Справа № 826/16926/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року м. Київ № 826/16926/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.05.2018 №, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ГУ ДФС України у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.05.2018 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки за наслідками звітного 2017 року позивач має право на податкову знижку на суму понесених витрат на користь закладу освіти для компенсації вартості здобуття освіти (вартість навчання) члена сім`ї першого ступеня споріднення (сина позивача), який не одержує заробітної плати. Стверджуючи, що сплачені кошти за навчання сина ОСОБА_2 є особистими коштами позивача, тому позивач вважає відмову відповідача у нарахуванні податкової знижки безпідставною. Крім того, податкове повідомлення рішення № від 17.05.2018 підлягає скасуванню.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, наполягаючи на правомірності та обґрунтованості оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Оскільки, підставою для відмови у реалізації позивачем права на отримання податкової знижки у вигляді компенсації вартості понесених витрат за навчання дитини позивача слугували висновки відповідача, що таким правом може скористатися той із батьків дитини, яким безпосередньо здійснено відповідний платіж та дані щодо якого зазначено у відповідних підтверджувальних розрахункових (платіжних) документах.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) на підставі пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки на день розгляду справи набули чинності зміни відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України», а також враховуючи те, що Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві перебуває в стані припинення (запис від 01.08.2019) у зв`язку з реорганізацією податкового органу на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р «Питання Державної податкової служби», суд, з урахуванням змісту позовних вимог та доводів, наведених на їх обґрунтування, дійшов висновку про необхідність здійснення на підставі статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України заміни первинного відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві на його процесуального правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, судом встановлені такі обставини справи.

Як свідчать матеріали справи, 27.10.2015 між державним вищим навчальним закладом «Київський економічний університет ім. В. Гетьмана», як навчальним закладом (виконавець), та ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) (замовник), ОСОБА_2 (студент) укладено Договір про навчання та підготовку бакалавра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб.

За умовами цього Договору виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання студента, а саме: форма навчання денна; рівень бакалавр з галузі знань: економіка і підприємництво; на факультеті міжнародної економіки і менеджменту; напрям підготовки міжнародна економіка.

У пункті 4.2 Договору сторони визначили, що загальна вартість освітньої послуги (навчання) становить 45657,30 грн. Згідно з пунктом 4.3. цього Договору, замовник вносить плату безготівково та посеместрово.

Факт внесення ОСОБА_2 коштів через банк на рахунок ДВНЗ «Київський економічний університет ім. В. Гетьмана» сторонами не заперечується.

09.02.2018 за вх. № 30833 позивачем було подано до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік.

ГУ ДФС у м. Києві проведена камеральна перевірка податкової декларації ОСОБА_1 про майновий стан і доходи за 2017 рік, за результатами якої складено акт від 26.04.2018 №453/26-15-13-11-28.

В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 , з метою використання права на податкову знижку, подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, в якій задекларовано суму витрат, понесених на користь закладів освіти, для компенсації вартості здобуття вищої освіти члена сім`ї першого ступеня споріднення - ОСОБА_2 (син). Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 завищено суму витрат для нарахування податкової знижки за навчання на 18635,31 грн, оскільки нею не підтверджено безпосередньо понесені нею витрати, а саме, у наданих до перевірки копіях квитанцій платником є ОСОБА_2 .

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 17.05.2018 про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 2739,46 грн за основним платежем.

Не погоджуючись з прийнятим за результатами перевірки податковим повідомленням-рішенням, ОСОБА_1 подано скаргу до Державної фіскальної служби України, в якій вона просить скасувати зазначене податкове повідомлення-рішення.

Рішенням Державної фіскальної служби України №7875/Б/99-99-11-02-01-14 від 31.05.2018 строк розгляду скарги продовжено по 21.07.2018 (включно), а рішенням №10233/Б/99-99-11-02-01-14 від 16.07.2018 скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.

Не погоджуючись із висновками відповідача і стверджуючи про протиправність податкового повідомлення-рішення, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення відповідача, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом при вирішення спору по суті вираховується таке.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) даний Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.170 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова знижка для фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, - документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку - резидента у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати, у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 166.1.1 пункту 166.1 статті 166 ПК України платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року.

За приписами підпункту 166.1.2 пункту 166.1 статті 166 ПК України підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації, яка подається по 31 грудня включно наступного за звітним податкового року.

Відповідно до підпункту 166.2.1 пункту 166.2 статті 166 ПК України до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача). У зазначених документах обов`язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк їх продажу (виконання, надання).

Пунктом 166.3 статті 166 ПК України визначено перелік витрат, дозволених до включення до податкової знижки.

Так, платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу, суму коштів, сплачених платником податку на користь вітчизняних вищих та професійно-технічних навчальних закладів для компенсації вартості здобуття середньої професійної або вищої освіти такого платника податку та/або члена його сімї першого ступеня споріднення (підпункт 166.3.3 пункту 166.3 статті 166 ПК України у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини п`ятої статті 79 Закону України «Про освіту» розмір та умови оплати за навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації, за надання додаткових освітніх послуг встановлюються договором. Плата може вноситися за весь строк навчання, підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації, надання додаткових освітніх послуг повністю одноразово або частинами - щомісяця, що семестру, щороку. Договір укладається між закладом освіти і здобувачем освіти (його законними представниками) та/або юридичною чи фізичною особою, яка здійснює оплату.

На підставі матеріалів справи встановлено, що договір про надання освітньої послуги (навчання) від 27.10.2015 №158799 укладено між освітнім закладом та ОСОБА_2 , відтак останній в силу положень підпункту 166.3.3 пункту 166.3 статті 166 ПК України має право на отримання податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу за наслідками звітного податкового року.

Також, приписами підпункту 166.2.1 пункту 166.2 статті 166 ПК України визначено, що до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року саме платником податку, а не іншою особою, витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача).

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України визначає Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно з пунктом 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі; а у пункті 1.32 цього Закону визначено, що платник - це особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів.

Аналізуючи вищенаведені норми, до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року можуть включатися понесені саме платником податку витрати, визначені у підпункті 166.3.3. пункту 166.3 статті 166 ПК України, та підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, які мають містити інформацію саме щодо такого платника.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є платником податку на доходи фізичних осіб, кошти на рахунок закладу освіти сплачені іншими особами - ОСОБА_2 , що позивачем не спростовано.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що вказана квитанція не є належним документальним підтвердженням понесення саме платником податків (позивачем) відповідних витрат, а відтак за приписами підпункту 166.2.1 пункту 166.2 статті 166 ПК України не може слугувати підставою для надання позивачу податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.05.2018.

Керуючись ст.ст.2, 5, 7-11, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 03.10.2017 №2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська