Справа № 600/1424/20-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/1424/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамаївський агропромисловий комбінат" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2020 року до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамаївський агропромисловий комбінат" (позивач) до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо ненадання висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Мамаївський агропромисловий комбінат" надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 1000000,00 грн;

зобов`язати Головне управління ДПС у Чернівецькій області підготувати та направити до казначейства разом з іншими передбаченими законодавством документами висновок органу про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Мамаївський агропромисловий комбінат" надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 1000000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.07.2012 року спеціалістами Кіцманської міжрайонної державної податкової інспекції Чернівецької області державної податкової служби проведено планову виїзну перевірку ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за результатами якої 23.07.2012 року складено акт №1093/30/2200/32898324.

На підставі акту перевірки №1093/30/2200/32898324 від 23.07.2012 року винесено податкові повідомлення-рішення від 07.08.2012 року № за формою "Р" про визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у сумі 1708359,00 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції у сумі 115851,00 грн та від 18.09.2012 року: № за формою "Р" про застосування штрафних (фінансових) санкції з податку на прибуток підприємств у сумі 288605,25 грн; № за формою "Р" про визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1974351,00 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції у сумі 387553,00 грн; № за формою "Р" про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 39155,29 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції у сумі 10288,20 грн.

27.09.2012 року позивачем було здійснено оплату податку на додану вартість до бюджету за реквізитами вказаними у податковому повідомленні-рішенні від 18.09.2012 року № за формою "Р" у розмірі 1000000,00 грн.

В подальшому вищевказані податкові повідомлення-рішення позивачем були оскаржені до Чернівецького окружного адміністративного суду.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.05.2013 року №2а/2470/2302/12 скасовано податкові повідомлення-рішення від 07.08.2012 року № та від 18.09.2012 року №, №.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду №2а/2470/2302/12 від 27.08.2013 року постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.05.2013 року №2а/2470/2302/12 скасовано, прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат".

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2019 року №2а/2470/2302/12, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 05.11.2019 року, заяву ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" про перегляд постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.08.2013 року за нововиявленими обставинами задоволено повністю, залишено без змін постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.05.2013 року.

Крім того, постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.11.2019 року, яка набрала законної сили 21.12.2019 року відмовлено у задоволені позову Головного управління ДФС у Чернівецькій області до ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 4486619,70 грн.

Таким чином, позивач вважає, що податкове зобов`язання перед Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області у ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" за податковим повідомленням-рішенням № від 18.09.2012 року з податку на додану вартість відсутнє. Нарахований податковим органом борг зі сплати податків та зборів на загальну суму 4486619,70 грн не підтверджено та спростовується судовим рішенням в адміністративній справі №2а/2470/2302/12.

Отже, сплачені ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" кошти в сумі 1000000,00 грн за актом перевірки №1093/30/2200/3289832 від 23.07.2012 року та податковими повідомленнями-рішеннями, які визнано судом протиправними і скасовано, є надміру сплаченим грошовим зобов`язанням та підлягають поверненню платнику податків.

25.05.2020 року позивачем подано на адресу відповідача заяву за вх.№ 4121/10 про повернення надміру сплачених коштів, однак листом Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 12.06.2020 року за вих.№4072/24-13-52-04-21 повідомлено позивача що повернення коштів по ПДВ не виконано у зв`язку з тим, що позивачем не дотримано умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені визначені ст. 43 ПКУ. В поданій заяві не вказано реквізити на повернення коштів ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" , а вказано реквізити на повернення коштів фізичної особи ОСОБА_1 .

Позивачем 08.07.2020 року було повторно подано до відповідача заяву про повернення надміру сплачених коштів б/н за вх.№ 5063/10, в якій було вказано вірні реквізити отримувача ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" (, АТ КБ "Приватбанк", МФО 305299, IBAN: НОМЕР_1 ), однак Листом Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 23.07.2020 року № 5114/24-13-52-04-21 позивачу повідомлено, що ПДВ у сумі 1000000,00 грн ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" було сплачено 27.09.2012 року. Інтегрована картка платника податку на додану вартість по ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" Кіцманським управлінням головного управління ДПС у Чернівецькій області була закрита 02.11.2016 року та списано за рішенням керівника заборгованість безнадійного податкового боргу банкрута №31669-17 від 28.10.2016 року.

Також позивач зазначив, що від дня коли у ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" виникла переплата (05.11.2019 року) до дня подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань (25.05.2020 року) пройшло 202 дні, тому позивач звернувся до ГУ ДПС у Чернівецькій області у межах 1095-денного строку.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що платіжним дорученням №178 від 27.09.2012 року ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" було перераховано за призначенням платежу "ПДВ до бюджету №13/16-0/32898324 від 23.07.2012 року" суму 1000000,00 грн.

При цьому, станом на дату 27.09.2012 року у ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" було відсутнє податкове зобов`язання та/або узгоджене грошове зобов`язання, яке б передбачало сплату указаної суми. Отже, відповідач вважає, що указана сума 1000000,00 грн є помилково сплаченою ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" з дати зарахування коштів до бюджету - 27.09.2012 року. У зв`язку з вказаним, позивач мав право звернутися до контролюючого органу про повернення помилково сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість з дати їх сплати - з 27.09.2012 року.

Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області листом від 23.07.2020 року №5114/24-13-52-04-21 було надано вичерпну відповідь та відмовлено у задоволенні заяви директора ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" ОСОБА_2 від 08.07.2020 року №5063/10 на підставі п. 43.3 статті 43 та п. 102.5 ст.102 ПК України - у зв`язку із порушенням граничного терміну для такого повернення - 1095 днів від дня виникнення помилково перерахованих коштів.

Відповідач наголошував, що ГУ ДПС у Чернівецькій області у спірних правовідносинах має сукупність підстав для відмови у задоволенні заяви ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" від 08.07.2020 року №5063/10 - заява подана пізніше 1095 дня від дня сплати та відсутнє рішення контролюючого органу про поновлення пропущеного терміну (за наявності підстав).

Позивач, ознайомившись з відзивом на позовну заяву, подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що остаточне рішення суду у справі №2а/2470/2302/12 прийнято саме 05.11.2019 року, з цього часу підтверджено відсутність податкового зобов`язання перед Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області у ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" за податковим повідомленням-рішенням № від 18.09.2012 року з податку на додану вартість.

27.09.2012 року позивачем було здійснено оплату податку на додану вартість до бюджету за реквізитами вказаними у податковому повідомленні-рішенні від 18.09.2012 року № за формою "Р" (Отримувач ВДК у Кіцманському районі, Код 38053640, рахунок №0127) у розмірі 1000000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №178.

Вважає, що сплачені ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" кошти в сумі 1000000,00 грн за актом перевірки №1093/30/2200/3289832 від 23.07.2012 року та податковим повідомленням-рішенням від 18.09.2012 року № за формою "Р", які визнано судом протиправними і скасовано, набули статусу надміру сплаченим грошових зобов`язання після прийняття остаточного рішення суду та підлягають поверненню платнику податків.

Ухвалою суду від 22.09.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні на 20.10.2020 року.

Підготовче судове засідання призначене на 20.10.2020 року відкладено на 10.11.2020 року за клопотанням представника позивача.

Усною ухвалою суду від 10.11.2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження в адміністративній справі №600/1424/20-а закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24.11.2020 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

24.11.2020 року, за клопотання сторін, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мамаївський агропромисловий комбінат" () 26.05.2004 року зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №0000285. Місцезнаходження юридичної особи: буд. Лісова, 1А, місто Нікополь, Дніпропетровська область (а.с. 168).

Наказом ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" №1 від 01.07.2004 року на посаду директора ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" призначено ОСОБА_2 (а.с. 169).

Встановлено, що представниками Кіцманської міжрайонної державної податкової інспекції Чернівецької області державної податкової служби було проведено планову виїзну перевірку ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2009 року по 31.03.2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2009 року по 31.03.2012 року, за результатами якої було складно акт №1093/30/2200/32898324 від 23.07.2012 року (а.с. 12-71), яким зафіксовано наступні порушення:

1) п. 301.1 статті 301, п. 302.1 статті 302 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2756-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого завищено нарахований фіксований сільськогосподарський податок, в періоді, що перевірявся, на загальну суму 272,08 грн, в тому числі за 2011 рік в сумі 163,24 грн, за І-й квартал 2012 рік в сумі 108,84 грн;

2) п. 135.1, п. 135.2 ст. 135. п. 137.1 ст. 137, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2 ст. 138 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) в результаті чого підприємством занижено податок що прибуток підприємств в періоді, шо перевірявся, на загальну суму 1708359 грн, у тому числі за ІІ-й квартал 2011 року у сумі 93258 грн, за ІІІ-й квартал 2011 року у сумі 545506 грн, за IV-й квартал 2011 року у сумі 606873 грн, за І-й квартал 2012 року сумі 462722 грн;

3) п. 49.1, п. 49.18 ст. 49 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) та п. 16.4 ст.16 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року із змінами та доповненнями, товариством не подавалися до Кіцманської МДПІ податкові декларації з податку на прибуток підприємства у п`яти випадках: за 1-й квартал 2011 року, ІІ-й квартал 2011 року, ІІ-ІІІ-й квартали 2011 року, ІІ-IV-й квартали 2011 року, 1-й квартал 2012 року;

4) п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість в періоді, шо перевірявся, на загальну суму 1974351 грн, в тому числі за травень 2011 року у сумі 347653 грн, за червень 2011 року у сумі 76490 грн, за липень 2011 року у сумі 135026 грн, за серпень 2011 року у сумі 192488 грн, за вересень 2011 року у сумі 242166 грн, за жовтень 2011 року у сумі 168545 грн, за листопад 2011 року у сумі 49452 грн, за грудень 2011 року у сумі 179021 грн, за січень 2012 року у сумі 104206 грн, за лютий 2012 року у сумі 329811 грн, за березень 2012 року у сумі 149493 грн;

5) п. 209.1, п. 209.5, п. 209.6, пп. 209.15.1 п. 209.15 ст. 209 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) в результаті чого підприємством завищено податок на додану вартість, що залишається в розпорядженні підприємства, в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1974351 грн, в тому числі за травень 2011 року у сумі - 610 грн (від`ємне значення суми податку на додану вартість), за червень 2011 року у сумі 424753 грн, за липень 2011 року у сумі 135026 грн, за серпень 2011 року у сумі 192488 грн, за вересень 2011 року у сумі 242166 грн, за жовтень 2011 року у сумі 168545 грн, за листопад 2011 року у сумі 47390 грн, за грудень 2011 року у сумі 194293 грн, за січень 2012 року у сумі 90694 грн, за лютий 2012 року у сумі 329428 грн, за березень 2012 року у сумі 150178 грн;

6) п.п. 17.2.164 п. 2.164 ст. 164, п.п. 2(а).176 п. 2.176 ст.176, п.п. 1.1.168 п. 1.168 ст. 368 Податкового Кодексу України віл 02.12.2010 року №2755-VІ, в результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства піл час перевірки питань щодо правильності утриманця та своєчасності перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету в періоді, що перевірявся, на загальну суму податку і доходів фізичних осіб - 41820,15 грн;

7) п. 1.51 ст.51, п.п. 2(б).176 п. 2.176 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI та ч. 2 ст. 9 Закону України № 320/94-ВР від 22.12.1994 р. "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів".

На підставі акта перевірки №1093/30/2200/32898324 від 23.07.2012 року податковим органом було винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- № від 07.08.2012 року за формою "Р" про визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у сумі 1708359,00 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції у сумі 115851,00 грн;

- № від 18.09.2012 року за формою "Р" про застосування штрафних (фінансових) санкції з податку на прибуток підприємств у сумі 288605,25 грн;

- № від 18.09.2012 року за формою "Р" про визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1974351,00 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції у сумі 387553,00 грн;

- № від 18.09.2012 року за формою "Р" про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 39155,29 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції у сумі 10288,20 грн.

Згідно платіжного доручення №178 від 27.09.2012 року позивачем сплачено кошти в сумі 1000000,00 грн на підставі акта перевірки №1093/30/2200/32898324 від 23.07.2012 року, за призначенням платежу "ПДВ до бюджету №13/16-0/32898324 від 23.07.2012 року" (а.с. 73), що визнавалось представниками сторін під час розгляду даної справи.

Встановлено, що непогоджуючись з висновками вищевказаного акта перевірки та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до Чернівецького окружного адміністративного суду.

За наслідками розгляду справи, постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.05.2013 року №2а/2470/2302/12 позов задоволено частково та скасовано: податкове повідомлення-рішення Кіцманської міжрайонної державної податкової інспекції Чернівецької області від 07.08.2012 року № за формою "Р" про визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у сумі 1708359,00 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції у сумі 115851,00 грн; податкове повідомлення-рішення Кіцманської міжрайонної державної податкової інспекції Чернівецької області від 18.09.2012 року № за формою "Р" про застосування штрафних (фінансових) санкції з податку на прибуток підприємств у сумі 288605,25 грн; податкове повідомлення-рішення Кіцманської міжрайонної державної податкової інспекції Чернівецької області від 18.09.2012 року № за формою "Р" про визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1974351,00 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції у сумі 387553,00 грн (а.с. 74-85).

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду №2а/2470/2302/12 від 27.08.2013 року постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.05.2013 року №2а/2470/2302/12 скасовано, прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" (а.с. 86-89).

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.12.2013 року №2а/9108/126/13 задоволено заяву ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду №2а/2470/2302/12 від 27.08.2013 року, залишено без змін постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.05.2013 року №2а/2470/2302/12 (а.с. 90-101).

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 05.11.2014 року №2а/2470/2302/12 скасовано постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.12.2013 року №2а/9108/126/13, заяву ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду №2а/2470/2302/12 від 27.08.2013 року залишено без задоволення (а.с. 102-103).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2019 року №2а/2470/2302/12 заяву ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" про перегляд постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.08.2013 року за нововиявленими обставинами задоволено повністю, залишено без змін постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.05.2013 року (а.с. 104-111).

Сьомий апеляційний адміністративний суд встановив, що вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.11.2016 року №718/287/13-к, який залишено без змін ухвалою Чернівецького Апеляційного суду від 28.02.2019 року №718/287/13-к, виправдано генерального директора ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України (а.с. 112-116, 117-120).

Зазначеним вироком та ухвалою суду констатовано, що в діях ОСОБА_2 відсутня як об`єктивна сторона вказаного злочину так і його суб`єктивна сторона. Цим же вироком фактично встановлено фальшивість та недостовірність такого письмового доказу як акт перевірки № 1093/30/2200/32898324 від 23.07.2012 року, який ліг в основу висновків суду апеляційної інстанції у постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2013 року у справі №2а/2470/2302/12 та інших письмових доказів, зібраних в ході перевірки.

Постановою Верховного Суду від 05.11.2019 року №2а/2470/2302/12 постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2019 року №2а/2470/2302/12 залишено без змін (а.с. 121-126).

Судом також встановлено, що постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 24.12.2014 року №824/2546/13-а постановлено стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих платника податків ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" у сумі 4486619,70 грн (а.с. 127-131).

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.11.2019 року №824/2546/13-а задоволено заяву ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" про перегляд постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 24.12.2014 року у справі №824/2546/13-а за нововиявленими обставинами. Відмовлено у задоволені позову Головного управління ДФС у Чернівецькій області до ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" про стягнення з останнього податкового боргу у сумі 4486619,70 грн (а.с. 132-135).

25.05.2020 року позивач звернувся до Головного управління ДПС у Чернівецькій області із заявою в якій просив повернути ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" надміру сплачені грошові зобов`язання в сумі 1000000,00 грн у зв`язку з визнанням протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, на підставі яких така сплата була здійснена (а.с. 136-137).

Листом Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 12.06.2020 року №4072/24-13-52-04-21 позивачу відмовлено у задоволенні заяви від 25.05.2020 року, оскільки у заяві не вказано реквізити на повернення коштів ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" ЄДРПОУ, а вказано реквізити на повернення коштів фізичної особи ОСОБА_1 (а.с. 138).

08.07.2020 року позивач повторно звернувся до Головного управління ДПС у Чернівецькій області із заявою в якій просив повернути ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" надміру сплачені грошові зобов`язання в сумі 1000000,00 грн у зв`язку з визнанням протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, на підставі яких така сплата була здійснена (а.с. 140-141).

Листом Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 23.07.2020 року №5114/24-13-52-04-21 позивачу відмовлено у задоволенні повторної заяви від 08.07.2020 року, оскільки обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми, тому повернення сплаченої суми 1000000,00 грн 27.09.2012 року по податку на додану вартість неможливе (а.с. 142). Лист від 23.07.2020 року №5114/24-13-52-04-21 позивач отримав поштовим відправленням 28.07.2020 року (а.с. 143-144).

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо ненадання висновку про повернення надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 1000000,00 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що 06.08.2015 року Кіцманською об`єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Чернівецькій області подано до Господарського суду Чернівецької області заяву про визнання банкрутом ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" та постановою Господарського суду Чернівецької області від 23.03.2016 року №926/1307-б/15 визнано банкрутом ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" та відкрито ліквідаційну процедуру (а.с. 145-148).

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27.10.2016 року №926/1307-б/15, залишеною без змін постановою Західного Апеляційного господарського суду від 21.12.2018 року №926/1307-б/15, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ліквідовано ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат", як юридичну особу та припинено провадження у справі про банкрутство (а.с. 149-153).

Постановою Верховного Суду від 11.04.2019 року №926/1307-/15 скасовано постанову Західного Апеляційного господарського суду від 21.12.2018 року та ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 27.10.2016 року у справі №926/1307-б/15, справу №926/1307-/15 передано для розгляду на стадії ліквідаційної процедури в іншому складі суду до Господарського суду Чернівецької області (а.с. 154-160).

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2019 року №926/307-б/15 закрито провадження у справі №926/1307-б/15 про банкрутство ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" (а.с. 161-163).

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Цей критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує Закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Відповідно до п. 3.1. ст. 3 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.115. п. 14.1. ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету або на єдиний рахунок понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до пп. 17.1.15. п. 17.1. ст. 17 ПК України платник податків має право подавати декларацію та інші документи в паперовій формі у разі виникнення технічних та/або методологічних помилок чи технічного збою в роботі електронного кабінету (наявність помилки/збою має бути підтверджена технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету, або згідно з повідомленням на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або рішенням суду), якщо подання таких документів в електронній формі не є обов`язковим відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 87.1. ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до п.п. 43.1. - 43.6. ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст.301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

У разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Повернення у випадках, визначених законодавством, сум податку на додану вартість, контроль за справлянням яких покладено на контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, при ввезенні товарів на митну територію України здійснюється в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент оформлення митної декларації/аркуша коригування, на підставі яких здійснюватиметься таке повернення.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У разі якщо повернення сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу, відповідне повідомлення надсилається контролюючим органом до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення шістдесятиденного строку з дня отримання відповідної податкової декларації.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку.

Порядок повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань регулюється також наказом Мінфіну від 11.02.2019 року №60 "Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені" (далі - Порядок №60).

Указаним Порядком установлено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п. 1 розділу II Порядку №60).

Заява може бути подана платником в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Згідно п. 2 розділу II Порядку у заяві платник зазначає назву помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, його суму, дату сплати І реквізити з платіжного документа, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства), та визначає напрям(и) перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються: на поточний рахунок платника податку в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, незалежно від виду бюджету; у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Додатково до заяви платник може подати копію платіжного документа, на виконання якого помилково та/або надміру сплачений платіж перераховано до бюджету.

Відповідно до п.102.5 ст.102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Отже, повернути помилково та надміру сплачені грошові зобов`язання можливо лише у двох випадках, або протягом 1095 днів від їх сплати або отримання права на таке відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 25 Бюджетного кодексу України, Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішеннями, прийнятими державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Згідно з частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України, Державна казначейська служба України веде бухгалтерський облік всіх надходжень, що належать Державному бюджету України, та за поданням органів стягнення здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету.

Таким чином, з урахуванням змісту позовних вимог, у межах спірних правовідносин належить встановити факт надмірної сплати ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" суми податку на додану вартість у розмірі 1000000,00 грн, відсутність податкового боргу та подання заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від їх сплати або отримання права на таке відшкодування.

Досліджуючи питання дотримання позивачем строку при поданні заяви про повернення надміру сплачених коштів від 08.07.2020 року б/н за вх.№ 5063/10 від дати їх сплати або отримання права на таке відшкодування, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що в період з 13.09.2012 року по 13.05.2013 року Чернівецьким окружним адміністративним судом розглядалась адміністративна справа №2а/2470/2302/12 за позовом ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" до Кіцманської міжрайонної державної податкової інспекції Чернівецької області про скасування податкових повідомлень-рішень від 07.08.2012 року № та від 18.09.2012 року № , № та №.

Вказані податкові повідомлення-рішення винесено на підставі акта перевірки №1093/30/2200/32898324 від 23.07.2012 року.

Як встановлено судом та не заперечувалось представниками сторін, згідно платіжного доручення №178 від 27.09.2012 року позивачем сплачено кошти в сумі 1000000,00 грн на підставі акта перевірки №1093/30/2200/32898324 від 23.07.2012 року, за призначенням платежу "ПДВ до бюджету №13/16-0/32898324 від 23.07.2012 року".

При цьому, не погоджуючись з висновками акта перевірки №1093/30/2200/32898324 від 23.07.2012 року та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до Чернівецького окружного адміністративного суду.

За результатами розгляду справи, постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.05.2013 року №2а/2470/2302/12 позов задоволено частково та скасовано наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 07.08.2012 р. № за формою "Р" про визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у сумі 1708359,00 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції у сумі 115851,00 грн;

- від 18.09.2012 р. № за формою "Р" про застосування штрафної (фінансової) санкції з податку на прибуток підприємств у сумі 288605,25 грн;

- від 18.09.2012 р. № за формою "Р" про визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1974351,00 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції у сумі 387553,00 грн.

В період з 17.06.2016року по 27.08.2013 року Вінницьким апеляційним адміністративним судом розглядалась апеляційна скарга на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.05.2013 року №2а/2470/2302/12. За результатами розгляду апеляційної скарги, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду №2а/2470/2302/12 від 27.08.2013 року постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.05.2013 року №2а/2470/2302/12 скасовано, прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат".

В силу положень ч. 2 ст. 255 КАС України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до положень п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Враховуючи положення п. 56.18 ст. 56 ПК України, станом на дату 27.09.2012 року (платіжне доручення №178 від 27.09.2012 року) у ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" було відсутнє податкове зобов`язання та/або узгоджене грошове зобов`язання, яке б передбачало сплату указаної суми 1000000,00 грн.

Отже, вказана сума є помилково сплаченою ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" з дати зарахування коштів до бюджету - 27.09.2012 року.

Таким чином, до 27.08.2013 року (дата ухвалення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду у справі №2а/2470/2302/12) у позивача по справі не виникало жодних узгоджених грошових та/або податкових зобов`язань на суму 1000000,00 грн, які б підлягали сплаті станом на 27.09.2012 року.

В свою чергу, з 27.08.2013 року (дата ухвалення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду у справі №2а/2470/2302/12) вважались узгодженими грошові та/або податкові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями від 07.08.2012 року № та від 18.09.2012 року № , № та № та сплачені згідно платіжного доручення №178 від 27.09.2012 року позивачем кошти в сумі 1000000,00 грн на підставі акта перевірки №1093/30/2200/32898324 від 23.07.2012 року, за призначенням платежу "ПДВ до бюджету №13/16-0/32898324 від 23.07.2012 року" зараховано на погашення угодженого грошового та/або податкового зобов`язання.

Судом встановлено, що в подальшому, в період з 21.11.2013 року по 18.12.2013 року, Вінницьким апеляційним адміністративним судом розглядалась заява ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду №2а/2470/2302/12 від 27.08.2013 року. За результатами розгляду заяви, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.12.2013 року №2а/9108/126/13 залишено без змін постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.05.2013 року №2а/2470/2302/12.

В період з 10.01.2014 року по 05.11.2014 року Вищим адміністративним судом України розглядалась касаційна скарга на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.12.2013 року №2а/9108/126/13. За результатами розгляду касаційної скарги, ухвалою Вищого адміністративного суду від 05.11.2014 року №2а/2470/2302/12 скасовано постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.12.2013 року №2а/9108/126/13.

В період з 20.05.2019 року по 18.07.2019 року Сьомими апеляційним адміністративним судом розглядалась заява ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" про перегляд постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.08.2013 року за нововиявленими обставинами. За результатами розгляду заяви, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2019 року №2а/2470/2302/12 заяву ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" про перегляд постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.08.2013 року за нововиявленими обставинами задоволено повністю, залишено без змін постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.05.2013 року.

В період з 22.08.2019 року по 05.11.2019 року Верховним Судом розглядалась касаційна скарга Головного управління ДПС у Чернівецькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2019 року №2а/2470/2302/12. За результатами розгляду скарги, постановою Верховного Суду від 05.11.2019 року №2а/2470/2302/12 постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2019 року №2а/2470/2302/12 залишено без змін.

За правилами підпункту 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу, у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 369 КАС України судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Отже, з набранням законної сили постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2019 року №2а/2470/2302/12, якою заяву ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" про перегляд постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.08.2013 року за нововиявленими обставинами задоволено повністю та залишено без змін постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.05.2013 року, постанова Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.05.2013 року у справі №2а/2470/2302/12 набрала законної сили 18.07.2019 року і відповідно саме з цієї дати у позивача виникла переплата (надмірна сплата) за вищевказаними скасованими податковими повідомленнями-рішеннями.

В свою чергу, з 18.07.2019 року (дата ухвалення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2019 року №2а/2470/2302/12) податкове зобов`язання перед Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області у ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" за податковим повідомленням-рішенням № від 18.09.2012 року з податку на додану вартість відсутнє, а нараховані податковим органом позивачу зобов`язання зі сплати податків та зборів на загальну суму 4486619,70 грн, в тому числі з податку на додану вартість, не підтверджено та спростовується судовим рішенням в адміністративній справі №2а-2470/2302/12.

Отже, сплачені ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" кошти в сумі 1000000, 00 грн за актом перевірки № 1093/30/2200/3289832 від 23.07.2012 року та податковими повідомленнями-рішеннями, які визнано судом протиправними і скасовано, є надміру сплаченим грошовим зобов`язанням та підлягають поверненню (відшкодуванню) платнику податків.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як зазначалось вище, відповідно до п.102.5 ст.102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Судом встановлено, що 25.05.2020 року позивач звернувся до Головного управління ДПС у Чернівецькій області із заявою в якій просив повернути ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" надміру сплачені грошові зобов`язання в сумі 1000000,00 грн у зв`язку з визнанням протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, на підставі яких така сплата була здійснена.

Листом Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 12.06.2020 року №4072/24-13-52-04-21 позивачу відмовлено у задоволенні заяви від 25.05.2020 року, оскільки у заяві не вказано реквізити на повернення коштів ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" ЄДРПОУ, а вказано реквізити на повернення коштів фізичної особи ОСОБА_1 .

08.07.2020 року позивач повторно звернувся до Головного управління ДПС у Чернівецькій області із заявою в якій просив повернути ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" надміру сплачені грошові зобов`язання в сумі 1000000,00 грн у зв`язку з визнанням протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, на підставі яких така сплата була здійснена.

Листом Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 23.07.2020 року №5114/24-13-52-04-21 позивачу відмовлено у задоволенні повторної заяви від 08.07.2020 року, оскільки обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми, тому повернення сплаченої суми 1000000,00 грн 27.09.2012 року по податку на додану вартість неможливе. Лист від 23.07.2020 року №5114/24-13-52-04-21 позивач отримав поштовим відправленням 28.07.2020 року.

З вищевикладеного судом встановлено, що з дня виникнення у ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" права на відшкодування надміру сплачених коштів в сумі 1000000,00 грн у зв`язку з визнанням протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, на підставі яких така сплата була здійснена (18.07.2019 року) до дня подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань (08.07.2020 року), пройшло менше ніж 1095 днів. Отже, позивач звернувся до ГУ ДПС у Чернівецькій області у межах 1095-денного строку.

Вказане узгоджується з судовою практикою, зокрема Постановою Верховного суду України від 28 січня 2020 року у справі №826/28235/15.

Таким чином, відповідачем безпідставно Листом від 23.07.2020 року №5114/24-13-52-04-21 відмовлено у задоволенні заяви позивача від 08.07.2020 року про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань в сумі 1000000,00 грн з підстав пропущення 1095-деного строку на подання такого звернення, а тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо ненадання висновку про повернення ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 1000000,00 грн підлягають до задоволення.

Враховуючи, що судом встановлено протиправну бездіяльність Головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо ненадання висновку про повернення ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 1000000,00 грн, з підстав пропущення 1095-деного строку на подання такого звернення та з огляду на приписи ст.245 КАС України суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного прав позивача та гарантією того, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, будуть відновлені, є зобов`язання Головного управління ДПС у Чернівецькій області підготувати та направити до казначейства разом з іншими передбаченими законодавством документами висновок органу про повернення ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 1000000,00 грн.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що в межах спірних правовідносин відповідач, як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

В позовній заяві позивач просив суд стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на загальну суму 27000,00 грн, в тому числі: судовий збір - 15000,00 грн та витрати на правничу допомогу в сумі - 12000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому згідно частини сьомої названої статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України"", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд також зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі "Ятрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), № 31107/96).

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Таким чином, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом із тим суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є явно не співмірним, або їх витрати не були необхідними у даній справі.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 6 та п. 10 ч. 6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

З матеріалів справи судом встановлено, що 17.08.2020 року між позивачем та адвокатом Адвокатським об`єднанням "Пашніна і партнери" укладено договір про надання правової допомоги №170820 від 17.08.2020 року (а.с. 170-171 т.1).

Пунктом 4 вказаного Договору встановлено, що вартість послуг за представництво інтересів ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" по справі складає 12000,00 грн. Оплата послуг буде здійснена ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" за графіком: - протягом трьох календарних днів, після виготовлення рахунку-фактури - 3000,00 грн; протягом трьох календарних днів, відкриття провадження по справі - 3000,00 грн; протягом трьох календарних днів, після закінчення підготовчого засідання - 3000,00 грн; протягом трьох календарних днів, після першого засідання розгляду справи по суті - 3000,00 грн.

Крім того, згідно з п. 4.3. Договору про надання правової допомоги №170820 від 17.08.2020 року встановлено, що витрати, пов`язані з виконанням доручення ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат", в частині, що перешкоджають попередньо надані для виконання доручення, відшкодовуються ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" за наявності підтверджуючих документів. Проте таких підтверджуючих документів позивачем суду не надано.

Крім того, пунктом 8.5 Договору встановлено, що усі зміни та додатки до цього Договору мають силу для сторін за умови їх складання у письмовій формі та підписання обома сторонами.

17.08.2020 року, в односторонньому порядку, керуючим партнером АО "Пашиніна і Партнери" складено та підписано Додаток №1 до Договору №170820 від 17.08.2020 року - "Опис і вартість правової допомоги (робіт/послуг)", в якому вказано наступні найменування робіт на їх вартість:

1. Надання усної консультації ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат", аналіз наданих документів щодо правового регулювання повернення надміру сплачених коштів - вартість робіт 500,00 грн;

2. Аналіз судових рішень щодо банкрутства ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат", щодо оскарження податкових повідомлень-рішень, стягнення податкового боргу - вартість робіт 500,00 грн;

3. Підготовка позовної заяви щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС у Чернівецькій області та зобов`язання підготувати та направити до казначейства разом з іншими передбаченими законодавством документами висновок органу про повернення ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" надміру сплаченого податку на додану вартість - вартість робіт 2500,00 грн;

4. Складення заяв, клопотань, процесуальних та інших документів по справі правового характеру, підготовка відповіді на відзив на позовну заяву;

5. Участь у судових засіданнях по справі (ціна за три судодні включена) вартість робіт 2500,00 грн;

6. Відправка поштової кореспонденції у справі - вартість робіт 300,00 грн (а.с. 171 т. 1);

Разом з тим, Додаток №1 до Договору №170820 від 17.08.2020 року, в якому зазначено найменування робіт які будуть здійснюватися та їх вартість, підписано лише керуючим партнером АО "Пашиніна і Партнери" в односторонньому порядку, без підпису уповноваженого представника ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат", тобто без дотримання пункту 8.5 Договору про надання правової допомоги №170820 від 17.08.2020 року.

З огляду на зазначене, суд не приймає вказаний Додаток №1 в якості належного та допустимого доказу виконання АО "Пашиніна і Партнери" робіт згідно з Договором про надання правової допомоги №170820 від 17.08.2020 року.

Крім того, представником позивача не надано суду детальний розрахунок виконаних робіт, акт прийому-передачі виконаних робіт, докази оплати наданих послуг за Договором про надання правової допомоги №170820 від 17.08.2020 року, або інші докази на підтвердження виконання робіт за Договором про надання правової допомоги №170820 від 17.08.2020 року та їх оплату.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами понесення ним судових витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн, у зв`язку чим, такі витрати відшкодуванню не підлягають.

Щодо відшкодування витрат на сплату судового збору суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в сумі 15000,00 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1. від 08.09.2020 року на суму 2102,00 грн та платіжне доручення №1 від 16.09.2020 року на суму 12898,00 грн (а.с. 11, 186).

Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволені судом у повному обсязі, судовий збір на суму 15000,00 грн підлягає стягнення на користь ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамаївський агропромисловий комбінат" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо ненадання висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Мамаївський агропромисловий комбінат" надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 1000000,00 грн.

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у Чернівецькій області підготувати та направити до казначейства разом з іншими передбаченими законодавством документами висновок органу про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Мамаївський агропромисловий комбінат" надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 1000000,00 грн.

4. У задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити.

5. Стягнути на ТОВ "Мамаївський агропромисловий комбінат" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області судовий збір в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп, сплачений згідно з квитанцією №0.0..1. від 08.09.2020 року на суму 2102,00 грн та платіжним дорученням №1 від 16.09.2020 року на суму 12898,00 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мамаївський агропромисловий комбінат" (вул. Лісова, 1- А, м. Нікополь, Дніпропетровська область,53200, );

Представник позивача - адвокат Пашиніна Анна Володимирівна (вул. Січових Стрільців, буд. 11, приміщення 32, м. Дніпро, Дніпропетровська область);

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А,м. Чернівці,58013, ).

Суддя В.О. Григораш