Справа № 414/2726/20
Суддя: Костроба Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року Справа № 414/2726/20

Провадження № 2-а/414/2/2021

Кремінський районний суд в Луганській області у складі:

головуючого судді Костроба Ю.Ю.

за участі секретаря судового засідання Міщенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою площа Красна 5 в

м. Кремінна адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Головченко Артем Олександрович до Управління патрульної поліції Донецької області в особі інспектора СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції Листопада Олега Олександровича, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України.

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України в обґрунтування якого зазначив, щопостановою інспектора СРПП Костянтинівського ВП капітана поліції Листопада Олега Олександровича, від 18.12.2020 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у розмірі 340,00 грн. на підставі постанови серії БАА № 807147. Відповідно до вищезазначеної постанови позивач о 16 год. 00 хв. 18.12.2020 року в м. Константинівка по вулиці О. Тихого, буд. 368, керуючи ТЗ, у якого не працював габарит в темну пору доби, чим порушив п. п. 31.3 ПДР України Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством. Проте така постанова не відповідає вимогам закону з наступних підстав: Під час складання постанови позивач по справі оспорив інкриміновані правопорушення та вимагав надати докази такого порушення та пояснив, що перед виїздом в рейс перевірив технічний стан автомобіля та напівпричепа а коли поліцейські зупинили його і вказали що напівпричепі не працює габарит, позивач подякував їм та пояснив, що відповідно до п. п.31.5 ПДР України усуне дану несправність, проте дані вимоги відповідачем були проігноровані. Він просить суд її скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, але надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги в частині стягнення судових витрат прохали не вирішувати під час винесення рішення по справі, інші вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, проте задоволення позову заперечував, прохав справу розглянути за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів ст. 77 КАС України щодо обов"язку доказування:

1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

3. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

4. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

5. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно вимог ч.9 ст. 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Судом встановлено, згідно копії постанови (а.с. 11), що позивач обвинувачується у порушенні п.п.31.4.3. «а» ПДР України.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"). Експлуатація транспортних засобів також забороняється в разі: порушення вимог щодо їх переобладнання; порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв; виявлення технічних несправностей і невідповідності вимогам правил, норм, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також неукомплектованості відповідно до призначення. З метою недопущення негативного впливу на життя і здоров`я людей або в разі загрози погіршення екологічної ситуації експлуатація транспортних засобів може бути в установленому законодавством порядку обмежена або заборонена в окремій місцевості, оголошеній зоною надзвичайної екологічної ситуації.

Відповідно до п. п.31.5 ПДР України, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

При винесені постанови було порушено права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема; знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заяви, клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто або за дорученням.

Частиною наданих законом прав позивач був позбавлений, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Отже своїми діями поліцейський, який склав постанову про адміністративне правопорушення, порушив право позивача, як будь-якої людини, передбачене статтею 268 КУпАП та 59 Конституції України. Через, що істотно порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачену статтями 245,246,248,252,268,278,279 КУпАП, у їх сукупності. Що є підставою для скасування постанови, незалежно від наявності чи відсутності вини позивача.

Необхідність забезпечення саме поліцейським реалізації права людини на правову допомогу та щодо наслідків порушення права на захист, викладенні в постановах Верховного Суду від 18 лютого 2020 року (справа №524/9827/16-а) та від 26 травня 2020 року (справа №640/16220/16-а) якими були залишені в силі рішення судів першої та апеляційної інстанції про скасування постанови поліцейського на тій підставі, що поліцейським не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги; Верховний Суд погодився із судами, що такими діями відповідач порушив права особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, тому і порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови.

У Рішенні від 20.10.2011 у справі «Rysovskyy v. Ukraine» Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб («Beyeler v. Italy», «Oneryildiz v. Turkey», «Megadat.com S.r.l. v. Moldova», «Moskal v. Poland»). На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Lelas v. Croatia» і «Toscuta and Others v. Romania») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси («Oneryildiz v. Turkey», та «Beyeler v. Italy»).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Lelas v. Croatia»).

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Пункт 1 та 2 розділу III. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пункт 9 розділу ІІІ. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Аналогічну правову позицію висловив у своїй постанові ВС справа № 337/3389/16-а ( 2-а/337/154/2016, адміністративне провадження № к/9901/29775/18 від 30.05.2018 року.

Відповідач по справі в порушення вимог інструкції не досліджував докази правопорушення, що є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на постанову Серія БАА № 807147 від 18.12.2020 року вбачається, що відповідач по справі не виконав вимоги нормативно правового акту «Інструкції», що є підставою для скасування зазначеної постанови.

Згідно ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Більш того до оскаржуваної постанови відповідачем не долучено жодних доказів правопорушення які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно частини 2 розділу IV Інструкцій з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити:

- найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

- дату розгляду справи;

- відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

- опис обставин, установлених під час розгляду справи;

- зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

- прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

- дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

- транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

- технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

- розмір штрафу та порядок його сплати;

- правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В постанові Серія БАА № 807147 від 18.12.2020 року відсутні докази про ознайомлення ОСОБА_1 з його правами і обов`язками визначеними та ст. 10, 59, 63 Конституції України, а це є підставою для скасування зазначеної постанови.

Більш того з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того при розгляді справи про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 не було надано фото або відеозапис начебто скоєного правопорушення, хоча в постанові вказаний засіб відео фіксації а саме Б/К 106.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. п. 31.4. ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам як у п. п. 31.4.7. «ї» ПДР України, відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.

Разом з тим п. 31.5 роз`яснює що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 («ї»; «д» у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 вказано, що обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.( частина 3 стаття 62 Конституції України).

Згідно з частинами другою і третьою статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування , посадових і службових осіб.

Крім того ч.2. ст.. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, вважаю, що дії інспектора СРПП Костянтинівського ВП капітана поліції Листопада Олега Олександровича щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення про визнання позивача винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень є незаконною, а постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 77,ч.9 ст.80, ч. 3ст.205,ст.229,241-246,250,255,286,293-295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Головченко Артем Олександрович до Управління патрульної поліції Донецької області в особі інспектора СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції Листопада Олега Олександровича, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України - задовольнити.

Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАА № 807147 від 18.12.2020, складену інспектором СРПП Костянтинівського ВП капітана поліції Листопада Олега Олександровича за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. - скасувати.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права,свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п. п. 15.5 Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кремінський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю.Ю. Костроба