Справа № 520/13897/2020
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків

23 лютого 2021 р. № 520/13897/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Міністерства соціальної політики України (, вул. Еспланадна, буд. 8/10, м. Київ, 01601), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Харківська обласна державна адміністрація (, вул. Сумська, буд. 64, м. Харків, 61200) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики, яке оформлене протоколом №13 від 15.05.2020 року в частині відсутності правових підстав для підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, не підтвердження факту виконання робіт у зоні відчуження 30 календарних днів та вилучення посвідчення;

- зобов`язати Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України прийняти рішення щодо підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та змінити посвідчення.

В обґрунтування позову зазначив, що рішення суб`єкта владних повноважень, а саме Міністерства соціальної політики України, є протиправним, оскільки Комісією зі спірних питань безпідставно не були враховані документи, що підтверджують правомірність отримання позивачем статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тому підлягає скасуванню. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що копії документів, зокрема копія довідки військової частини НОМЕР_2 від 18.07.1988 №1181, копія довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 20.12.2018 року №179/1/18068 та довідка ПАТ "Зміївська теплова електрична станція" від 27.09.2019 року №132, не підтверджують факт виконання ОСОБА_1 робіт у зоні відчуження протягом 30 календарних днів 1988 році. На підставі викладеного просив відмовити в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач наголосив на тому, що оскільки позивач у заяві просив здійснити заміну посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке було видано згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на зразок посвідчення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №551 від 11.07.2018 року на підставі матеріалів особової справи, які були підставою для визначення статусу, то за наслідком розгляду заяви позивача необхідно було здійснити заміну такого посвідчення, що прямо, визначено постановою Кабінету Міністрів України №551 від 11.07.2018 року. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

У поясненнях третя особа наголосила на тому, що відповідно до змісту довідки Зміївської теплової електричної станції від 27.09.2019 року №132 про оплату праці ОСОБА_1 з урахуванням коефіцієнта 1 за 25 днів 1988 року, тобто замість 30 необхідних днів, позивач в зоні відчуження у 1988 році лише 25 днів. Отже, було прийнято рішення про відсутність правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись приписами ст.ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Зазначена справа розглянута пізніше, оскільки довідкою від 23.02.2021 р. по справі 520/13897/2020 підтверджено, що суддя Полях Н.А. в період з 28.12.2020 р. по 17.01.2021р., 11.02.2021 р., 15.02.2021 р., 16.02.2021 р., 19.02.2021 р. перебувала у щорічній відпустці.

Суд наголошує, що відповідно до приписів ч. 6 ст. 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 виконував завдання з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 17.05.1988 року по 08.07.1988 року, працював в вихідні та святкові дні, весь період зборів, тобто 53 дні, що підтверджується довідкою №564 від 08.07.1988 року командира військової частини № НОМЕР_2 .

У зв`язку з перебуванням у зоні ЧАЕС позивачу було видано перепустку № 011210 у м. Чернобиль на ім`я ОСОБА_1 . Зазначене підтверджується також довідкою № 0690-4 від 08.07.1988 року.

З довідки № 462 від 08.07.1988 року голови Головної військової лікарської комісії військової частини № 01377 вбачається, що при медичному обстеженні ОСОБА_1 визнаний непридатним до роботи у зоні із підвищеним іонізуючим випромінюванням на підставі встановленого діагнозу.

У військовому квитку серії НОМЕР_3 від 09.05.1976 року на сторінках 24-25 маються записи наступного змісту: "доза опромінювання: 0,050 (нуль) БЕР з 17.05.1988 р. по 08.07.1988р. Виконував роботи по виконанню ліквідації аварії у 30-ти км зоні ЧАЕС. Має право на пільги у відповідності до постанови PM СРСР і ТЦСПС № 1497-378 від 29.12.1987. Час проходження зборів зараховується у трудовий стаж, що дає право на пільгову пенсію за списком №1 в 1,5 розмірі. Посвідчення НОМЕР_4 Союзу PCP по ліквідації аварії на ЧАЕС видане 29.05.1991 року і нагрудний знак".

Матеріалами справи підтверджено, що 26.12.1991 року складено акт про нещасний випадок на виробництві, в якому зазначено, що у період з 17 травня 1988 року по 08 липня 1988 року під час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивач перебував в зоні іонізуючого випромінювання.

Судом встановлено, що 25.10.1993 року на засіданні комісії при Мінчорнобилі України по вирішенню спірних питань, пов`язаних з визначенням статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивача визнано учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, який приймав участь у роботах військовозобов`язаних у складі в/ч НОМЕР_2 з 17 травня по 8 липня 1988 року.

За наслідками чого 10.11.1993 року Зміївською районною державною адміністрацією позивачу видано довідку про те, що з 10.11.1993 року ОСОБА_1 встановлена 1А категорія учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В архівній довідці № 01-40/05/14833 від 04.10.2018 року, що видана галузевим державним архівом Міністерства оборони України, зазначено, що ОСОБА_1 отримував добові гроші за період з 17 травня по 8 липня 1988 року.

Окрім того, суд наголошує, що II група інвалідності була встановлена позивачу МСЕК та знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із виконанням позивачем робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 17.05.1988 р. по 08.07.1988р. ( 53 дні ) у зоні відчуження із підвищеним іонізуючим випромінюванням, де позивач отримав дозу опромінення зазначену у військовому квитку.

Зазначене підтверджується також експертним висновком Харківської регіональної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку захворювань і інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і їх професійного характеру від 31.10.1991 року, де на засіданні № 77 за результатами обстеження та вивчення наданих документів встановлені захворювання, які мали місце в позивача та отримані в результаті виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 704879 від 16.08.2018 року підтверджено другу групу інвалідності, що пов`язана з захворюванням при ліквідації аварії на ЧАЕС безстроково.

Суд наголошує, що позивачу підставі рішення 07.05.1990 року видано посвідчення № НОМЕР_5 учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згодом, а саме 20.05.1996 року, позивачу було видане посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_6 (категорія І ).

На виконання положень постанови Кабінету Міністрів України № 551 від 11.07.2018 року позивач звернувся до відповідного суб`єкта владних повноважень із заявою про заміну посвідчення.

Однак, 15.05.2020 року Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України було прийнято рішення про відсутність правових підстав для підтвердження позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Харківською обласною державною адміністрацією. В якості підстави було зазначено не підтвердження факту виконання робіт у зоні відчуження 30 календарних днів у 1988 році, з вилученням посвідчення та з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування (протокол від 15.05.2020 №13).

Це рішення було виконано Харківською обласною державною адміністрацією. Про зазначене позивача було повідомлено Управлінням соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації 11.06.2020 та Департаментом соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації листом від 30.06.2020.

Не погоджуючись із таким рішенням суб`єкта владних повноважень позивач звернувся до Харківського окружного суду за захистом своїх прав.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному аналізі в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно зі ст. 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до ст. 10 Закону №796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. 2, 3 ч. 1 ст. 14 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження,, зокрема: - з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; - з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; - у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали: - у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів; - у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів.

Згідно зі ст. 15 Закону №796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Визначення рівнів забруднення, доз опромінення, відновлення їх шляхом розрахунку здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідних державних органів та обласних державних адміністрацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні (ч. 2 ст. 65 Закону №796-XII).

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 65 Закону №796-XII посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Частина 5 статті 65 Закону №796-XII визначає, що порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501 (який втратив чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51), учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посвідчення видаються на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військовий квиток і довідка командира військової частини про участь в ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження; в) довідка про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту); г) рішення суду про встановлення факту перебування в зоні відчуження.

Згідно з п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 20.01.1997 №51 (що був чинний до 25.07.2018), видача посвідчень провадиться: народним депутатам України, відповідальним працівникам Секретаріату Верховної Ради України, Адміністрації Президента України, Конституційного Суду України, Верховного Суду України, Вищого арбітражного суду України, Прокуратури України, Кабінету Міністрів України, а також керівникам центральних органів виконавчої влади, Фонду державного майна України, Антимонопольного комітету України, головам обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, працівникам підприємств і організацій, розташованих у зоні відчуження, - Мінпраці; іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Відповідно до п. 11 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 N 551 (що набрав чинності 25.07.2018), посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів: - довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби); - довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку;

Судом встановлено, що період роботи позивача у зоні відчуження підтверджується матеріалами справи.

Окрім того, суд звертає увагу, що під час засідання 15.05.2020 року Комісією зі спірних питань не було звернуто увагу на довідки в/ч 22457 № 1181 від 08.08.1998р., №564 від 08.07.1988р., № 1028 від 08.07.1988р. та архівну довідку ГДА МОУ від 04.10.2018 року № 01-40/05/14833, відповідно до якої у Переліку військових частин, установ, підприємств і організацій, особовий склад яких приймав участь у роботах по ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, який затверджений Директивою начальника ГШ ЗС України № ДГШ-63 від 14.04.1993 року, особовий склад військової частини № 22457 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Також, у наведених довідках зазначено виконання позивачем робіт протягом 53 днів у зоні відчуження.

Отже, під час розгляду справи встановлено, що період роботи позивача в зоні відчуження з 17.05.1988 року по 08.07.1988 року підтверджується належними доказами у справі, та є підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відтак, суд дійшов висновку про визнання протиправним і скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики, яке оформлене протоколом №13 від 15.05.2020 року в частині відсутності правових підстав для підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, не підтвердження факту виконання робіт у зоні відчуження 30 календарних днів та вилучення посвідчення.

Суд звертає увагу на те, що рішення суб`єкта владних повноважень про позбавлення позивача статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та вилучення відповідного посвідчення має містити вичерпні підстави для такого рішення, з метою гарантування права особи на оскарження такого рішення та запобігання можливим подальшим діям, направленим на позбавлення статусу потерпілого від аварії на ЧАЕС та неодноразовому зверненню особи до суду за захистом своїх прав.

Суд зазначає, що дискреційні функції відповідача як суб`єкта владних повноважень стосовно вирішення питання про позбавлення позивача статусу потерпілого від аварії на ЧАЕС та вилучення відповідного посвідчення жорстко обмежені в законодавчому порядку, оскільки такі дії мають відповідати положенням чинного законодавства та можуть бути оскаржені у судовому порядку.

З урахуванням тієї обставини, що під час розгляду справи у суді були встановлені факти неправомірного позбавлення позивача статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та наявність підстав для визнання за позивачем такого статусу, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв`язку з чим повний та ефективний захист порушеного права позивача потребує зобов`язання Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України прийняти рішення щодо підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та змінити посвідчення.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав до суду достатні, беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірності його дій.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262,278, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Міністерства соціальної політики України (, вул. Еспланадна, буд. 8/10, м. Київ, 01601), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Харківська обласна державна адміністрація (, вул. Сумська, буд. 64, м. Харків, 61200) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним і скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики, яке оформлене протоколом №13 від 15.05.2020 року в частині відсутності правових підстав для підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, не підтвердження факту виконання робіт у зоні відчуження 30 календарних днів та вилучення посвідчення.

Зобов`язати Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України прийняти рішення щодо підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та змінити посвідчення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 лютого 2021 року.

Суддя Н.А. Полях