Справа № 310/2113/19
Суддя: Черткова Н. І.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/2113/19
РІШЕННЯ

Іменем України

22 лютого 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Димової Л.В.,

позивача- ОСОБА_1 , представника позивача-Полянчук С.А., відповідача- Шаповалова Г.В., представника відповідача Державного агентства рибного господарства України Азовського басейнового управління агентства рибного господарства -Степченкова В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бердянську в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України, Азовського басейнового управління агентства рибного господарства, головного державного інспектора ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патруля Шаповалова Геннадія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного агентства рибного господарства України, Азовського басейнового управління агентства рибного господарства, головного державного інспектора ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патруля Шаповалова Геннадія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позив мотивує тим, що 12.03.2019 він отримав постанову по справі про адміністративне правопорушення, ухвалену головним державним інспектором ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патруля Шаповаловим Г.В., згідно з якою, його - ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.188-5 КУпАП.До постанови додано протокол про адміністративне правопорушення.

Позивач вказав, що не погоджується з притягненням його до адміністративної відповідальності, оскільки це суперечить нормам матеріального права та при ухваленні постанови головним державним інспектором ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патруля Шаповаловим Г.В. не було дотримано порядку підготовки та розгляду справи про адміністративне правопорушення.Вказав, що ним не порушувався припис, який був складений головним державним інспектором ВРП №1 Азовського рибоохоронного патруля Шаповаловим Г.В., оскільки в оскаржувальній постанові не наведено доказів того, що судно СЧС «Вера» здійснювало лов водних біоресурсів, відповідачами, які є суб`єктами владних повноважень, не додано до постанови жодних належних та допустимих доказів, які б достеменно підтверджували б правомірність ухвалення оскаржуваної постанови від 25.02.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, вказав, що головним державним інспектором ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патруля Шаповаловим Г.В. не надано жодного рішення суду, яке б дозволяло йому проводити обшук або огляд у його приватній власності, тому його намагання проникнути у приватну власність у відсутність будь яких законних підстав - є нічим іншим, як перевищенням владних повноважень, а його дії, якщо б вони дійсно мали ознаки насильства, все одно були б здійсненні в стані необхідної оборони, тобто були б правомірними.

Окрім того, в протоколі відсутні свідки правопорушення, а ті особи, які зазначені в якості свідків такими бутине могли, бо відносно них є дуже суттєві сумніви відносно їх неупередженості, в протоколі суперечливо зазначено, що нібито ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень та отримання копії протоколу.

Окремо, позивач вказав, що головний державний інспектор ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патруля Шаповалов Г.В. ухвалив свій припис 05.02.2019 року на ім`я директора юридичної особи ПП «Група науково-промислових досліджень», але без уваги ОСОБА_2 залишився той дуже важливий факт що з 05.02.2019 року жодним судном ПП «Група науково- промислових досліджень» промисловий вилов водних біоресурсів не здійснювало, а з 12.02.2019 року не мало такої можливості, оскільки відповідно до договорів не мало будь яких суден, спроможних за своїм станом здійснювати промисловий вилов водних біоресурсів.

В своєму протоколі №016836 від 25.02.2019 головний державний інспектор ВРП №1 Азовського рибоохоронного патруля ОСОБА_2 , в якості доказу порушення припису від 05.02.2019 вказав вихід в море СЧС «Вера», але цей факт не відповідає дійсності, бо згідно договору фрахтування СЧС «Вера» від 01.02.2012 року №01/02/12 з додатком від 25.12.2018 року, станом на 25.02.2019 СЧС «Вера» вже не належав юридичній особі ПП «Група науково-промислових досліджень».

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Полянчук С.О. вимоги позову про скасування постанови № 016836 від 25.02.2019 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-5 КУпАП, підтримали в повному обсязі, додатково пояснили, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з суттєвими порушеннями, без участі ОСОБА_1 , не уповноваженою на те посадовою особою, з залученням свідків, які не можуть бути такими, ОСОБА_1 не порушувався припис головного державного інспектора рибоохорони від 05.02.2019 , оскільки ним не здійснювався вилов риби в цей період, окрім того, ніякого опіру законним розпорядженням головного інспектора ВРП № 1 він не здійснював, оскільки він був допущений на судно, також відповідачу була надана можливість оглянути судно, а позивач не дозволив відповідачу здійснити тільки вилучення риби, оскільки це майно переробного підприємства ТОВ « Барк» і у головного інспектора ОСОБА_2 не має повноважень на вилучення майна переробного підприємства , тому він перешкодив йому в здійсненні цих дій.

Окрім того, ОСОБА_1 не допустив відповідачів до подальших дій на судні, окрім знаходження та огляду, оскільки, як капітан СЧС « Вера» повинен був вжити заходи небезпеки відносно осіб, які знаходилися на судні, взагалі, заперечує саму подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП.

Відповідач- головний державний інспектор ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патруля Шаповалов Г.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі.

Пояснив, що 25.02.2019 рейдова група Азовського рибоохоронного патруля проводила рибоохоронний рейд та перевіряла інформацію Бердянського прикордонного загону про незаконний вихід в море СЧС «Вера». Після прибуття в Бердянський морський торгівельний порт судна СЧС «Вера», на судні були виявлені знаряддя лову - трал зі слідами використання та декілька тонн свіжовиловленої риби тюлька.

ОСОБА_1 , будучи керівником трьох суб`єктів господарювання, які займаються спеціальним використанням водних біоресурсів ТОВ «Почерк», ПП «Група науково-промислових досліджень» та ФОП ОСОБА_1 - і використовують для цього судно СЧС «Вера» відмовився надавати інформацію, ким з вищевказаних користувачів була добута риба тюлька.

Під час намагання перевірити законність лову СЧС «Вера», ОСОБА_1 перешкоджав виконанню службових обов`язків працівниками Азовського рибоохоронного патруля, а саме не надав необхідні документи для перевірки, не надав можливості для огляду знарядь лову та підрахунку вилучених водних біоресурсів, вчиняв фізичний опір головному

державному інспектору Азовського рибоохоронного патруля ОСОБА_2 при виконанні ним своїх посадових обов`язків.

Вважає, що протокол і постанова складені повноважною посадовою особою, процедурних порушень допущено не було.

Представник відповідача - Державного агентства рибного господарства та Азовського рибоохоронного патруля Степченков В.Д. в судовому засіданні зазначив, що позов не визнає в повному обсязі, вважає його безпідставним та таким, що суперечить дійсним обставинам справи.

Пояснив, що в період січня-лютого 2019 року не були затверджені накази Міністерства аграрної політики та продовольства України «Про затвердження лімітів та прогнозів допустимого спеціального використання водних біоресурсів загальнодержавного значення в Азовському морі із затоками на 2019 рік» та «Про затвердження квот використання добування водних біоресурсів загальнодержавного значення в Азовському морі із затоками на 2019 рік», і тому були відсутні правові підстави для проведення промислу в Азовському морі будь-яким судном і користувачем водних біоресурсів.

Незважаючи на відсутність законних підстав для здійснення промислув басейні Азовського моря, 31.01.2019 під час перевірки СЧС «Вера» було встановлено, що відповідальний за лов ПП «Група науково-промислових досліджень» ОСОБА_1 , який також є директором цього підприємства, організував незаконний промисловий лов риби, при цьому було виловлено 7956 кг риби тюлька, 10 кг риби бичок, 1,2 кг риби калкан азовський.

У відношенні ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення № 016840 за ознаками ч.5 ст.85 КУпАП.

За результатами складеного протоколу № 016840, аналізу законодавчої бази та отриманої від Держрибагентства відповіді від 31.01.2019 № 3-6.2-16/599-19, головним державним інспектором відділу рибоохоронного патруля №1 Азовського басейнового управління Держрибагентства Шаповаловим Г.В. 05.02.2019 був підготовлений припис про усунення порушень законодавства, який в зв`язку з відмовою директора ПП «Група науково-промислових досліджень» ОСОБА_1 від його отримання, був направлений на адресу ПП «ГНПД» поштою.

Вказаним приписом директору ПП «Група науково-промислових досліджень» ОСОБА_1 було приписано з метою недопущення порушень рибоохоронного законодавства не здійснювати промисловий вилов водних біоресурсів до затвердження та набрання чинності наказів Мінагрополітики «Про затвердження лімітів та прогнозів допустимого спеціального використання водних біоресурсів загальнодержавного значення в Азовському морі із затоками на 2019 рік» та «Про затвердження квот використання добування водних біоресурсів загальнодержавного значення в Азовському морі із затоками на 2019 рік».

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 були відомі вимоги законодавства, судно СЧС «Вера», кероване ОСОБА_1 , в лютому 2019 року тричі виходило на незаконний промисел, що стало підставою для порушення кримінальних проваджень, об`єднаних в подальшому в КП № 0000261. ОСОБА_1 пред`явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 249, ч. 1 ст. 364-1, ч. 2 ст. 345 та ч. 5 ст.191 КК України.

25.02.2019 під час спроби державними інспекторами Азовського рибоохоронного патруля перевірити законність лову СЧС «Вера», ОСОБА_1 перешкоджав виконанню службових обов`язків працівниками Азовського рибоохоронного патруля, не надав можливості для огляду знарядь лову та добутих водних біоресурсів, а також застосував фізичний опір головному державному інспектору ОСОБА_2 .

За вказані дії ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 категорично відмовився від надання пояснень, ознайомлення та підписання протоколу та постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вважає, що головний державний інспектор Шаповалов Г.В. діяв в межах наданих повноважень, були всі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.03.2019 року відкрито провадження та призначено розгляд справи.

08.05.2019 позивачем по справі ОСОБА_1 заявлено клопотання про зупинення провадження по вказаній справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 280/988/19, яка розглядається Запорізьким окружним адміністративним судом.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08.05.2019 року провадження у справі було зупинено до розгляду Запорізьким окружним адміністративним судом справи № 280/988/19 за адміністративним позовом приватного підприємства «Група науково-промислових досліджень» до Державного агентства рибного господарства України про визнання протиправним та скасування припису.

24.12.2019 представником Державного агентства рибного господарства України надано до суду письмове клопотання про поновлення провадження по вказаній справі, оскільки постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019 року, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року по справі №280/988/19 було скасовано і припис головного державного інспектора ВРП №1 Шаповалова Г.В. визнаний законним.

27.12.2019 ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області було поновлено провадження по справі.

Заслухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_3 , дослідивши надані письмові докази, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов не підлягаючим задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 25.02.2019 у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 188-5 КУпАП.

Згідно протоколу №016836 про адміністративне правопорушення, директор ПП "ТНПД" ОСОБА_1 не виконав законне розпорядження та припис, виконаний головним державним інспектором ВРП № 11 Азовського рибоохоронного патруля від 05.02.2019 № 47-9-67, не зважаючи на припис продовжував здійснювати незаконний лов водних біоресурсів (ВБР). 25.02.2019 о 21-40 год., при виконанні службових обов`язків держінспектором ВРП №1 на судні СЧС «Вера» ОСОБА_1 чинив перешоду до огляду та вилучення знарядь лову та незаконно добутих водних біоресурсів, застосовуючи фізичну силу, в порушення ст. 10, ст. 35 ЗУ « Про рибне господарство та промислове рибальство», ст. 34, ст.ст. 60, 61 ЗУ «Про тваринний світ», за що передбачена відповідальність за ст. 188-5 КУпАП.

25 лютого 2019 року на місці виявлення правопорушення головним державним інспектором ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патруля Шаповаловим Г.В. винесено постанову № 016836, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 765 гривень.

Відповідно до Постанови № 016836 по справі про адміністративні правопорушення, винесеної головним державним інспектором Шаповаловим Г.В. 25.02.2019, було установлено, що директор ПП «ГНПД» ОСОБА_1 не виконав законне розпорядження та припис, виконаний головним державним інспектором ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патрулю від 05.02.2019 № 47-9-67, не зважаючи на припис продовжував здійснювати незаконний лов водних біоресурсів (ВБР). 25.02.2019 о 21-40 год., при виконанні службових обов`язків держінспектором ВРП №1 на судні СЧС «Вера» ОСОБА_1 чинив перешкоду огляду, застосовуючи фізичну силу, чим порушив ст.10, ст. 35 ЗУ « По рибне господарство та промислове рибальство», ст.ст. 34, 60, 61 ЗУ України «Про тваринний світ» на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 765 гривень.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 188-5 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків, у вигляді накладення штрафу на громадян від дев`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до оскаржуваної постанови із об`єктивної сторони вищезазначеної статті зазначено, що позивачем був невиконаний законний припис посадової особи органу, який здійснює державний контроль у галузі використання та охорони природних ресурсів та вчинив інші перешкоди для виконання покладених на них обов`язків, саме як зазначено в постанові: чинив перешкоди огляду застосовуючи фізичну силу.

Перша кваліфікуюча ознака, яка міститься в постанові - це невиконання ОСОБА_4 законного припису головного державного інспектора ВРП № 1

Азовського рибоохоронного патруля від 05.02.2019 року, відповідно до якого зазначено, що з метою недопущення порушень рибоохоронного законодавства, вимагаю не здійснювати промисловий вилов водних біоресурсів до затвердження та набрання чинності наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України «Про затвердження лімітів та прогнозів допустимого спеціального використання водних біоресурсів загальнодержавного значення в Азовському морі із затоками на 2019 рік» та «Про затвердження квот використання водних біоресурсів загальнодержавного значення в Азовському морі із затоками на 2019 рік».

Цей припис був винесений саме ОСОБА_1 , як відповідальній особі за лов ПП «Група науково-промислових досліджень», отримання припису ОСОБА_1 підтверджується відміткою в поштовому відправленні з його підписом.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019, припис головного державного інспектора ВРП №1 Шаповалова Г.В. визнаний законним.

Позивачем 08.05.2019 було подано клопотання про зупинення провадження по вказаній справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 280/988/19, за адміністративним позовом директора ПП «Група науково-промислових досліджень» ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України про визнання протиправним та скасування припису від 05.02.2019.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішення в іншій справі.

Тобто позивач вважав, що рішення по справі № 280/988/19 стосується оскаржуваної постанови і унеможливлює розгляд цієї справи без вирішення питання стосовно законності припису, надісланого на його адресу.

Позивач ОСОБА_1 в ході судового розгляду стверджував , що не порушував припису головного державного інспектора рибохорони Шаповалова Г.В. і ПП «ГНПД» після винесення припису не займалося виловом водних біоресурсів.

Суд вважає, що відповідачем доведений факт невиконання припису головного державного інспектора ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патруля Шаповалова Г.В. від 05.02.2019 ОСОБА_1 , як посадовою особою ПП «Група науково-промислових досліджень», на адресу якого був надісланий припис.

Відповідно до листа від 25.02.2019 № 22-1586 Бердянського прикардонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної Прикардонної служби України проінформовано Азовське басейнове управління про те, що 24 лютого о 00.40 з Бердянського морського торгівельного порту в акваторію Азовського моря здійснило вихід судно СЧС «Вера», на борту якого знаходяться знаряддя для вилову водних біоресурсів, а саме: кошильний невід ( обкидний) 1 од., різноглибинний трал 3 од. Прошу забезпечити присутність уповноваженого представника Азовського рибоохоронного патруля під час проведення огляду СЧС « Вера» при його поверненні в порт.

Згідно листа Міжрайонного оперативно-розшукового відділу Азово-Чорноморського регіонального управління Державної Прикардонної служби України від 24.02.2019 за № 51/196, скерованого на адресу начальника відділу рибоохоронного патруля № 1 зазначено, що о 00.50 хвилин 24.02.2019 з причалу № 6 Бердянського морського торгівельного порту, вийшов СЧС «Вера» (прапор Україна) в акваторію Азовського моря. Капітаном СЧС « ОСОБА_5 » Череповським повідомлено мету виходу науковий лов.

На борту СЧС «Вера» знаходиться близько 700 пустих ящиків та опломбовані знаряддя лову (кошельковий невід 1 одиниця, різноглибинний трал 3 одиниці), водні біоресурси на борту відсутні. Документи на науковий лов Череповський не пред`явив, посилаючись на інтелектуальну власність програми, за якою він буде працювати. Даний факт може свідчити про те, що документи на вилов живих водних біоресурсів взагалі відсутні та видобуток буде здійснюватись незаконно.

З оглянутого судом відеозапису, який був долучений відповідачем до відзиву на позов, зробленого в ході подій, зазначених в оскаржуваній постанові вбачається, що 25.02.2019 група державних інспекторів Азовського рибоохоронного патруля прибули в Бердянський торгівельний порт для перевірки законності промислу СЧС « Вера», на судні виявлено знаряддя лову, трал зі слідами користування та виловлена риба тюлька.

ОСОБА_1 , будучи керівником трьох суб`єктів господарювання, які займаються спеціальним використанням водних біоресурсів ТОВ «Почерк», ПП «Група науково-промислових досліджень» та ФОП ОСОБА_1 - і використовують для цього судно СЧС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відмовився надавати інформацію, ким з вищевказаних користувачів була добута риба тюлька.

Він заперечував факт вилову риби, як судном СЧС «Вера», так і ПП «ГНПД», пояснив, що ця риба передана на переробку ТОВ « Барк», є його власністю, і судно « ІНФОРМАЦІЯ_1 » використовується ТОВ « Барк» саме для переробки водних біоресурсів, заперечував факт вилову ресурсів 25.02.2019 СЧС « Вера» та ПП « ГНПД».

На підтвердження цих доводів надав судові наступні письмові докази: записи в судовому журналі № 79 судна СЧС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідно до яких судно « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - 24.02.2019, 25.02.2019 не займалося виловом водних біоресурсів.

На підтвердження доводів, що на час складання постанови, а також станом на 25.02.2019 судно СЧС « Вера» вже не находилося в користуванні юридичної особи ПП « ГНПД» надав наступні договори фрахтування.

Відповідно до договору № 01/02/12 фрахтування судна СЧС « Вера» від 01.02.2012, укладеного з одного боку ТОВ « Почерк» в особі директора ОСОБА_1 , а з другого боку ПП « Група науково-промислових досліджень» в особі директора Череповського В.П. згідно з умовами якого ТОВ « Почерк» передає в користування ПП « ГНПД» судно « Вера» в період з 01.02.2012 по 31.12.2013 р.р.

Згідно додаткової угоди до вищезазначеного договору від 25.12.2018 строк дії договору був продовжений з 01.02.2012 року по 11.02.2019 року.

Відповідно до договору № 1 фрахтування судна СЧС « Вера» від 01.01.2016 року, укладеного ТОВ « Почерк» з одного боку в особі директора ОСОБА_1 та з другого боку ПП «Базовий Азовський Рибопереробний комплекс» в особі директора Череповського В.П., згідно умов якого ТОВ « Почерк» передає в користування ТОВ « Барк» судно «Вера» в період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року.

Згідно додаткової угоди № 1 до вищезазначеного договору від 25.12.2016 року строк дії договору був продовжений з 01.01.2016 року по 31.12.2019 року.

Проаналізувавши зміст вищезазначених договорів, виходячи із умов договору, вбачається, що в період з 01.01.2016 року по 11.02.2019 року судно « Вера» знаходилось одночасно в користуванні двох юридичних осіб: ТОВ « Барк», яка займається переробкою водних біоресурсів та ПП « ГНПД», яке займається виловом водних біоресурсів.

В кожному із договорів зазначено, що судно «Вера» є риболовним, зазначена мета фрахтування використання судна за цільовим призначенням, тобто для здійснення торгового мореплавства, хоча як стверджував ОСОБА_1 ТОВ «Барк» в користування якого передано судно СЧС «Вера» займається переробкою водних біоресурсів.

Суперечливі умови договору, строки використання судна в один і той же період різними юридичними особами, які займаються різними видами діяльності, також суд зауважує, що особою, яка має право підпису від двох сторін договорів, виступає одна і та ж особа ОСОБА_1 викликає сумніви у суду з приводу достовірності цих доказів, оскільки відповідно до них неможливо встановити дійсні обставини справи.

Тому що ці письмові докази суперечать іншим письмовим доказам, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

Так, відповідно до постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.03.2019 , яка набрало законної сили 25.03.2019 в описовій частині зазначено судно СЧС « Вера» ( суб`єкт господарювання ПП « ГНПД»).

Окрім, цього цією постановою суду встановлено, що 31.01.2019 року ОСОБА_1 в Азовському морі, судно СЧС «Вера» (суб`єкт господарювання ПП «ГНПД») здійснював незаконний вилов водних біоресурсів, хоча відповідно до договору фрахтування № 1 від 01.01.2016 та додаткової угоди до нього від 25.12.2016, які надані в якості доказів позивачем судно СЧС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вже знаходилося в користуванні ТОВ « Барк», яке займається переробкою водних біоресурсів.

Крім того, записи в судовому журналі судна СЧС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » стосовно того, що 24.02., 25.02.2019 судно « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не здійснювало вилов водних біоресурсів суперечать листам Державної Прикардонної служби України, скерованих на адресу Азовського басейнового управління Державного агенства рибного господарства відповідно до яких повідомлялось, що судно «Вера» в 00.40 24.02.2019 здійснило вихід з Бердянського порту в акваторію Азовського моря на борту з капітаном ОСОБА_1 , на борту знаходилися знаряддя лову, водні живі біоресурси на борту були відсутні.

Азовському рибоохоронному патрулю рекомендовано бути присутнім під час повернення судна в порт і забезпечити присутність уповноваженого представника рибоохоронного патруля під час огляду судна.

Після прибуття судна в порт 25.02.2019, відповідачем на ньому були виявлені живі водні біоресурси , яких не було на борту судна в момент відправлення судна від порту.

Належних доказів в підтвердження того, що судном користувався в момент перевірки, саме переробний комплекс ТОВ « Барк», суду не надано, окрім договорів фрахтування, які підписані самим ОСОБА_1 , окрім того, суд вже зауважує, що зміст договорів, строки фрахтування, які дублюються і повторюються в договорах з різними юридичними особами, ставлять під сумнів, укладання взагалі цих договорів.

Твердження позивача про те, що відповідачем не доведений факт вилову риби 25.02.2019, оскільки судно оглянуто не в момент здійснення лову, а вже після причалу до порту, суд до уваги не бере, оскільки знаходження на борту судна живих водних біоресурсів 25.02.2019, відсутність їх на борту судна 24.02.2019, що підтверджено листом Державної Прикардонної служби України, вже само по собі свідчить, що вилов водних біоресурсів, мав місце, саме 25.02.2019 і крім того, саме 25.02.2019 згідно постанови засвідчений факт невиконання припису, який полягав у незаконному вилові водних біоресурсів.

Не спростовано і те, що ОСОБА_1 , який 25.02.2019 знаходився на борту судна СЧС « Вера» в якості капітана, яке здійснювало незаконний вилов рибних біоресурсів використувалося для цього саме, не ПП « ГНПД», а іншим юридичними особами ТОВ «Почерк» чи ФОП « ОСОБА_6 або ТОВ « Барк» для переробки водних біоресурсів.

Другою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП, зазначеної в постанові є чинення ОСОБА_1 перешкоди при виконанні службових обов`язків головномус державному інспектору ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патруля ОСОБА_2 , а саме, огляду, застосовуючи фізичну силу.

25.02.2019 ОСОБА_2 разом з групою державних інспекторів Азовського рибоохоронного патруля прибули в Бердянський морський торгівельний порт для перевірки законності промислу СЧС « Вера»

ОСОБА_2 виконував свої службові обов`язки відповідно до норм чинного законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державно ївлади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

В преамбулі Закону України від 08.07.2011 № 3677-VI «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» зазначено, що цей Закон визначає, зокрема, основні засади діяльності та державного регулювання в галузі рибного господарства, збереження та раціонального використання водних біоресурсів, порядок взаємовідносин між органами державної влади, місцевого самоврядування і суб`єктами господарювання, які здійснюють рибогосподарську діяльність у внутрішніх водних об`єктахУкраїни.

Відповідно до статті 6 цього ж Закону державне управління та регулювання у галузі рибного господарства здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень, Рада міністрівАвтономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації.

Указом Президента Українивід 16.04.2011 № 484/2011 затверджено Положення про Державне агентство рибногогосподарстваУкраїни (далі - Положення про Держрибагентство, Держрибагентствовідповідно).

Пунктом 1 Положення про Держрибагентство передбачено, що Держрибагентство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Мінагрополітики).

Відповідно до статті 21 Закону Українивід 17.03.2011 № 3166-VI «Про центральні органи виконавчоївлади», пунктів 7, 8 Положення про Держрибагентство, постанови Кабінету Міністрів Українивід 07.12.2011 № 1263 «Про утворенн ятериторіальних органів Державного агентства рибногогосподарства» наказом Мінагрополітикивід 19.01.2012 № 26 затверджено Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України (далі - Положення про органирибоохорони).

Згідно із пунктом 1 Положення про органи рибоохорони Головне управління охорони водних біоресурсів у м. Києві, управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в області, басейнові управління, басейновий відділ є територіальними органами Держрибагентства, які діють у складі Держрибагентства і йому підпорядковуються.

Згідно ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають, зокрема, такі повноваження:

давати обов`язкові до виконання письмові вказівки (приписи) про усунення порушень у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів;

перевіряти документи на право використання водних біоресурсів, зупиняти транспортні (у тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, транспортних (у тому числі плавучих) засобів, знарядь рибальства, добутої продукції та інших предметів;

вилучати в осіб, які порушують законодавство у галузі охорони і використання водних біоресурсів, знаряддя добування водних біоресурсів, транспортні (у тому числі плавучі) засоби, обладнання та предмети, що були знаряддями правопорушення, незаконно добуті водні біоресурси, а також відповідні документи на них;

проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, фото- і відеозйомку як допоміжні засоби для запобігання і виявлення порушень законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів;

безперешкодного доступу до території (у тому числі об`єктів природно-заповідного фонду) і приміщень підприємств, установ та організацій, які здійснюють добування, утримання, зберігання або переробку водних біоресурсів, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів;

визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками;

складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів;

вилучати знаряддя добування (вилову) водних біоресурсів, транспортні засоби, обладнання та предмети, що були знаряддями правопорушення у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, а також незаконно добуті водні біоресурси у разі неможливості встановлення власника зазначеного майна;

здійснювати перевірку знарядь добування, контролювати їх кількість, перевіряти відповідність вимогам законодавства у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Аналогічні повноваження надані органам рибоохорони, як природоохоронним органам статтею 60 Закону України «Про тваринний світ» та пунктом 6 Порядку проведення рибоохоронних рейдів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.10.2018 № 512.

Згідно ст.61 Закону України «Про тваринний світ», працівникам підприємств, установ та організацій, які здійснюють охорону і контроль у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, гарантується правовий захист їх честі, гідності, здоров`я та життя відповідно до законодавства.

Пунктом 4 Порядку проведення рибоохоронних рейдів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.10.2018 № 512 передбачено, що під час проведення рибоохоронних рейдів посадові особи рейдової групи забезпечують дотримання законодавства у галузі рибного господарства, здійснення заходів із запобігання, виявлення та припинення правопорушень, передбачених статтею 50, частинами третьою - п`ятою статті 85, статтями 85-1, 86-1, 88-1, 90, 91-2, статтею 164 - в частині порушення порядку провадження господарської діяльності, пов`язаної з добуванням і використанням риби та інших водних біоресурсів, статтею 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ст.34 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та ст.35 Закону України «Про тваринний світ», визначено, що користувачі водних біоресурсів зобов`язані безперешкодно допускати в місця відтворення, добування, зберігання, утримання, на рибоприймальні пункти та місця реалізації водних біоресурсів, на рибальські судна та інші плавучі засоби, зайняті в технологічному процесі, представників центральних органів виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за провадженням рибогосподарської діяльності, надавати на їх вимогу документи щодо обліку та використання водних біоресурсів, своєчасно виконувати їхні вимоги та письмові розпорядження, які базуються на засадах цього Закону та інших нормативно-правових актів у галузі рибного господарства.

Таким чином, судом встановлено, що державні інспектори рибоохорони під час рибоохоронних рейдів мають право безперешкодного доступу до місць відтворення, добування, зберігання, утримання водних біоресурсів без отримання відповідної ухвали суду, а користувачі зобов`язані сприяти вказаним перевіркам.

25.02.2019 перевірка СЧС «Вера» здійснювалась на підставі наказів Азовського рибоохоронного патруля від 20.02.2019 № 29-ОД «Про проведення рибоохоронного рейду ВРП №1 Азовського рибоохоронного патруля» та від 22.02.2019 № 54-К «Про створення чергової групи».

Підставами для перевірки були також: лист Державного агентства рибного господарства України від 31.01.2019 № 3-6.2-16/599-19, яким повідомлялось, що на час вищеописаних подій не затверджені ліміти та квоти спеціального використання водних біоресурсів на 2019 рік, без яких неможливо проведення промислового лову; складені у відношенні директора ПП «Група науково-промислових досліджень» ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення від 31.01.2019 та від 05.02.2019; листи орієнтування Бердянського прикордонного загону (№ 22-1586 від 25.02.2019) та міжрайонного оперативно-розшукового відділу оперативно-розшукового управління Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України (№ 51/196 від 24.02.2019).

ОСОБА_1 чинив перешкоди та не надав можливості державним інспекторам рибоохорони провести огляд знарядь лову, добутих водних біоресурсів, застосовуючи фізичну силу, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Як стверджував позивач в ході судового розгляду, він дозволив інспекторам рибоохорони пройти на судно, дозволив проведення огляду, але в подальшому вчинив опір незаконному розпорядженню інспектора ОСОБА_7 стосовно вилучення знаряддя лову та водних біоресурсів.

Тобто, він не заперечував, що вчинив опір, але не огляду, а саме вилученню.

Дане твердження спростовано оглядом відеозапису подій від 25.02.2019, з якого вбачається, що інспектори рибоохоронного патруля дійсно знаходилися на судні, проходили по ньому, але огляд в передбаченому законом порядку проведений не був, оскільки огляд, це певна процесуальна дія, а не тільки візуальний огляд речей.

Іноді при огляді проводиться вимірювання, фотографування, якщо це є необхідним для огляду певних речей. Після проведення огляду складається протокол або про його проведення зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення.

Про те, що огляд не був проведений, оскільки його проведенню перешкоджав ОСОБА_1 , свідчить не тільки відсутність протоколу огляду або запису про це в протоколі про адміністративне правопорушення, а також свідчить відеозапис, з якого не вбачається, що огляд був проведений в передбаченому законом порядку.

Як поясняв в ході розгляду представник відповідача Азовського басейнового управління огляд знарядь лову та водних біоресурсів це не тільки їх візуальний огляд, це ціла процедура, яка передбачає необхідність по-перше , розмістити знаряддя лову на борту судна так, щоб можливо їх витянути невід, трал для їх ретельного огляду, опису оглянутих речей, фотографування в разі необхідності або інших процесуальних дій.

З відеозапису вбачається, що такі дії не проводилися у зв`язку з відсутністю для цього належних умов, по перше, це перешкоджання ОСОБА_1 цим діям, застосування ним фізичного опіру інспектору ОСОБА_7 та дії інших членів екіпажу, які висловлювалися нецензурною лайкою на адресу державних інспекторів.

Суд вважає, що не заслуговують на увагу твердження представника позивача про те, що відеозапис, зроблений відповідачем 25.02.2019, не є належним доказом , тому що про нього не зазначено ані в протоколі, ані в оскаржуваній постанові, оскільки суд розглядає справу в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, ті інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Тому у суду відсутні законні підстави для визнання відеозапису, наданого відповідачем, неналежним доказом відповідно до вимог КАС України.

Окрім того, в своїх усних та письмових поясненнях, долучених до позову, позивач неодноразово посилався на відеозапис, як доказ.

Суд не приймає до уваги посилання позивача у позовній заяві, що відповідачем ОСОБА_2 не надано жодного рішення суду, яке б дозволяло йому проводити обшук або огляд у приватній власності позивача.

Порядок огляду і вилучення речей та документів регулюється ст.264 та 265 КУпАП і не потребує попереднього отримання дозволу суду.

Статтею 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

При дослідженні доказів, судом не встановлено обставин, які б виключали провадження у справі № 016836.

Суд критично ставиться до доводів позивача стосовно незаконності його притягнення до адміністративної відповідальності, викладених в його позовній заяві, які не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи.

Посилання позивача, що свідками не можуть бути особи, які зазначені в протоколі нічим не обґрунтовано.

Відповідно до ст.272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Згідно п. 2.8. Інструкції з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 09.04.2003 № 101, протокол підписується особою, яка його склала, порушником і свідками, якщо вони є. У разі відмови порушника підписати протокол у ньому робиться запис про це, який засвідчується підписом особи, яка склала протокол, та іншими особами, які брали участь у виявленні правопорушення.

В даному випадку факт відмови порушника підписати протокол засвідчили члени рейдової групи, які брали участь у виявленні правопорушення.

Крім того, позивач посилався на те, що розгляд протоколу про адміністративне правопорушення та складання постанови за результатами розгляду адміністративних матеріалів не можливий на місці вчинення правопорушення і суперечить вимогам закону.

ОСОБА_1 знав, що у відношенні нього складається протокол про адміністративне правопорушення, йому було запропоновано надати пояснення та ознайомитись з протоколом, але він відмовився від участі в провадженні, суд вважає, щозловживання процесуальними правами не може бути перешкодою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Не було порушено відповідачем при складанні оскаржуваної постанови і вимог ст.ст. 268,277, 279 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 при складанні протоколу та постанови було запропоновано надати письмові пояснення, спочатку було запропоновано отримати копію протоколу, ознайомитися з його змістом і надати свої пояснення, але він відмовився від отримання протоколу та надання пояснень , про що зазначено в протоколі, про це також свідчить оглянутий судом відеозапис.

Ст. 277 КУпАП передбачений строк розгляду справ про адміністративне правопорушення, що вони розглядаються в п`янадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

В даному випадку цей строк відповідачем не порушений, заборон розгляду справи в цей же день, стаття не містить.

Про порушення відповідачем ст. 279 КУпАП не свідчить складання постанови -25.02.2019, в день складання протоколу, після того, як ОСОБА_6 відмовився від отримання протоколу і надання письмових пояснень, йому було повідомлено, що відносно нього буде складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП, він не заявив про відкладення розгляду протоколу з метою надання пояснень і бажанням ознайомитися з протоколом, тобто, оскаржувана постанова була винесена в його присутності, від отримання копії якої він також відмовився.

Стосовно тверджень, що протокол складений та розглянутий неповноважною особою, суд зауважує наступне.

Відповідно до п.7 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 р. №895, Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони).

Азовське басейнове управління Державного агентства рибного господарства створене як територіальний орган Держрибагентства відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 р. № 894 «Питання функціонування територіальних органів Державного агентства рибного господарства».

Відповідно п.1 Положення про Азовське басейнове управління Державного агентства рибного господарства (Азовський рибоохоронний патруль), затвердженого наказом Держрибагентства від 15.07.2016 № 229, Азовський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагентства, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується.

Відповідно до ст.240 КУпАП органи рибоохорони розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням правил рибальства та охорони рибних запасів, передбачені статтею 50, частиною третьою статті 85, статтями 86-1, 91-2 і 188-5 цього Кодексу. Від імені органів рибоохорони розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: Головний державний інспектор рибоохорони України, головні державні інспектори рибоохорони в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, провідні державні інспектори рибоохорони, старші державні інспектори рибоохорони.

Головний державний інспектор ВРП № 1 Шаповалов Геннадій Володимирович є посадовою особою Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства та діє в рамках повноважень відповідно до Положення про Азовське басейнове управління Державного агентства рибного господарства, посадової інструкції та норм чинного законодавства.

Відповідно до пп.8.12 та п.8 Положення про Азовське басейнове управління Державного агентства рибного господарства посадові особи мають повноваження складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Щодо цих посадових осіб також належать і головні державні інспектори рибоохорони підтверджено і правовими висновками, викладеними у постановах Касаційного адміністративного суду у справах № 162/445/16-а, №712/9528/16-а, №405/2109/16.

Не містить КУпАП заборон стосовно складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення однією і теж посадою особою. При цьому, суд вважає необхідним вказати на те, що відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті здійснення державного контролю та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 34 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року усправі № 162/445/16-а.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Твердження позивача щодо інших можливих порушень, які на його думку, були допущеними в ході винесення відповідачем оспорюваної постанови є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами.

В Постанові Верховного Суду по справі № 825/2328/16 від 22.05.2020 викладений висновок про те, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок .процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultraviresaction - invalidact).

Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справаі № 813/1790/18.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оспорювана постанова, ухвалена уповноваженою посадовою особою органу рибоохорони, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 72-76, 242-246, 295, 371 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 016836 від 25.02.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 765 ( сімсот шітдесят п`ять гривень) за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 188-5 КУпАП, винесеної головним державним інспектором ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патруля Шаповаловим Геннадієм Володимировичем та закриття провадження по адміністративній справі, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюєтьсяз дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та проголошено 22 лютого 2021 року.

Суддя Н. І. Черткова