Справа № 400/2029/20
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

23 лютого 2021 р.справа № 400/2029/20

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., за участю секретаря судового засідання Кафанової Г.Г.,

представника позивачів: Лущенкова С.В.,

представника відповідача: Єгорової О.П.,

представника третьої особи: не прибув,

у відкритому судовому засіданні розглянув адміністративну справу

за позовом1) ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 2) ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 3) ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 4) ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 5) ОСОБА_5 , АДРЕСА_5 6) ОСОБА_6 , АДРЕСА_5 7) ОСОБА_7 , АДРЕСА_5

до відповідачаГоловного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивачівселянське (фермерське) господарство "Маяк", пров. Шевченка, 7, кв. 5, смт. Веселинове, Веселинівський район, Миколаївська область, 57001

провизнання протиправними та скасування наказів про відмову у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач 1 або ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (надалі - позивач 2 або ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (надалі - позивач 3 або ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (надалі - позивач 4 або ОСОБА_4 ), ОСОБА_5 (надалі - позивач 5 або ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 (надалі - позивач 6 або ОСОБА_6 ), ОСОБА_7 (надалі - позивач 7 або ОСОБА_7 ) (або разом - позивачі) звернулись з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (надалі - відповідач або ГУ ДГК у Миколаївській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів селянське (фермерське) господарство "Маяк" (надалі - третя особа або С(Ф)Г "Маяк"), в якому просять суд:

- визнати протиправними та скасувати накази ГУ ДГК у Миколаївській області №№ 7638-СГ, 7639-СГ, 7641-СГ, 7642-СГ, 7643-СГ від 17 квітня 2020 р. та №№ 7682-СГ, 7683-СГ, 7685-СГ, 7687-СГ, 7689-СГ від 21 квітня 2020 р. "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою";

- зобов`язати ГУ ДГК у Миколаївській області повторно розглянути клопотання позивачів 1-7 про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 6,31 га в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (за межами населеного пункту) для ведення фермерського господарства, з урахуванням висновків суду;

- зобов`язати ГУ ДГК у Миколаївській області повторно розглянути клопотання позивачів 1-3 про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 2,0 га в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (за межами населеного пункту) для особистого селянського господарства, з урахуванням висновків суду.

1 липня 2020 р. позивачі подали заяву про зміну позовних вимог, в якій просили замість покладення на відповідача обов`язку повторного розгляду клопотань, зобов`язати його надати дозволи на розробку проектів землеустрою (т. 2 а. с. 10-15).

Як визначено ст. 47 ч. 1 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ухвалою про відкриття провадження в адміністративній справі, дана справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, судове засідання призначене на 1 липня 2020 р. (т. 1 а. с. 242-243).

Таким чином, заява про зміну позовних вимог, подана з пропуском 5-денного строку, встановленого ст. 47 ч. 1 КАС України.

Крім того, частина 7 зазначеної статті передбачає, що у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Заява про зміну позовних вимог не містить доказів її направлення відповідачу та третій особі, у зв`язку з чим, на підставі наведеної норми, така заява розгляду не підлягає, відповідно, суд розглядає справу в межах первинно заявлених вимог.

В обґрунтування позову наведені наступні обставини. В жовтні 1992 р. ОСОБА_8 (надалі - ОСОБА_8 ) отримав Державний акт на право постійного користування землею, згідно з яким йому надано в користування 45,0 га землі для ведення селянського (фермерського) господарства. Тоді ж ним створено С(Ф)Г "Маяк". У вересні 1994 р. ОСОБА_8 видано Державний акт на право постійного користування землею, згідно з яким в користування ОСОБА_8 надано 5,0 га землі для розширення С(Ф)Г "Маяк". В березні 2020 р. члени С(Ф)Г "Маяк" звернулись до ГУ ДГК у Миколаївській області з клопотаннями про надання їм дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. Спірними наказами ГУ ДГК у Миколаївській області відмовило в наданні таких дозволів. Позивачі вважають, що відмова відповідача в наданні їм дозволів на розроблення проектів землеустрою носить протиправний характер, так як накази обґрунтовані недоліками клопотань, але ст. 118 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) не передбачає в якості підстави для відмови в наданні дозволу, посилання на недоліки клопотань. Крім цього, позивачі стверджують, що їх клопотання по формі та змісту відповідають вимогам закону: до клопотання доданий протокол загальних зборів С(Ф)Г "Маяк", яким позивачам надано згоду на приватизацію земельної ділянки, так як землекористувачем є саме фермерське господарство, а не ОСОБА_8 ; на підтвердження досвіду роботи у сільському господарстві подана довідка С(Ф)Г "Маяк" про те, що позивачі є членами фермерського господарства, до того ж електронний сервіс не дозволяє завантажити подібні документи разом із клопотанням; вимога відповідача надати інформацію про розмір та вартість земельної частки (паю), не ґрунтується на приписах ЗК України, який не вимагає подання подібної інформації.

Відповідач подав відзив, в якому позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити з таких підстав. За твердженням відповідача, позивачі не долучили до своїх клопотань документів, подання яких передбачено ст. 118 ЗК України: так, відповідач вважає, що землекористувачем виступає ОСОБА_8 , а не С(Ф)Г "Маяк" і згоди цієї фізичної особи на вилучення земельної ділянки, позивачі не додали; на підтвердження досвіду роботи у сільському господарстві, позивачі подали довідки С(Ф)Г "Маяк", але вичерпний перелік документів, які підтверджують досвід роботи в сільському господарстві, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 2015 р. № 584 і цей перелік не передбачає підтвердження досвіду роботи в сільському господарстві довідкою фермерського господарства; будь-які документи які б підтверджували розмір та вартість земельної частки (паю), як це передбачено ст. 121 ч. 1 ЗК України, позивачі не надали. Перелічені недоліки стали підставою для відмови в наданні позивачам дозволів на розроблення проектів землеустрою (т. 2 а. с. 2-8).

Третя особа своїх пояснень суду не надала, свого представника в судове засідання не направила.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення, викладені в заявах по суті справи.

Під час розгляду адміністративної справи судом повернуто без розгляду заяву про забезпечення позову та в наступному відмовлено в забезпеченні позову (т. 1 а. с. 174-176, 235-239).

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 14 жовтня 1992 р. ОСОБА_8 було видано Державний акт на право постійного користування землею, на земельну ділянку площею 45,0 га, для ведення селянського (фермерського) господарства (т. 1 а. с. 34-35).

10 жовтня 1992 р. ОСОБА_8 заснував С(Ф)Г "Маяк" (т. 1 а. с. 152-153).

9 вересня 1994 р. ОСОБА_8 видано Державний акт на право постійного користування землею, на земельну ділянку розміром 5,0 га, для розширення селянського (фермерського) господарства (т. 1 а. с. 45).

16 березня 2020 р. загальними зборами членів С(Ф)Г "Маяк" надано згоду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6., ОСОБА_7 на звернення до ГУ ДГК у Миколаївській області з клопотаннями про приватизацію земель С(Ф)Г "Маяк", що оформлено протоколом № 2/20 (надалі - протокол № 2/20) (т. 1 а. с. 101-102).

20 березня 2020 р. позивачі 1-7 подали до відповідача клопотання про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 6,31 га в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (за межами населеного пункту) для ведення фермерського господарства (т. 1 а. с. 103, 106, 109, 112, 115, 118, 121).

Того ж дня позивачі 1-3 подали до відповідача клопотання про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 2,0 га в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (за межами населеного пункту) для особистого селянського господарства (т. 1 а. с. 124, 126, 128).

Відповідно до свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер (т. 1 а. с. 100).

17 і 21 квітня 2020 р. ГУ ДГК у Миколаївській області видало накази №№ 7638-СГ, 7639-СГ, 7641-СГ, 7642-СГ, 7643-СГ, 7682-СГ, 7683-СГ, 7685-СГ, 7687-СГ, 7689-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" (т. 1 а. с. 48-57).

Накази відповідача, якими позивачам 1-7 відмовлено в наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення фермерського господарства, мотивовані наступним:

1) відсутнє погодження землекористувача ОСОБА_8 на вилучення земельної ділянки;

2) відсутні документи, які підтверджують досвід роботи позивачів у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі;

3) відсутня інформація про розмір та вартість земельної частки (паю).

Накази відповідача, якими позивачам 1-3 відмовлено в наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для особистого селянського господарства, обґрунтовані посиланням тільки на першу підставу.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено ст. 118 ЗК України. Відповідно до частини 6 цієї статті, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ст. 118 ч. 7 ЗК України).

Як слідує з матеріалів справи, до своїх клопотань позивачі додали: копію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, інформацію про місцерозташування земельної ділянки, копії державних актів на право постійного користування землею на ім`я ОСОБА_8 , копію довідки про досвід роботи у сільському господарстві, копію протоколу загальних зборів С(Ф)Г "Маяк", копію рішення засновника С(Ф)Г "Маяк" ОСОБА_8 та копію статуту С(Ф)Г "Маяк".

На переконання відповідача, так як державні акти на право постійного користування землею видані ОСОБА_8 , то саме він є землекористувачем у розумінні ст. 118 ЗК України, а не С(Ф)Г "Маяк".

Відповідно до ст. 242 ч. 5 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 р. у справі 615/2197/15-ц висловлена така правова позиція: "Після отримання позивачем державного акта на право користування земельною ділянкою та його державної реєстрації останнім засновано фермерське господарство, яке зареєстроване як юридична особа. Тобто у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою відбулася фактична заміна орендаря і обов`язки землекористувача перейшли до фермерського господарства з дня його державної реєстрації, а тому сторонами у спірних правовідносинах є юридичні особи… З комплексного аналізу вимог статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону № 937-IV можна зробити висновок, що після укладення договору оренди земельної ділянки фермерське господарство має бути зареєстроване у встановленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалася." (рішення суду доступне за посиланням в Єдиному державному реєстрі судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/80854811).

Аналогічна правова позиція висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13 березня 2018 р. у справі № 348/992/16-ц, від 20 червня 2018 р. у справі № 317/2520/15-ц та від 12 грудня 2018 р. у справі № 388/1103/16-ц.

Таким чином, згідно з наведеною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, після реєстрації фермерського господарства як юридичної особи, земельна ділянка, хоча вона і надається фізичній особи - засновнику фермерського господарства, передається останньому і саме воно є землекористувачем.

Враховуючи, що протоколом № 2/20 С(Ф)Г "Маяк" надало згоду всім своїм членам, якими є позивачі 1-7, на подання відповідних клопотань до ГУ ДГК у Миколаївській області для приватизації земельних ділянок, заперечення відповідача в цій частині суд знаходить помилковими.

З приводу зауважень відповідача про неподання позивачами документів, які підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі, суд зазначає наступне.

Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 2015 р. № 584 (надалі - Постанова № 584), визначає, що такими документами є:

1. виписка з трудової книжки громадянина із записами, які підтверджують стаж роботи в сільському господарстві;

2. архівна довідка, що містить інформацію про стаж роботи громадянина в сільському господарстві, видана на підставі архівних документів із зазначенням їх пошукових даних;

3. копія трудового договору (угоди) між працівником і власником підприємства, організації, уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за яким (якою) працівник виконував роботи (надавав послуги) у сільському господарстві;

4. виписка з погосподарської книги про ведення особистого селянського господарства або участь у веденні особистого селянського господарства;

5. відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців про види економічної діяльності у галузі сільського господарства, що здійснюються фізичною особою-підприємцем;

Позивачі подали відповідачу аналогічні за змістом довідки, в яких зазначено, що вони виконували польові роботи та мають досвід роботи у сільському господарстві (т. 1 а. с. 105, 108, 111, 114, 117, 120, 123).

Суд констатує, що Постанова № 584 не передбачає в якості документа, який підтверджує досвід роботи у сільському господарстві, такої довідки, яка подана позивачами.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 74 ч. 2 КАС України).

У постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 р. у справі № 509/4156/15-а, судом вказано на наступне: "Частиною сьомою статті 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З іншого боку, подання зацікавленою особою документів, необхідних для розгляду клопотання, не в повному обсязі або виявлення у документах, поданих замовником, недостовірних відомостей об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися «відмовою у наданні дозволу» у розумінні частини сьомої статті 118 ЗК України. Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку…

Разом з тим, з урахуванням наведеного, враховуючи обмежений строк розгляду клопотання, а також положення частини шостої статті 118 ЗК України, яка містить імперативні вимоги щодо обов`язковості додавання до клопотання зацікавленої особи графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб), Суд у контексті спірних правовідносин дійшов висновку, що недодержання вимог щодо змісту клопотання, ненадання належним чином оформлених графічних матеріалів або погодження землекористувача, якщо бажана земельна ділянка не є вільною, може бути самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.".

За приписами ст. 2 ч. 2 п. 5, 6 КАС України, одними з критеріїв, на відповідність яким адміністративні суди перевіряють рішення суб`єкта владних повноважень, є добросовісність та розсудливість останнього при прийнятті ним свого рішення.

На переконання суду, відповідач мав би вказати позивачам на недоліки поданих ними клопотань в частині належного підтвердження їх досвіду роботи в сільському господарстві та запропонувати подати документи, передбачені Постановою № 584, але в спорі сторін, після спливу строку розгляду клопотань, визначеного ст. 118 ч. 7 ЗК України, відповідач відмовив позивачам у наданні дозволів.

Така поведінка відповідача не відповідає вищенаведеним критеріям ст. 2 ч. 2 п. 5, 6 КАС України.

Останньою підставою для відмови в наданні дозволів, відповідач вказав ненадання позивачами інформації про розмір та вартість земельної частки (паю), що розцінено ним як порушення ст. 121 ч. 1 ЗК України.

Разом з тим, перелік документів, які подаються для безоплатної приватизації земельних ділянок, визначений ст. 118 ч. 6 ЗК України і вона не містить обов`язку подання такої інформації.

Більше того, і ст. 121 ч. 1 ЗК України, на яку вказує відповідач, тільки визначає норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам і не містить обов`язку зацікавленої особи подавати відповідному органу інформацію про вартість земельної частки (паю), а тому в цій частині доводи відповідача не ґрунтуються на приписах законодавства.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Як визначено ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір, який сплатили позивачі (т. 1 а. с. 1-7) підлягає стягненню на їх користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в повному розмірі.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 , АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) задовольнити.

2. Накази Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) №№ 7638-СГ, 7639-СГ, 7641-СГ, 7642-СГ, 7643-СГ від 17 квітня 2020 р. та №№ 7682-СГ, 7683-СГ, 7685-СГ, 7687-СГ, 7689-СГ від 21 квітня 2020 р. "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою", визнати протиправними та скасувати.

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 6,31 га в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (за межами населеного пункту) для ведення фермерського господарства.

4. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 2,0 га в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (за межами населеного пункту) для особистого селянського господарства.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 1 681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок).

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 1 681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок).

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 1 681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок).

8. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

9. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

10. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

11. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_7 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

12. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням вимог розділу VI п. 3 "Прикінцеві положення" КАС України.

Суддя А. О. Мороз