Справа № 500/514/20
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/514/20

17 лютого 2021 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

представника позивачів Біля Р.С.,

представників відповідача (заявника) Оленяка В.Я., Шмигельської М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження заяву Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 через представника адвоката Біля Руслана Степановича звернулися до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, у якій просили:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 17.05.2019 №287/0/7-19 «Про надання дозволу на розроблення землевпорядної документації щодо об`єднання земельних ділянок на території Дунівської сільської ради Заліщицького району»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 04.09.2019 №621/0/7-19 «Про затвердження документації із землеустрою та включення до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення земельної ділянки площею 11,9290 га на території Дунівської сільської ради Заліщицького району (кадастровий номер :01:002:0017)»;

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0017;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» провести державну реєстрацію земельних ділянок, відведення яких відповідно до проекту землеустрою, розробленого Приватним підприємством «Земля Поділля» (далі - ПП «Земля Поділля»), передбачалось у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 площею 2,0000 га за кадастровим номером :01:001:2109, ОСОБА_2 площею 2,000 га за кадастровим номером :01:001:2107, ОСОБА_3 площею 1,9290 га за кадастровим номером :01:001:2110, ОСОБА_4 площею 2,000 га за кадастровим номером :01:001:2108, ОСОБА_5 , площею 2,0000 га за кадастровим номером :01:001:2105, ОСОБА_6 площею 2,0000 га за кадастровим номером :01:001:2106 за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані на території села Дунів Заліщицького району Тернопільської області, за межами населеного пункту;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 площею 2,000 га, ОСОБА_2 площею 2,000 га, ОСОБА_3 площею 1,9290 га, ОСОБА_4 площею 2,000 га, ОСОБА_5 площею 2,000 га, ОСОБА_6 площею 2,000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані на території села Дунів Заліщицького району Тернопільської області, за межами населеного пункту;

- стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 по 20 000,00 грн кожному відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 у справі №500/514/20, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020, позов задоволено частково.

До суду надійшла заява Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (далі Головне управління) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 (том 3 а.с.63-66). Заява обґрунтована тим, що у цій справі позивачами виготовлено один проект землеустрою, який після проведення державної реєстрації земельних ділянок розробником документації із землеустрою ПП «Земля Поділля» подано 24.10.2020 через Центр надання адміністративних послуг Тернопільської міської ради до Головного управління з заявами про видачу рішення про передачу у власність земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 .

З метою захисту інтересів держави та уникнення подвійної безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами за одним цільовим призначенням згідно доручення Держгеокадастру від 17.07.2020 №447/3-20-0.13 керівникам Головних управлінь в областях уповноважено визначити відповідальних осіб та забезпечити їх доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Для забезпечення виконання цього доручення Головним управлінням визначено перелік таких осіб та розпочато оформлення доступу через ДП «Національні інформаційні системи». Уповноваженими особами Головного управління здійснюється перевірка реалізації громадянами права на безоплатну приватизацію земельної ділянки в межах норм, визначених статтею 121 Земельного кодексу України, шляхом надання доступу до Державного реєстру речових прав через застосування ідентифікатора доступу до Єдиних та державних реєстрів. При цьому перевірка інформації здійснюється на підставі реєстраційного номера облікової картки платника податків з державного реєстру фізичних осіб - платників податків. Така інформація є наявною у складових проекту.

06.11.2020 Головним управлінням при розгляді заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та проекту землеустрою шляхом аналізу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:001:0253, за адресою с. Кулаківці Заліщицький район Тернопільська область. Право власності зареєстровано 22.11.2018 на підставі рішення Кулаківської сільської ради від 26.10.2018 №167. За наслідком проведеної перевірки уповноваженою особою сформована 06.11.2020 відповідна Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 231345263.

Заявник вказує, що на момент розгляду справи №500/514/20 у Тернопільському окружному адміністративному суді, дана обставина існувала та була відома позивачу ОСОБА_4 . Позивач ОСОБА_4 уже скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, Головному управлінню стало відомо про це 06.11.2020, на час розгляду справи у суді ця обставина не була відома та об`єктивно не могла бути відома через відсутність інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків з державного реєстру фізичних осіб - платників податків та доступу до Державного реєстру речових прав.

Заявник зазначає, що наведена обставина є суттєвою та істотною, слугує підставою для перегляду судом раніше постановленого рішення. Затвердження проекту землеустрою та передача у власність ОСОБА_4 земельної ділянки 2,00 га для ведення особистого селянського господарства суперечитиме частині 4 статті 116, статті 121 Земельного кодексу України, оскільки громадянин вже скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,60 га. Також затвердження представленого позивачами проекту, розробленого на декількох громадян, за встановлених обставин суперечитиме вимогам статті 118 Земельного кодексу України, оскільки законодавцем не передбачено затвердження проекту частково.

З наведених у заяві підстав Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області просить переглянути рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 у справі № 500/514/20 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії в частині зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 площею 2,000 га, ОСОБА_2 площею 2,000 га, ОСОБА_3 площею 1,9290 га, ОСОБА_4 площею 2,000 га, ОСОБА_5 площею 2,000 га, ОСОБА_6 площею 2,000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані на території села Дунів Заліщицького району Тернопільської області, за межами населеного пункту відмовити.

Ухвалою суду від 22.01.2021 відкрито провадження за нововиявленими обставинами з перегляду рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 в цій адміністративній справі; ухвалено здійснювати розгляд заяви за правилами спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання на 11:00 год 04.02.2021.

В письмовому поясненні представника позивачів (поданому разом з клопотанням про витребування доказів), яке надійшло до суду 03.02.2021 (том 3 а.с.117-124), останній просив для розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення витребувати пояснення та докази у відповідача, зокрема, щодо можливості доступу посадових осіб до Національної кадастрової системи України.

Також представник позивача вказує, що заявник на час розгляду справи у суді мав інформацію про реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_4

Головне управління тривалий час не виконувало рішення суду, виконання якого здійснювалося через органи державної виконавчої служби. У період з дати відкриття відповідних виконавчих проваджень (15.09.2020), отримання повторної заяви позивачів з оригіналом проекту землеустрою (10.09.2020), реєстрації у Державному земельному кадастрі спірних земельних ділянок, на які претендують позивачі, з присвоєнням їм відповідних кадастрових номерів (13.10.2020), заявник зобов`язаний був відповідно до чинного законодавства України здійснити відповідні перевірки, у тому числі в частині ОСОБА_4 та прийняти рішення про затвердження спірного проекту землеустрою. Таким чином, перебіг тридцятиденного терміну, коли відповідач повинен був дізнатися про існування вищевказаних обставин, розпочався з 15.09.2020, тобто з моменту відкриття відповідних виконавчих проваджень. Однак відповідачем тільки 06.11.2020, тобто тільки через два місці було отримано інформацію про те, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0253, а 20.11.2020 до суду було подану відповідну заяву. Тому вважає, що заява подана до суду після закінчення тридцятиденного строку, визначеного частиною другою статті 363 КАС України.

Крім того представник позивачів акцентує увагу на тому, що аргументи заявника (відповідача) про неможливість проведення відповідної перевірки до 27.07.2020 є недостовірною інформацією, оскільки відповідна інформація могла бути отримана відповідачем із використанням Національної кадастрової системи України.

У судовому засіданні 04.02.2021 у зв`язку з необхідністю витребування в учасників справи додаткових пояснень та доказів оголошено перерву до 14:30 год 16.02.2021, а в судовому засіданні 16.02.2021 - до 14:30 год 17.02.2021.

09.02.2021 від представника позивачів надійшли письмові пояснення (том 3 а.с.138-144), у яких він звертає увагу на те, що Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області мало можливість із застосуванням відповідних інформаційних баз даних встановити факт використання ОСОБА_4 права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства до 27.07.2020, враховуючи ще й те, що відповідач приймав декілька відмов у затвердженні проекту землеустрою (рішення від 20.11.2018 №В-6290/0-2524/0/17-18, від 08.02.2019 №В-392/0-205/0/17-19, від 06.05.2019 В-2377/0-840/0/17-19). При цьому представник вказує на обов`язок державних органів діяти вчасно, у належний і якомога послідовніший спосіб у разі якщо йдеться про питання, які впливають на майнові права особи. Своєчасне виявлення таких обставин і зазначення їх Головний управлінням у рішеннях про відмову у затвердженні проекту землеустрою дали б змогу внести зміни до документації із землеустрою її розробником у відповідності до Закону України «Про землеустрій».

Також представник позивача зазначає, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 16.12.2020 № 58-ОТГ та акта приймання-передачі земельних ділянок від 15.12.2020 Заліщицькій міській раді Тернопільської області було передано спірні земельні ділянки у комунальну власність, а 11.01.2021 було внесено відповідні зміни в частині речового права на вказані земельні ділянки. Заліщицькою міською радою на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/514/20 затверджено спірний проект землеустрою.

Пояснення містять посилання на норми статті 31 Закону України «Про землеустрій», відповідно до якої зміни до документації із землеустрою вносяться особою, яка відповідно до вимог цього Закону може бути розробником документації із землеустрою, за рішенням органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування або власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, які затвердили проекти землеустрою. Тому представник позивача вважає, що усунення тих обставин, про які вказує заявник, можливе тільки шляхом внесення змін до спірної документації із землеустрою розробником ПП «Земля Поділля» в частині документів, які стосуються одного з позивачів - ОСОБА_4 , з урахуванням відповідних рішень Заліщицької міської ради, а не шляхом задоволення судом вимоги заявника та позбавлення права інших позивачів отримати у власність спірні земельні ділянки.

12.02.2021 до суду надійшли додаткові пояснення від заявника такого змісту (том 3 а.с.154-158). Доступ до Державного земельного кадастру мають державні кадастрові реєстратори Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, функції і повноваження якого визначені частиною четвертою статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр». З огляду на ці повноваження державний кадастровий реєстратор має можливість перевірити чи особа скористалася правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, державні кадастрові реєстратори Головного управління мають доступ до інформації про земельні ділянки лише в межах Тернопільської області.

Відповідно до процедури, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 455, та на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду здійснено 12.10.2020 державну реєстрацію земельних ділянок, які бажають набути у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 державними кадастровими реєстраторами Головних управлінь Держгеокадастру у Черкаській, Рівненській, Чернівецькій, Вінницькій, Одеській, Дніпропетровській областях, у яких відсутній доступ до інформації про земельні ділянки в Державному земельному кадастрі в межах Тернопільської області.

Доступ до Національної кадастрової системи України мають державні кадастрові реєстратори Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області. Встановити факт використання особою права на безоплатну приватизацію земельної ділянки може державний кадастровий реєстратор при наявності інформації про ідентифікаційний код.

Чинним законодавством не визначено під час здійснення територіальними органами Держгеокадастру своїх повноважень у частині розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності окремого механізму (порядку) щодо здійснення перевірки факту безоплатного отримання (один раз по кожному виду використання ділянок) громадянами у власність земельних ділянок в межах норм статті 121 Земельного кодексу України.

Головним управлінням як суб`єктом земельних відносин забезпечується неухильне дотримання земельного законодавства при реалізації покладених на нього повноважень. Зокрема, при здійсненні функцій із розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності. Так, при підготовці рішень за результатами розгляду заяв/клопотань громадян про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, серед іншого, вивчається питання дотримання встановлених статтею 121 Земельного кодексу України норм безоплатної передачі у власність земельних ділянок громадянам та одноразовості набуття прав на земельні ділянки за одним і тим же цільовим призначенням (частина четверта статті 116 Земельного кодексу України) шляхом перевірки наявної інформації щодо зареєстрованих прав на земельні ділянки, які виникли до 01.01.2013. Відомості про зареєстровані речові права на земельні ділянки Головне управління отримує шляхом взаємообміну інформацією із Державним реєстром речових прав. Однак, відомості у такому випадку потребують уточнення у Державному реєстрі речових прав. Окрім того, у заяві про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, громадяни зобов`язані повідомити, чи скористалися вони раніше правом на безкоштовну приватизацію земельної ділянки за відповідним цільовим призначенням згідно статей 116, 118 Земельного кодексу України.

У поясненнях заявник також звернув увагу, що громадянам ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства загальною площею 11,929 га за межами населеного пункту на території Дунівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області надано на підставі розпоряджень голови Заліщицької районної державної адміністрації від 07.11.2012 № 808-од (із змінами від 05.04.2013 №131-од) та від 29.11.2012 №882-од (із змінами від 05.04.2013 №133-од).

17.02.2021 до суду надійшли додаткові докази від представника позивачів про реєстрацію права власності на земельні ділянки за позивачами (том 3 а.с.165-179).

У судових засіданнях, що відбувалися у цій справі, представники заявника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області заяву підтримали з підстав, у ній наведеній, та просили її задовольнити.

Представник позивачів просив відмовити у задоволенні такої заяви, вважає, що наведені заявником обставини не можуть бути нововиявленою обставиною, оскільки мали бути з`ясовані ним під час неодноразових відмов у затвердженні проекту землеустрою позивачам.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 у справі №500/514/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання вчинити певні дії, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020, позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 17.05.2019 №287/0/7-19 19 «Про надання дозволу на розроблення землевпорядної документації щодо об`єднання земельних ділянок на території Дунівської сільської ради Заліщицького району»;

визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 04.09.2019 №621/0/7-19 «Про затвердження документації із землеустрою та включення до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення земельної ділянки площею 11,9290 га на території Дунівської сільської ради Заліщицького району (кадастровий номер :01:002:0017)»;

скасовано державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0017;

зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» провести державну реєстрацію земельних ділянок, відведення яких відповідно до проекту землеустрою, розробленого ПП «Земля Поділля», передбачалось у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 площею 2,0000 га за кадастровим номером :01:001:2109, ОСОБА_2 площею 2,000 га за кадастровим номером :01:001:2107, ОСОБА_3 площею 1,9290 га за кадастровим номером :01:001:2110, ОСОБА_4 площею 2,000 га за кадастровим номером :01:001:2108, ОСОБА_5 , площею 2,0000 га за кадастровим номером :01:001:2105, ОСОБА_6 площею 2,0000 га за кадастровим номером :01:001:2106 за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані на території села Дунів Заліщицького району Тернопільської області, за межами населеного пункту;

зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області після державної реєстрації земельних ділянок, відведення яких відповідно до проекту землеустрою, розробленого ПП «Земля Поділля», передбачалось у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 площею 2,000 га, ОСОБА_2 площею 2,000 га, ОСОБА_3 площею 1,9290 га, ОСОБА_4 площею 2,000 га, ОСОБА_5 площею 2,000 га, ОСОБА_6 площею 2,000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані на території села Дунів Заліщицького району Тернопільської області, за межами населеного пункту (том 1 а.с.189-205).

При вирішенні справи суд встановив, що розпорядженнями Заліщицької районної державної адміністрації від 07.11.2012 №808-од, 29.11.2012 № 882-од було надано дозвіл позивачам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 2,000 га кожному з позивачів для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Дунівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області за межами населеного пункту.

На замовлення позивачів було розроблено один проект землеустрою ПП «Земля Поділля» на шість земельних ділянок загальною площею 11,9290 га.

Земельні ділянки на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розробленого ПП «Земля Поділля», були сформовані та внесено відомості до Державного земельного кадастру України по кожній з шести земельних ділянок за кадастровими номерами :01:001:2109, :01:001:2107, :01:001:2110, :01:001:2108, :01:001:2105, :01:001:2106 (том 1 а.с.36-53).

Починаючи з 2015 року позивачі неодноразово зверталися до Головного управління Держземагентства у Тернопільській області, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області з клопотаннями про затвердження документації із землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, загальною площею 11,9290 га.

Відповідач протягом тривалого часу та неодноразово відмовляв позивачам у затвердженні проекту землеустрою. Остання відмова Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 06.05.2019 № В-2377/0-840/0/17-19 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок оскаржена позивачами до суду. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили, від 29.10.2019 у справі №500/1632/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області визнано протиправним та скасовано рішення начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Кузя І.І. від 06.05.2019 №В-2377/0-840/0/17-19 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства позивачам за кадастровими номерами :01:001:2109, :01:001:2107, :01:001:2110, :01:001:2108, :01:001:2105, :01:001:2106 та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву вищевказаних осіб про затвердження документації із землеустрою (том 1 а.с.66-69).

В цей же час (після надання вказаної вище відмови позивачам) відповідач приймає рішення про об`єднання земельних ділянок, на які претендували позивачі в одну земельну ділянку та включення об`єднаної земельної ділянки до Переліку земельних ділянок для подальшого продажу їх права оренди на земельних торгах. Відповідні накази Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 17.05.2019 №287/0/7-19 «Про надання дозволу на розроблення землевпорядної документації щодо об`єднання земельних ділянок на території Дунівської сільської ради Заліщицького району» та від 04.09.2019 №621/0/7-19 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок площею 11,9290 га були предметом розгляду цієї адміністративної справи.

Приймаючи рішення у цій справі суд виходив з того, що позивачі отримали дозвіл на розроблення проекту землеустрою у листопаді 2012 року, тобто до внесення відповідних змін до Земельного кодексу України (якими з 03.04.2016 передбачено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема для ведення особистого селянського господарства, можуть підлягати продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах)), тому відповідач як розпорядник земель державної власності не міг приймати рішення про проведення земельних торгів щодо земельних ділянок, на які у встановленому законом порядку було вже надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для особистого селянського господарства.

Відтак суд прийшов до висновку, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України; необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); недобросовісно та нерозсудливо.

У межах позовної вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, то суд встановив, що позивачі мають право безоплатно набути у власність із земель державної власності на підставі рішення органу виконавчої влади земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства не більше 2,00 га. Позивачі отримали ще у 2012 році дозвіл на розроблення проекту землеустрою на відведення земельної ділянки, замовили проектну документацію, яка була розроблена та погоджена в установленому порядку, тобто дотрималися визначеної законодавством процедури виготовлення та погодження проекту землеустрою, що підтверджується обставинами, встановленими у цій справі, та у справі №500/1632/19, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у якій набрало законної сили.

Відповідно до висновків відділу Держземагентства у Заліщицькому районі Тернопільської області Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 15.07.2015 №19-1906-0.5-44.99 та від 15.07.2015 №34-1906-0.5-4500/2-15 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність позивачам, такі проекти розроблено у відповідності до вимог чинного земельного законодавства, погоджено та рекомендується до затвердження з метою передачі у власність земельних ділянок (том 1 а.с.34-35). З огляду на такі обставини справи та положення чинного законодавства України, враховуючи неодноразові відмови позивачам у затверджені проектної документації, що зумовили повторне звернення до суду, суд прийшов до висновку, що способом захисту, необхідним для поновлення прав позивачів, є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивачів та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки їм у власність.

На даний час стосовно цих земельних ділянок судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 16.12.2020 № 58-ОТГ та акта приймання-передачі земельних ділянок від 15.12.2020 року Заліщицькій міській раді було передано спірні земельні ділянки у комунальну власність, а 11.01.2021 внесено відповідні зміни в частині речового права на вказані земельні ділянки (том 3 а.с.145-153).

Представник позивачів зазначав, що Заліщицькою міською радою Тернопільської області затверджено спірний проект землеустрою. Стосовно цього суд встановив, що відповідно до рішень Заліщицької міської ради від 28.01.2021 №212, №213, №214, №215, №216, №217 затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 площею 2,000 га, ОСОБА_2 площею 2,000 га, ОСОБА_3 площею 1,9290 га, ОСОБА_4 площею 2,000 га, ОСОБА_5 площею 2,000 га, ОСОБА_6 площею 2,000 га за рахунок земель не наданих у власність та користування (землі запасу Дунівської сільської ради); надано у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 площею 2,000 га, ОСОБА_2 площею 2,000 га, ОСОБА_3 площею 1,9290 га, ОСОБА_4 площею 2,000 га, ОСОБА_5 площею 2,000 га, ОСОБА_6 площею 2,000 га (том 3 а.с.172-179).

04.02.2021 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зареєстровано право власності кожного з позивачів на земельні ділянки відповідно до вказаних вище рішень Заліщицької міської ради (том 3 а.с.174-179).

Частиною першою статті 361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Цей перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є вичерпним.

Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові № 7 від 22.05.2015 «Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» зазначив, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Суд звертає увагу, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Отже, істотні для справи обставини - це ті, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі ні особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, ні адміністративному суду.

Водночас, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 361 КАС України).

Частиною шостою статті 361 КАС України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Заявник підставою для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 вважає встановлення під час виконання рішення суду обставин, за яких один з позивачів ОСОБА_4 вже використав право на отримання у власність безоплатно земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства у 2018 році.

Судом встановлено, що відповідно до інформації, сформованої 06.11.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:001:0253, за адресою с. Кулаківці Заліщицький район Тернопільська область, право власності зареєстровано 22.11.2018 на підставі рішення Кулаківської сільської ради від 26.10.2018 №167.

До цього ОСОБА_4 отримав дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території села Дунів Заліщицького району Тернопільської області, за межами населеного пункту, проте відповідний проект (що був предметом розгляду у цій справі) не було затвержено.

Питання затвердження поданого позивачами проекту землеустрою розглядалося Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області та судами неодноразово, зокрема одна з останніх відмов Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 06.05.2019 № В-2377/0-840/0/17-19 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок оскаржена позивачами до суду у справі №500/1632/19. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили, від 29.10.2019 у справі №500/1632/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області визнано протиправним та скасовано рішення начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Кузя І.І. від 06.05.2019 №В-2377/0-840/0/17-19 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства позивачам за кадастровими номерами :01:001:2109, :01:001:2107, :01:001:2110, :01:001:2108, :01:001:2105, :01:001:2106 та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву вищевказаних осіб про затвердження документації із землеустрою (том 1 а.с.66-69). Невиконання судового рішення у цій справі та вчинення відповідачем дій щодо об`єднання земельних ділянок, на які претендували позивачі в одну, та подальше виставлення її на торги зумовили повторне звернення позивачів до суду з позовними вимогами у цій справі.

Такі обставини свідчать про те, що Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області мало достовірні відомості про позивачів, у тому числі про ОСОБА_4 (з відомостями про реєстраційний номер облікової картки платника податків) та не було позбавлене можливості перевірити використання ним права на безоплатну приватизацію земельної ділянки в межах норм, визначених Земельним кодексом України. Наявність таких повноважень та доступу до Національної кадастрової карти України лише у кадастрових реєстраторів, на думку суду, не перешкоджало Головному управлінню Держгеокадастру у Тернопільській області як суб`єкту владних повноважень, який був розпорядником земель державної власності, перевірити чи скористався громадянин правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки у 2019-2020 році.

Вказана у частині другій статті 361 КАС України ознака істотних обставин така як «не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою» розглядається як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Обставина, на яку посилається Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, не може бути нововиявленою обставиною, оскільки вказана інформація заявником мала бути перевірена на час розгляду справи у суді і про такі обставини заявник повинен був знати в розрізі доказування обставин у справі. Окрім того, такі обставини Головне управління мало з`ясувати під час виконання рішення ще у попередній справі №500/1632/19 між тими ж сторонами з того ж предмету позову (затвердження проекту землеустрою).

Суд погоджується, що така обставина як реалізація одним з позивачів права на безоплатне отримання земельної ділянки у розмірі 0,6 га відповідної категорії земель могла б бути істотною для правильного вирішення питання надання у власність такому позивачу земельної ділянки, оскільки відповідно до частини 4 статті 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання, а згідно з частиною 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірах не більше 2,0 гектара.

Разом з тим, на момент отримання ОСОБА_4 дозволу на виготовлення проекту землеустрою у 2012 році він звертався вперше щодо реалізації права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки та в межах норм, передбачених Кодексом. Тривале, протягом більше чотирьох років невирішення відповідачем питання про затвердження проекту землеустрою про передачу земельної ділянки ОСОБА_4 , а також неналежна перевірка Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області на час розгляду судових справ, предметом яких був розгляд питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, у тому числі ОСОБА_4 , зумовили те, що судом не встановлена та обставина, що особа вже отримала у власність земельну ділянку площею 0,6 га.

Проте така обставина не була покладена в основу заперечень відповідача проти позову, вона є відмінною від мотивів, які ним наводилися, та не доводилася відповідачем під час судового розгляду. Вона не змінює та не спростовує безпосередньо фактів, що досліджувались судом під час розгляду справи по суті.

Так, при прийняті рішення суд врахував, що оскільки питання про затвердження позивачам проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства вирішувалося відповідачем тривалий час (з 2015 року), остання відмова у затвердженні проекту землеустрою скасована в судовому порядку з прийняттям рішення про зобов`язання повторно розглянути це питання, разом з тим відповідач прийняв протиправні рішення про передачу земельної ділянки на земельні торги, тобто створював перешкоди для реалізації позивачами їх права на отримання у власність земельної ділянки. Відтак суд визначив належним способом захисту прав позивачів саме зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 площею 2,000 га, ОСОБА_2 площею 2,000 га, ОСОБА_3 площею 1,9290 га, ОСОБА_4 площею 2,000 га, ОСОБА_5 площею 2,000 га, ОСОБА_6 площею 2,000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані на території села Дунів Заліщицького району Тернопільської області, за межами населеного пункту.

Крім того, суд звертає увагу, що особливістю розгляду цієї справи є те, що на шість земельних ділянок, на які претендували позивачі, було розроблено один проект землеустрою, щодо решти п`яти позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заявник (відповідач) не встановив порушень щодо реалізації ними права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки.

Кожен з учасників справи звертає увагу на те, що чинне законодавство не передбачає можливості затвердження проекту землеустрою частково, тобто права інших п`яти позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які суд встановив порушеними внаслідок протиправних дій та рішень Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, не будуть захищені та відновлені за відсутності відповідного рішення про затвердження вцілому проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у їх власність.

Окрім того, на даний час судове рішення виконане, про що свідчать відповідні рішення Заліщицької міської ради від 28.01.2021 №212, №213, №214, №215, №216, №217 та витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельні ділянки за позивачами (том 3 а.с.168-179).

Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області прийнято наказ від 13.01.2021 №19-66/14-21-СГ «Про затвердження документації із землеустрою», відповідно до якого затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території села Дунів Заліщицького району Тернопільської області, за межами населеного пункту (том 5 а.с.41).

За таких обставин, суд зазначає, що вказані в заяві обставини, фактично є новими підставами для заперечення права одного з позивачів на реалізацію ним права на безоплатну передачу йому земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, які не були покладені в основу оскаржуваних рішень чи вчинених дій. Тому такі обставини не є нововиявленими у цій справі, а є самостійними підставами для ініціювання відповідним суб`єктом позову до відповідної особи про повернення майна набутого без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно).

Наведена заявником обставина не спростовує фактів, які було покладено в основу судового рішення, та не впливає на оцінку обставин, здійснену судом під час постановлення рішення з огляду на мотиви, за яких відповідач не затверджував проект землеустрою.

Згідно зі статтею 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування цієї Конвенції, в рішенні від 28.11.1999 у справі «Brumarescu v. Romania» наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитись під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтись повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ryabykh v. Russia» від 24.07.2003).

Європейський суд з прав людини зауважив, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03.04.2008).

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Таким чином, в задоволенні такої заяви належить відмовити.

При цьому суд вважає, що заявник дотримався строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, визначеного пунктом 1 частини першої статті 363 КАС України, та своєчасно звернувся до суду з відповідною заявою, протягом 30 днів (23.11.2020) з часу коли такі обставини були ним встановлені (06.11.2020).

Керуючись статтями 248, 256, 295, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 22 лютого 2021 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.