Справа № 263/1886/20
Суддя: Ковтуненко В. О.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№263/1886/20
№ 2-а/263/20/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Моторіній В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом посилаючись на наступні обставини. 05.02.2020 року поліцейським сержантом поліції Молокоєдовим А.Р., винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2071241, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. У фабулі зазначеної постанови вказано, що 05.02.2020 року приблизно о 17:26 год., ОСОБА_2 рухаючись по вул. Шевченко, буд 142 в Центральному районі м. Маріуполя в напрямку пр. Металургів в Центральному районі, водій керуючи транспортним засобом здійснив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, чим порушив п.11.9 Правил дорожнього руху України забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу. Позивач із вказаними обставинами не згоден та зазначив, що 05.02.2020 року він рухався по вулиці Шевченка в напрямку проспекту Металургів у місті Маріуполі, на початку вул. Шевченка встановлені дорожні знаки: 3.29 - обмеження максимальної швидкості, 7.21.1 вид небезпеки, а також знак 5.5 «Дорога з одностороннім рухом», який відповідно до п.10.7.6 ДСТУ 4100-2002, повинен застосовуватись для позначення дороги або відокремленої проїзної частини, по всій ширині якої транспортні засоби рухаються в одному напрямку. Знак повинен установлюватись на початку дороги або відокремленої проїзної частини з одностороннім рухом і повторюватись після перехрестя. Виконуючи вимоги дорожнього знака 5.5 «Дорога з одностороннім рухом», ОСОБА_1 здійснював рух на своєму транспортному засобі по вул. Шевченка, після чого відносно нього була винесена постанова за порушення вимог п.11.9 ПДР України. У своєму позові ОСОБА_1 зазначив, що на початку автомобільної дороги в Центральному районі м. Маріуполя по вул. Шевченка в напрямку пр. Будівельників і Центральному районі м. Маріуполя встановлений дорожній знак: 3.21 «В`їзд заборонено», який відповідно до п.10.7.6 ДСТУ 4100-2002, повинен застосовуватись, щоб заборонити в`їзд усіх транспортних засобів у випадках, коли треба: запобігти зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом. Таким чином на вул. Шевченка м. Маріуполя організовано односторонній рух. Однак при цьому поруч із автомобільним дорожнім полотном, паралельно руху автомобілів, розташовані трамвайні колії, які не відокремлені від краю автомобільної дороги, в тому числі відсутня розділювальна смуга або відповідна дорожня розмітка.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 липня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі.

Позивачем у позовній заяві викладена позиція відносно правопорушення.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву до якого також додав диск з відеозаписом. Разом з цим, до суду не надано документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу. Також відповідачем неодноразово була подана заява про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.3 ст.162 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.162 КАС України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Аналогічна норма міститься в п.2 ч.1 ст.175 КАС України та про зазначений обов`язок відповідача було вказано в ухвалі про відкриття провадження у справі від 27.07.2020 року.

Однак відповідачем зазначені вимоги закону дотримані не були, у зв`язку із чим, поданий до суду відзив на позовну заяву не відповідає вимогам ст.162 КАС України.

У зв`язку із викладеним, суд розглядає справу відповідно до вимог ч.2 ст.175 КАС України, за наявними матеріалами справи, та не визнає неявку представника відповідача поважною.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 лютого 2020 року о 17:34 годині, поліцейським Управління патрульної поліції в Донецькій області сержантом поліції Молокоєдовим А.Р. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2071241, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно фабули оскаржуваної постанови, 05.02.2020 року, о 17:26:09, м. Маріуполь, вулиця Шевченка, 142, водій керуючи автомобілем здійснив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, чим порушив п.11.9 Правил дорожнього руху України порушення заборони виїзду на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлену від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КАС України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580), поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону № 580, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку встановленого законом.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із пунктом 5 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395) постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Разом з тим, додатком 5 до Інструкції №1395 передбачено зазначення у постанові про адміністративне правопорушення доказів вчинення правопорушення (пункт 8 - «До постанови додаються…»).

З копії оскаржуваної постанови вбачається, що така постанова не містить посилання на технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, а тому наданий відповідачем диск з відеозаписом з реєстратора встановленого в службовому автомобілі не може бути визнаний судом допустимим доказом, та відповідно до вимог ч.1 ст.74 КАС України не береться до уваги.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, до суду надано не було.

Оскільки, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис вчинення адміністративного правопорушення, який наданий лише до суду, суд погоджується з доводами позивача, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, що в свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26.04.2018 року (справа №202/2862/17 (2-а/202/143/2017)), від 26.04.2018 року (справа №200/5590/17 (2а/200/669/17)), від 20.12.2019 року (справа №191/1060/17 (2-а/191/94/17)), від 23.12.2019 року (справа № 524/253/17).

Відповідно до ст.293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено (ч. 3 ст. 286 КАС України).

За таких обставин суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2071241 від 05.02.2020 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Керуючись Кодексом України про адміністративне правопорушення України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2071241 від 05.02.2020 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого Донецького апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.О. Ковтуненко