Справа № 320/49/19
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2021 року м. Київ Справа № 320/49/19
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Харченко С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України у Київській області
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправною бездіяльності відповідача, що виявилась у непризначенні позивачу пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він як особа, яка не менше 14 календарних днів у 1987 році працювала в зоні відчуження, має право відповідно до положень частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII на призначення пенсії за віком із його зменшенням на 8 років.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 відкрито провадження у даній справі та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, про що свідчать наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень (а.с. 22, 23).

Представник відповідача позов не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років з огляду на неподання ним первинних документів на підтвердження його участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, а також довідок про період (періоди) його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

За наведених обставин представник відповідача вважає, що Баришівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області та його посадові особи діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та здійснено заміну відповідача - Баришівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області - його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

Вказані обставини підтверджуються даними, наведеними у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 та посвідченні категорії 2 серії НОМЕР_2 , виданому позивачу 02.07.1993 Київською обласною державною адміністрацією, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи. (а.с. 6, 7).

У серпні 2018 року позивач звернувся до Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення йому як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Рішенням від 13.11.2018 № 1140 Баришівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з посиланням на відсутність первинних документів, які підтверджують участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, період (періоди) його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та підвищену оплату його праці у вказані періоди.

Обставини, на які посилається відповідач у своєму рішенні від 13.11.2018 № 1140 як на підставу для відмови у призначенні пенсії, позивач вважає такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом порушеного права з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Згідно з пунктом 1 абзацу 1 статті 9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Статтею 10 зазначеного Закону передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, передбачені статтею 55 Закону № 796-XII.

Так, відповідно до частини першої статті 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Зокрема, цією статтею встановлено, що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону (частина третя статті 55 Закону № 796-XII).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Таким чином, необхідними умовами для отримання права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років є: 1) набуття особою в установленому законом порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів; 2) наявність у такої особи страхового стажу не менше 15 років; 3) досягнення особою 52-річного віку.

У свою чергу документи, які подаються до Пенсійного фонду України та його управлінь для призначення пенсії, в тому числі на пільгових умовах, визначені Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Так, в силу приписів підпункту 5 пункту 2.1 цього Порядку документами, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Вказаним вище нормам кореспондують положення частини третьої статті 65 Закону № 796-XII, згідно з якими документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Аналізуючи наведені вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право на користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема, право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС".

Згідно зі статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що статус позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого позивачу 02.07.1993 Київською обласною державною адміністрацією.

У період з 1987 року по 1991 рік позивач працював у радгоспі «Комсомолець Полісся» Баришівського району Київської області, що підтверджується архівною довідкою Комунальної установи "Баришівський районний трудовий архів" від 21.08.2018 № 153 (а.с. 10).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році.

Так, з довідки радгоспу «Комсомолець Полісся» від 05.02.1993 № 70 вбачається, що позивач був відряджений в зону відчуження для виконання робіт з перевезення силосу, сіна та металолому:

- 9, 10, 12, 18, 20, 21 лютого; 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 27, 30 березня; 27 травня 1987 року в с. Копачі;

- 22, 23, 30, 31 січня; 14 травня; 2, 4, 6, 9, 12, 14, 15, 17, 21, 23 липня 1987 року в с. Бички;

- 21 грудня 1987 року в с. Буряковка (а.с. 8).

З наведених документів також вбачається, що позивач отримував за вказані вище періоди заробітну плату у підвищеному розмірі.

Аналогічні відомості щодо періоду роботи позивача у зоні відчуження у 1987 році наведені і в наказі радгоспу «Комсомолець Полісся» від 20.04.1993 № 116-А, належним чином завірена копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 9).

Крім того, за даними особових рахунків по обліку заробітної плати позивачу у січні-грудні 1987 року нараховано заробітну плату за роботу в зоні відчуження (архівна довідка № 153, видана 21.08.2018 Комунальною установою "Баришівський районний трудовий архів" (а.с. 10).

Таким чином, вказані вище документи підтверджують періоди участі позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році та отримання ним за роботу в зоні відчуження заробітної плати у підвищеному розмірі.

При цьому суд звертає увагу відповідача на те, що за наявності первинних документів, що підтверджують періоди участі позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відсутність довідки за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, не може слугувати самостійною підставою для відмови особі у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років.

У свою чергу твердження відповідача про те, що позивачем до заяви не приєднано необхідних документів для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, у тому числі досліджених судом вище, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Так, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи відповідача ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 зобов`язано надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Водночас вимоги наведеного вище судового рішення відповідачем не виконано, заяву позивача про призначення пенсійного віку разом з доданими до неї документами з відміткою територіального органу Пенсійного фонду України про їх прийняття суду не подано.

Крім того, жодних документальних свідоцтв, які б спростовували факт відкомандирування позивача в зону Чорнобильської АЕС для здійснення перевезень у 1987 році, відповідачем як суб`єктом владних повноважень суду також не надано.

При цьому досягнення позивачем відповідного віку та наявність у нього необхідного страхового стажу для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII відповідачем не оспорюється.

За наведених обставин суд, враховуючи досягнення позивачем на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення 52-річного віку, наявність у нього страхового стажу не менше 15 років, набуття позивачем в установленому законом порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та прийняття ним у 1987 році участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, дійшов висновку про наявність у позивача всіх визначених чинним законодавством складових для призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Відповідно до частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

В силу положень частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 13.11.2018 № 1140, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Що стосується позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача, що виявилась у непризначенні позивачу пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Задоволенню в адміністративному процесі підлягають лише ті вимоги, які поновлюють порушене право особи в публічно-правових відносинах.

Враховуючи, що наслідком відповідної пасивної поведінки відповідача у процесі призначення позивачу пенсії стало рішення комісії Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 13.11.2018 № 1140, яке, як встановлено судом, є протиправним, оскільки не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування даного рішення є достатнім та належним способом захисту порушених прав позивача у сфері публічно-правових відносин з відповідачем.

Відтак у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача, що виявилась у непризначенні позивачу пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд вважає за необхідне відмовити.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд враховує наступне.

Відповідно до частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративний суд, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

У свою чергу ознакою дискреційних повноважень є право суб`єкта владних повноважень приймаючи рішення, вчиняючи дії чи утримуючись від їх вчинення, діяти із певною свободою розсуду, тобто можливістю обрати одне з кількох юридично допустимих рішень.

Разом з тим, за наявності у позивача страхового стажу не менше 15 років, досягнення ним певного віку, набуття позивачем в установленому законом порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та прийняття ним у 1987 році участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідача є лише один можливий варіант вчинення дій - прийняти рішення про призначення позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до положень частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

Суд констатує, що задоволення вимоги про зобов`язання відповідача вчинити передбачені чинним законодавством дії, відступити від яких він не мав права, однак незаконно відмовився їх вчиняти, чим порушив конституційні права людини і громадянина, не є втручанням у компетенцію суб`єкта владних повноважень.

Крім того, як вже зазначалось судом вище, призначення та виплата пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV і Закону № 796-XII.

Частиною першою статті 45 Закону України Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Судом встановлено, що із заявою про призначення пенсії позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України 14.08.2018.

Вказані обставини відповідачем не заперечуються та підтверджуються даними, наведеними у рішенні про результати розгляду заяви про призначення пенсії від 13.11.2018 № 1140 (а.с. 12).

При цьому досягнення позивачем пенсійного віку відбулось 22.08.2018, у зв`язку з чим суд, керуючись положеннями частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, починаючи з 23.08.2018.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивач в силу приписів статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення сторонами інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду не надано, судові витрати розподілу та стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 13.11.2018 № 1140, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київської області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: м. Київ, вул. Ярославська, 40) призначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 23.08.2018 пенсію за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано в установлені строки.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя Харченко С.В.