Справа № 320/670/21
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 лютого 2021 року м. Київ № 320/670/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

20 січня 2021 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області (далі - третя особа), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу суддівської винагороду за період з 18 квітня 2020 р. по 28 серпня 2020 р. (за винятком днів відпустки) із застосуванням ст. 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік";

- зобов`язати відповідача провести перерахунок суддівської винагороди позивачу за період з 18 квітня 2020 р. по 28 серпня 2020 р. (за винятком днів відпустки), обчисливши її відповідно до ст. 130 Конституції України та ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", та виплатити недоотриману частину.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

22 лютого 2021 р. до суду від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. У відзиві відповідач також заявив клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Це клопотання обґрунтовано тим, що відповідач вважає недоцільним розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Вказує, що справа має для суспільства важливе значення, у справі слід врахувати обсяг та характер доказів, які можна визначити та дослідити тільки в загальному позовному провадженні.

Дослідивши подане відповідачем клопотання, суд бере до уваги наступне.

Згідно з приписами ст.12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч.2). Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (ч.3).

При цьому, відповідно до вимог ч.4 ст.12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років".

За приписами ч.5 ст.12 КАС України умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо:

1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище;

2) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію;

3) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

4) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію;

6) оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

7) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження;

8) типові справи;

9) оскарження нормативно-правових актів, які відтворюють зміст або прийняті на виконання нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним і нечинним повністю або в окремій його частині;

10) інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження;

11) перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За приписами ч. 6 статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Водночас, зміст клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження не дає підстав стверджувати, що повне та всебічне з`ясування усіх обставин у справі потребує проведення її розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач заперечує той факт, що саме ця справа має для суспільства важливе значення і з цих підстав її розгляд необхідно здійснювати у загальному провадженні, вважає правильним те, що суд визначив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження.

Надаючи оцінку твердженням відповідача про те, що у справі слід врахувати обсяг та характер доказів, які можна визначити та дослідити тільки в загальному позовному провадженні, суд зазначає про таке. Відповідач у клопотанні не зазначив, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання, не вказав, який саме значний обсяг доказів ним буде подано до суду та не зазначив жодних особливостей цих доказів, які б потребували дослідження саме в порядку загального позовного провадження. Судом при цьому враховано, що до відзиву відповідачем взагалі жодного доказу, про обсяг та характер яких зазначалося у клопотанні, не надано.

Дослідивши клопотання представника відповідача, матеріали справи, беручи до уваги предмет та підстави позову, обставини, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги та заперечення, характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів у справі, а також враховуючи, що в Україні уведено період карантину та визначено комплекс заходів щодо його дотримання, суд на цей час не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження та дійшов висновку, що в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Керуючись положеннями статей 241, 243, 248, 258, 262 КАС, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовити.

Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала про набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Журавель В.О.