12.2008 року по 04.12.2020 року підтверджено відомостями трудової книжки та не заперечується відповідачем.

А відтак, вказаний період підлягає зарахуванню до стажу державної служби позивача.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до пенсійного органу з заявою про перерахунок дата, з якої має бути здійснений перерахунок пенсії позивача, є 07.12.2020.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення відділу з питань перерахунку пенсій №4 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в перерахунку пенсії від 15.12.2020 року п/с №23 є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

В той же час, належним та ефективним та достатнім способом захисту прав позивача є скасування протиправного рішення, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дії відповідача щодо відмови в переведенні пенсії позивача по інвалідності 2-ї групи, призначеної згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності 2-ї групи згідно із Законом України «Про державну службу», не підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити та здійснити нарахування й виплату позивачу вказаної пенсії, суд вказує, що призначення та переведення з одного виду пенсії на іншу є дискреційними повноваженнями відповідача, а отже, вказані позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Разом з тим, з огляду на висновки суду про протиправність рішення відповідача, враховуючи обставини того, що у даному випадку позивачу було відмовлено в зарахуванні до стажу державної служби при обчисленні пенсії вказаного періоду роботи відповідно до Закону України «Про державну службу», та відмовлено в переведенні з одного виду пенсії на іншу згідно Закону України «Про державну службу», з підстав відсутності достатнього стажу, то враховуючи приписи ст. 9 КАС України, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 07.12.2020 року для вирішення питання про призначення та здійснення нарахування й виплати позивачу з 07.12.2020 року пенсії по інвалідності 2-ї групи відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІ в розмірі 60% суми заробітної плати зазначеної в довідках від 07.12.2020 року №02-01-25/3159 та від 07.12.2020 року №02-01-25/3160, зарахувавши при цьому до стажу державної служби період її роботи в органах місцевого самоврядування на посаді секретаря Малинівської селищної ради з 02.12.2008 року по 04.12.2020 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Розподіл судових витрат в порядку ст.139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач від сплати судового збору звільнена згідно з п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 255, 257, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення відділу з питань перерахунку пенсій №4 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в перерахунку пенсії від 15.12.2020 року п/с №23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 07.12.2020 року для вирішення питання про призначення та здійснення нарахування й виплати їй з 07.12.2020 року пенсії по інвалідності 2-ї групи відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІ в розмірі 60% суми заробітної плати зазначеної в довідках від 07.12.2020 року №02-01-25/3159 та від 07.12.2020 року №02-01-25/3160, зарахувавши при цьому до стажу державної служби період її роботи в органах місцевого самоврядування на посаді секретаря Малинівської селищної ради з 02.12.2008 року по 04.12.2020 року.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по оплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 22 лютого 2021 року.

Суддя Заічко О.В.