Справа № 380/6008/20
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/6008/20
У Х В А Л А

з питань сплати судового збору

22 лютого 2021 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кузан Р.І. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення збитків, -

в с т а н о в и в :

29.07.2020 до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі відповідач, ФГВФО), в якому позивач просить: стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 заподіяні збитки на загальну суму 14230,91 грн. з яких: пеня становить 6646,37 грн.; 3% річних 1308,30 грн., інфляційні збитки 6276,24 грн.

Ухвалою судді від 03.08.2020 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення збитків.

23.12.2020 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі №380/6008/20 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Справа №380/6008/20 повернулася до суду першої інстанції 21.09.2020.

Ухвалою від 29.01.2021 суддя залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме десять днів з дня вручення цієї ухвали. У встановлений строк позивач виконала ухвалу суду.

На виконання вимог ухвали від 29.01.2021 позивач подала клопотання про звільнення її від сплати судового збору, оскільки вона, як споживач фінансових послуг має право на звільнення від сплати від судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». Просила вказане клопотання задовольнити та звільнити її від сплати судового збору у даній справі.

Вирішуючи подане клопотання, суд враховує таке.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач просить стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 заподіяні збитки на загальну суму 14230,91 грн. з яких: пеня становить 6646,37 грн.; 3% річних 1308,30 грн., інфляційні збитки 6276,24 грн.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон України «Про захист прав споживачів», який установлює права споживачів, визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ч.3 ст. 22 цього Закону, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно із ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 №2121-III вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Преамбула Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 №2664-III (далі - Закон №2664-III) визначає метою цього Закону створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону №2664-III, фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина 1 статті 1058 Цивільного кодексу України).

За змістом ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

З аналізу наведених законодавчих норм слідує, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем, який несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, а тому вкладник, звертаючись до суду з позовом, пов`язаним з порушенням його прав за договором банківського вкладу, звільняється від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, вкладник (споживач фінансових послуг), звертаючись до суду з позовом до банку (виконавця фінансових послуг) за захистом своїх порушених прав, зокрема, у зв`язку з неналежним виконанням договору банківського вкладу, звільняється від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Правовий висновок щодо застосування норм права у цих правовідносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справах №817/649/16, №817/777/16 та постановах Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 817/649/16, від 10.09.2019 у справі №640/1374/19 та від 30.09.2019 у справі №640/1677/19.

Суд звертає увагу на те, що дія ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом під час здійснення останнім владних управлінських функцій, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами на підставі п.4 ч.2 ст.4 Закону України від 23.02.2012 №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З урахуванням викладеного, для забезпечення належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору та правом позивача на звернення до суду з адміністративним позовом, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 133, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в :

клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору в адміністративній справі №380/6008/20 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення збитків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.І. Кузан