Справа № 600/1580/20-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/1580/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2020 року до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправними дії Головного Управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пільгової пенсії;

зобов`язати Головне Управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області вчинити дії по призначенню ОСОБА_1 пільгової пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 18.08.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його загальний трудовий стаж становить більш 38 років, з яких електрозварювальником ручного зварювання більш 15 років.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу 30 років 6 місяців, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

18.08.2020 року позивачу виповнилося 55 років, стаж роботи електрозварювальником ручного зварювання більше 15 років, що на його думку, у відповідності до з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Проте листом від 07.08.2020 року позивачу відмовлено у призначенні пільгової пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи з шкідливими умовами праці.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки факт роботи електрозварювальником ручного зварювання підтверджується дипломом ПТУ, трудовою книжкою, довідками про заробітну плату, довідками про підтвердження трудового стажу роботи для призначення пільгової пенсії, висновками експертиз, наказів про завершення проведення атестації робочих місць, а також показами свідків.

Позивач вважає, що в результаті протиправних дій відповідача по справі він незаконно позбавлений у призначенні пільгової пенсії по досягненню ним 55 років, так як має загальний стаж більше 38 років із яких більш 15 років електрозварювальник ручного зварювання.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що на час звернення ОСОБА_1 до Головного управління його загальний страховий стаж, відповідно до поданих документів, становив 38 років 1 місяць 26 днів.

Разом з тим, виходячи із займаних посад позивача та характеру виконуваної роботи, на підставі відповідної уточнюючої довідки до стажу роботи за Списком № 2 при призначенні пенсії враховано період роботи ОСОБА_1 у ТОВ "Чернівецький цегельний завод №3" з 02.10.2012 року по 30.12.2013 року та з 13.03.2014 року по 30.06.2020 року (по місяць звернення до Головного управління), що складає 7 років 3 місяці 2 дні. До пільгового стажу роботи не враховано період роботи у ПАТ "Чернівецький цегельний завод № 1" з 13.05.2004 року по 14.05.2012 року оскільки в довідці про підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пільгової пенсії не вказано характер виконуваної роботи, а саме що позивач працював за професією (посадою) електрозварювальника ручного зварювання, відповідно до розділу 33 списку №2 робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.

Таким чином, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, у позивача складає 7 років 3 місяці 2 дні.

Позивач, ознайомившись з відзивом на позовну заяву, подав до суду відповідь на відзив, в якій заперечував позицію відповідача з підстав аналогічних викладеним у позовній заяві.

Ухвалою суду від 12.10.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні обставини справи у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 виданий 07.04.1999 року Герцаївським РВ УМВС України в Чернівецькій області (а.с. 4-6, 17).

Згідно з Дипломом НОМЕР_3 від 20.07.1983 року позивач 01.09.1980 року вступив до середнього міського професійно-технічного училища №6 м. Чернівці та 20.07.1983 року закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища за професією електрозварювальники ручної зварки і здобув загальну середню освіту (а.с. 11).

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_4 від 18.04.1986 року містяться наступні записи про роботу:

- з 01.11.1983 року по 19.11.1985 року служба в лавах радянської армії (військовий квиток НОМЕР_5 (а.с. 20));

- з 10.04.1986 року по 24.05.1989 року - робота електрозварювальником ручного зварювання;

- з 07.07.1989 року по 11.05.2004 року - робота електрозварювальником;

- з 13.05.2004 року по 14.05.2012 року - робота електрозварювальником;

- з 02.10.2012 року по 30.12.2013 року - робота електрогазозварювальником;

- з 13.03.2014 року по даний час - робота електрогазозварювальником (а.с. 12-16).

Відповідно до Протоколу №66 від 28.07.2020 року страховий стаж позивача становить 38 років 1 місяць 26 днів (а.с. 22).

Встановлено, що відповідно до Висновку експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці та правильності визначення пільгових пенсій за Списком №2 на ВАТ "Цегельному заводі №1" м. Чернівці, вул. Зелена, 3, Чернівецьким цегельним заводом №1 проведено першу атестацію робочих місць в грудні 1994 року за Наказом №89 від 05.12.1994 року. На підставі "Висновку" №05-110 від 06.12.2000 року та "Припису" №05-111 від 06.12.2000 року Державної експертизи умов праці області було припинено призначення пільгових пенсій за Списком №2 працівника ВАТ "Цегельного заводу №1" (крім тих, на кого розповсюджується дія ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення"). Наказ №89 від 05.12.1994 року по підприємству "Про перелік професій з пільговим пенсійним забезпеченням" не відповідав вимогам щодо проведення атестації робочих місць (а.с. 8).

Згідно з Довідкою ПАТ "Чернівецький цегельний завод №1" №01-69 від 21.11.2018 року, Чернівецький цегельно-черепичний завод №1 перейменовано в Чернівецьке виробниче об`єднання будматеріалів, Чернівецьке виробниче об`єднання будматеріалів перейменовано на Чернівецьке заводоуправління будматеріалів №1, Чернівецьке заводоуправління будматеріалів №1 перейменовано Чернівецьке обласне виробниче об`єднання будматеріалів, Чернівецьке обласне виробниче об`єднання будматеріалів перейменовано на Чернівецьке державне підприємство будматеріалів "Чернівцібудматеріали", Чернівецьке державне підприємство будматеріалів "Чернівцібудматеріали" перейменовано на Чернівецький цегельний завод №1, Чернівецький цегельний завод №1 перейменовано на Відкрите акціонерне товариство "Чернівецький цегельний завод №1", Відкрите акціонерне товариство "Чернівецький цегельний завод №1" перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Чернівецький цегельний завод №1", Публічне акціонерне товариство "Чернівецький цегельний завод №1" перейменовано на Приватне акціонерне товариство "Чернівецький цегельний завод №1" (а.с. 9).

Відповідно до Довідки ПАТ "Чернівецький цегельний завод №1" №01-68 від 21.11.2018 року позивач працював повний робочий день на ПрАТ "Чернівецький цегельний завод №1" і в період з 13.05.2004 року до 14.05.2012 року працював за професією (посадою) електрозварювальника 5 розряду. Відповідно до наказу №228 від 11.05.2004 року прийнятий на роботу та відповідно до наказу №60 від 14.05.2012 року звільнений з роботи, в цей період працював за професією електрозварювальника 5 розряду, що передбачена Списком №2 розділ підрозділ Загальні професії підстава постанова КМУ від 15.01.2003 року №36 (а.с. 10).

24.07.2020 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ у Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 7).

Листом від 07.08.2020 року №2400-0216-8/21787 Головне управління ПФУ у Чернівецькій області відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 12 років 6 місяців. Виходячи із займаних посад позивача та характеру виконуваної роботи, на підставі відповідної уточнюючої довідки до стажу роботи за Списком № 2 при призначенні пенсії враховано період роботи ОСОБА_1 у ТОВ "Чернівецький цегельний завод №3" з 02.10.2012 року по 30.12.2013 року та з 13.03.2014 року по 30.06.2020 року (по місяць звернення до Головного управління), що складає 7 років 3 місяці 2 дні. До пільгового стажу роботи не враховано період роботи у ПАТ "Чернівецький цегельний завод № 1" з 13.05.2004 року по 14.05.2012 року оскільки в довідці про підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пільгової пенсії не вказано характер виконуваної роботи, а саме що позивач працював за професією (посадою) електрозварювальника ручного зварювання, відповідно до розділу 33 списку №2 робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 (а.с.18).

Вважаючи такі дії відповідача щодо відмови у призначені пільгової пенсії протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 2 ч. ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до Розділу 33 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" від 16.01.2003 року №36 до професій, які надають право на призначення пільгової пенсії за Список №2 відноситься професі електрозварювальника ручного зварювання.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В якості доказу наявності права на призначення пенсії на пільгових умовах позивач надав суду копію трудової книжки серії НОМЕР_4 від 18.04.1986 року та Довідку ПАТ "Чернівецький цегельний завод №1" №01-68 від 21.11.2018 року.

Дослідженням записів трудової книжки серії НОМЕР_4 від 18.04.1986 року судом не встановлено відомостей, що визначають право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах.

Зважаючи на відсутність у трудовій книжці позивача відомостей, що визначають його право на призначення пенсії на пільгових умовах, судом, у відповідності до п. 20 Порядку №637, досліджено Довідку ПАТ "Чернівецький цегельний завод №1" №01-68 від 21.11.2018 року про підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пільгової пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до вказаної Довідки ПАТ "Чернівецький цегельний завод №1" №01-68 від 21.11.2018 року позивач працював повний робочий день на ПрАТ "Чернівецький цегельний завод №1" і в період з 13.05.2004 року до 14.05.2012 року працювала за професією (посадою) електрозварювальника 5 розряду. Відповідно до наказу №228 від 11.05.2004 року прийнятий на роботу та відповідно до наказу №60 від 14.05.2012 року звільнений з роботи, в цей період працював за професією електрозварювальника 5 розряду, що передбачена Списком №2 розділ підрозділ Загальні професії підстава постанова КМУ від 15.01.2003 року №36.

Таким чином, суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що у Довідці ПАТ "Чернівецький цегельний завод №1" №01-68 від 21.11.2018 року чітко не вказано, що позивач працював за професією (посадою) електрозварювальника ручного зварювання, відповідно до Розділу 33 Списку №2 робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2003 року №36.

Проте, відповідно до п. 3 ч. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, в разі виявлення в записах трудової книжки та довідках неповних даних відповідач був уповноважений вжити заходів щодо витребування з відповідних підприємств, установ, організацій або архівних установ уточнюючих довідок про наявність у позивача наявного трудового стажу роботи для призначення пільгової пенсії.

Крім того, з органи Пенсійного фонду можуть надавати допомогу у пошуку та зборі необхідних документів.

Проте, судовим розглядом встановлено, що таких дій відповідач не вчиняв, чим обмежив реалізацію позивачем права на соціальний захист, гарантованого ч. 1 ст. 41 Конституції України.

За таках обставин, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав в межах спірних правовідносин є визнання протиправними дій Головного Управління пенсійного фонду України Чернівецької області щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пільгової пенсії, оформленої листом №2400-0216-8/2187 від 07.08.2020 року.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача вчинити дії по призначенню ОСОБА_1 пільгової пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 18.08.2020 року, суд зазначає наступне.

Згідно підпунктів 2, 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Статтею 8 Конституції України, закріплено що в Україні визнається і діє принцип верховенство права.

Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

У судовому рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олссон проти Швеції" від 24 березня 1988 року (скарга №10465/83) зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази "передбачено законом", є наступні:

- будь-яка норма не може вважатися "законом", якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію;

- фраза "передбачено законом" не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав;

- закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади.

Крім того, згідно з пунктом 65 вказаного рішення Суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання "необхідним у демократичному суспільстві", суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне зазначити, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Суд звертає увагу на те, що прийняття рішення про призначення пенсії, в тому числі на пільгових умовах належить до виключних повноважень відповідача по справі, який при вирішенні такого питання у відповідності до статті 19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу, як встановлено судом, відповідач по справі не вчинив усіх передбачених відповідними нормативно-правовими актами дій щодо належного розгляду заяви позивача про призначення пільгової пенсії, зокрема не вчинив дій щодо витребування з відповідних підприємств, установ, організацій або архівних установ уточнюючих довідок про наявність у позивача наявного трудового стажу роботи для призначення пільгової пенсії та наявності правових підстав для врахування трудового стажу роботи за період 13.05.2004 року по 14.05.2012 року.

Застосовуючи механізм ефективного захисту права, порушеного суб`єктом владних повноважень, враховуючи зміст позовних вимог та приписи статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що належним способом відновлення порушеного права позивача, може бути зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення ОСОБА_1 пільгової пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням вимог та положень ухваленого судового рішення.

Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

За таких обставин, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 8 ст. 139 КАС України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн згідно квитанції №24 від 23.09.2020 року.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного Управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пільгової пенсії.

3. Зобов`язати Головне Управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.07.2020 року про призначення пільгової пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням вимог та положень ухваленого судового рішення.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області судові витрати - судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп., сплачений відповідно до квитанції №24 від 23.09.2020 року.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (, площа Центральна, 3, м. Чернівці, Чернівецька область, 58002).

Суддя В.О. Григораш