Справа № 640/21508/20
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

16 лютого 2021 року м. Київ № 640/21508/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами

за позовом ОСОБА_1

до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просить суд:

- визнати відмову Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації щодо зняття з реєстрації місця проживання за адресою по АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 (1986р.н.), ОСОБА_3 (1987 р.н.), ОСОБА_4 (1971 р.н.), ОСОБА_5 (1989 р.н.), протиправною.

- зобов`язати Святошинську районну в місті Києві державну адміністрацію зняти з реєстрації місця проживання за адресою по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (1986 р.н.), ОСОБА_3 (1987 р.н.), ОСОБА_4 (1971 р.н.), ОСОБА_5 (1989 р.н.).;

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, передано на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року - скасувати, а справу № 640/21508/20 направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду на стадію вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Розглянувши позовну заяву і додатки до неї, суд дійшов висновку про наявність під-став для відмови у відкриті провадження в адміністративній справі, зважаючи на таке.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У той же час, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Вказане узгоджується з висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №826/3620/17 (провадження № 11-1393апп18).

Частиною третьою статті 19 КАС України визначено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини у даній справі стосуються визнання незаконною відмову щодо зняття з реєстрації місця проживання за адресою по АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 (1986р.н.), ОСОБА_3 (1987 р.н.), ОСОБА_4 (1971 р.н.), ОСОБА_5 (1989 р.н.).

Тобто, даний спір направлений на поновлення позивачем свого порушеного права користування та розпорядження земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з незаконною реєстрацією вказаних осіб за цією адресою.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із частиною четвертою статті 11 ЦК України у випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Отже, рішення суб`єктів владних повноважень, до яких належать, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть бути підставами виникнення/припинення цивільних прав та обов`язків.

До способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).

На підставі частини першої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 у адміністративній справі №640/21508/20.

Оскільки спір про зняття з реєстрації місця проживання осіб - ОСОБА_2 (1986р.н.), ОСОБА_3 (1987 р.н.), ОСОБА_4 (1971 р.н.), ОСОБА_5 (1989 р.н.), може впливати на їх майнові права та інтереси, тому цей спір стосується приватно-правових відносин і, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, не підлягає розгляду в порядку КАС України, відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність розгляду цієї справи в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі №646/8672/17 (провадження № 11-848апп19).

Вказане свідчить про те, що дані позовні вимоги виникли з приводу захисту житлових прав та інтересів позивача та мають похідний характер від вимог у приватно-правовому спорі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, виходячи з системного аналізу наведених норм, враховуючи, що спірні правовідносини є цивільно-правовими, а відтак, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини шостої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та роз`яснити, що заявлені позовні вимоги належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищенаведеного, пункту 1 частини першої статті 170, статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур