Справа № 160/16363/20
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
08 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в призначені пільгової пенсії № 0400-0305-8/103907 від 03.11.2020 року та скасувати її;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з дати звернення а саме з 07.10.2020 згідно поданої заяви та доданих документів із врахуванням пільгових періодів роботи по Списку № 2 з 28.10.1985 р. по 27.07.1988 року, з 27.02.1992 року по 23.05.1997 р., з 10.04.1998 р. по 27.05.2000 р., з 27.05.2000 по 01.12.2001, з 01.02.2002 по 01.11.2003 роки, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після досягнення необхідного віку звернулась 07.10.2020 року до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за результатами розгляду якої прийнято рішення № 0400-0305-8/103907 від 03.11.2020 року про відмову в підтвердженні періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Таке рішення позивач вважає протиправним, з огляду на наявність документів, що свідчать про те, що позивач працював повний робочий день, без будь-яких прогалин у місяцях, має стаж у період з 28.10.1985 р. по 27.07.1988 року, з 27.02.1992 року по 23.05.1997 р., з 10.04.1998 р. по 27.05.2000 р., з 27.05.2000 по 01.12.2001, з 01.02.2002 по 01.11.2003 роки. Вказує, що в трудовій книжці наявні записи перебування позивача у вказаний період на відповідних професіях, які відносяться до списку, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем 19.01.2021 року подано відзив на позовну заяву (вх.. № 900/21), в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що за результатом розгляду наданих документів відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Вказано, що пільговий стаж не підтверджено, довідка № 25 від 20.03.2020 р. потребує перевірки; період знаходження в центрі зайнятості з 2013 року по 2019 рік перетинається з періодами основної роботи. Загальний стаж позивача становить 26 років 05 місяців 26 днів, пільговий стаж по Списку № 2 не зараховано.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 07.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про відмову в призначенні пенсії» відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку № 2, у зв`язку з відсутності необхідного пільгового стажу. Зазначено, що загальний стаж роботи на дату звернення становить 26 років 05 місяців 26 днів, пільговий стаж по Списку № 2 відсутній. Пільговий стаж не підтверджено, довідка № 25 від 20.03.2020 року потребує перевірки, запит до відділу контрольно-перевірочної роботи відсутній.
Згідно пенсійної справи позивача, період роботи з 28.10.1985 р. по 27.09.1989 р., з 01.01.1994 р. по 23.05.1997 р., з 01.01.1999 р. по 30.04.2000 р., з 28.05.2000 р. по 01.12.2001 р., з 01.02.2002 р. по 01.11.2003 р. включено до страхового стажу позивача.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
З аналізу вищенаведеного можливо зробити висновок, що для призначення пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" необхідним є: 1) не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; 2) віднесення професії до списку робіт і посад із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України; 3) безпосередня зайнятість повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).
Так, згідно пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Судом встановлено, що згідно пенсійної справи позивача, період роботи з 28.10.1985 р. по 27.09.1989 р., з 01.01.1994 р. по 23.05.1997 р., з 01.01.1999 р. по 30.04.2000 р., з 28.05.2000 р. по 01.12.2001 р., з 01.02.2002 р. по 01.11.2003 р. включено до страхового стажу позивача, пільговий стаж відсутній.
Разом з тим період з 15.11.1991 р. по 31.12.1993 р., з 24.05.1997 р. по 31.12.1998 р., з 01.05.2000 р. по 27.05.2000 р., з 02.12.2001 р. по 31.01.2002 р. у страховому стажі позивача відсутній.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , зокрема:
- 27.02.1992 р. прийнятий в члени колгоспу «За мир» (наказ № 2 від 27.02.1992 р.),
- 23.05.1997 р. звільнений (наказ № 4 від 23.05.1997 р.),
- 10.04.1998 р. прийнятий в члени колгоспу «За мир» зварювальником (наказ № 3 від 10.04.1998 р.),
- 27.05.2000 р. звільнений у зв`язку з реформуванням господарства (наказ № 2 від 27.05.2000 р.),
- 27.05.2000 р. прийнятий в селянсько-фермерське господарство «За мир» (наказ № 2 від 29.05.2000 р.),
- 01.12.2001 р. звільнений (наказ № 20-к від 06.12.2001 р.),
- 01.02.2002 р. прийнятий на роботу до С(Ф)Г «За мир» зварювальником (наказ № 24-к від 10.02.2002 р.).
Вказані періоди роботи підтверджені даними трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 НОМЕР_1 .
Також довідкою виконавчого комітету Славгородської селищної ради № Є-30 від 27.02.2020 р. підтверджено, що в документах архівного фонду «За мир» та КСП «За мир» у відомостях нарахування заробітної плати працівниках міститься інформація щодо нарахування ОСОБА_1 , зварювальнику, заробітної плати за період 1992 - 1996 роки.
Згідно довідки виконавчого комітету Славгородської селищної ради № Є-29 від 27.02.2020 р. в документах архівного фонду «За мир» та КСП «За мир» у відомостях нарахування заробітної плати працівниках міститься інформація щодо нарахування ОСОБА_1 , зварювальнику, заробітної плати за період 1992 - 2003 роки.
Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, до якого віднесені посади «Зварювальники катанки і дроту» (Виробництво дроту і каліброваного металу), «Слюсарі, зварювальники та електромонтери з обслуговування бурового, паросилового та енергетичного обладнання на бурових», «Слюсарі, зварювальники і казанярі, зайняті повний робочий день на ремонті і обслуговуванні технологічних установок» (Переробка нафти, газу, вугілля та сланцю), «Зварювальники термітного зварювання і їх підручні» (Котельні і судокорпусних роботи), «Зварювальники аргонной і атомно-водневої зварювання».
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 затверджені: Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Судом встановлено, що у вказаній постанові містяться посади: «Електрогазозварювальник» (Список № 1), «Зварювальники пічного зварювання труб (Список № 1), «Нагрівальники (зварювальники) металу» (Список № 1), «Вишкомонтажники-зварювальники» (Список № 2, розділ XII «Буріння, видобування та переробка нафти, газу та газового конденсату, переробка вугілля і сланцю), «Електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах».
Отже, судом не встановлено, що позивач у період роботи в колгоспі «За мир» та КСП «За мир» займав одну з наведених посад зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Отже підстави для віднесення періоду роботи з 27.02.1992 р. по 23.05.1997 р., з 10.04.1998 р. по 27.05.2000 р., з 27.05.2000 р. по 01.12.2001 р. та з 01.02.2002 р. по 01.11.2003 р. до пільгового стажу за Списком № 2 відсутні.
Щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 28.10.1985 р. по 27.07.1988 р. суд вказує, що довідкою АТ «Дніпроважмаш» № 25 від 20.03.2020 р. для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 28.10.1985 р. по 27.07.1988 р. виконував роботу в шкідливих умовах праці за професією електрозварник (електрозварник ручної зварки), що передбачено Списком № 2 постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року.
Вказана довідка видана АТ «Дніпроважмаш» за підписом директора Биба К.Є. та містить всі необхідні реквізити. Підстави для неприйняття такої довідки судом не встановлено, а також відповідачем не наведено.
Таким чином, вище вказані обставини вказують на наявність права на зарахування ОСОБА_1 до загального трудового стажу роботи період з 27.02.1992 р. по 31.12.1993 р., з 10.04.1998 р. по 31.12.1998 р. та з 01.05.2000 р. по 27.05.2000 р. та до пільгового стажу роботи за Списком № 2, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоду роботи з 28.10.1985 р. по 27.07.1988 р., отже відповідні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з не зарахування стажу роботи ОСОБА_1 є протиправними.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Також, при вирішені цього спору, суд, відповідно до частин першої-другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Поряд з тим, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень, з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією № КП-171/1 від 26.11.2020 року.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому, з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі 420,40 грн.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 242-244, 246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до загального трудового стажу роботи період роботи з 27.02.1992 р. по 31.12.1993 р., з 10.04.1998 р. по 31.12.1998 р. та з 01.05.2000 р. по 27.05.2000 р. та до пільгового стажу роботи за Списком № 2, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоду роботи з 28.10.1985 р. по 27.07.1988 р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу роботи період роботи з 27.02.1992 р. по 31.12.1993 р., з 10.04.1998 р. по 31.12.1998 р. та з 01.05.2000 р. по 27.05.2000 р. та до пільгового стажу роботи за Списком № 2, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоду роботи з 28.10.1985 р. по 27.07.1988 р.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 15 лютого 2021 року.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков