Справа № 120/6466/20-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 лютого 2021 р. Справа № 120/6466/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" до Управління освіти Могилів-подільської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Кравчука М.О., подана від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (далі - позивач, ТОВ "Вінпродтрейд") до Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області (далі - відповідач, Управління освіти) про визнання протиправними дій відповідача щодо надання неповної інформації на запит позивача про надання інформації № 130 від 06.04.2020 та зобов`язання відповідача надати позивачу повну інформацію на вказаний запит з урахуванням висновків суду.

14.04.2020 відповідачем надано відповідь, якою продовжено строк розгляду запиту.

06.05.2020 відповідачем виставлено рахунок на відшкодування витрат на копіювання та друк за 755 сторінок та направлено відповідь № 01-11/526 від 06.05.2020 на запит позивача № 130 від 06.04.2020. Станом на день звернення з цим позовом до суду затребувана інформація ненадана. Для надання відповіді на питання 4 та 5 запиту, відповідач на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" направив запит СП "Хлібзавод " ПрАТ "Могилів-Подільський консервний завод".

На переконання позивача, зазначена відповідь є протиправною, оскільки відповідач зобов`язаний надати відповідь на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" у сканованому вигляді на електронну адресу запитувача, якщо її обсяг більше 10 аркушів, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Крім того, за результатами розгляду справи позивач просить вирішити питання про відшкодування йому витрат на сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн та витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Ухвалою суду від 13.11.2020 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). При цьому, з урахуванням характеру спірних правовідносин та предмету позову, справу віднесено до категорії справ незначної складності з приводу оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію (п. 1 ч. 1 ст. 263 КАС України).

Ухвала про відкриття провадження отримана відповідачем 23.11.2020, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, копію ухвали про відкриття провадження було направлено на офіційну електронну пошту відповідача, однак підтвердження про її отримання від відповідача не надходило, про складена відповідна довідка у відповідності до вимог ст. 129 КАС України.

Відзив на позов не надходив.

В період з 21.12.2020 по 14.01.2021 суддя Віятик Н.В. перебувала у відпустці.

Ухвалою суду від 19.01.2021судом витребувано у відповідача додаткові докази.

Частиною четвертою статті 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності та оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що 06.04.2020 позивач ТОВ "Вінпродтрейд" звернувся до розпорядника публічної інформації Управління освіти Могилів-Подільської міської ради із запитом № 130, в якому просив:

1) зареєструвати та розглянути даний запит;

2) надати інформацію про дату отримання (надходження) та реєстрації даного запиту;

3) надати інформацію про використання бюджетних коштів, а саме:

3.1. Яку кількість хлібу пшеничного білого першого ґатунку було закуплено управлінням освіти Могилів-Подільської міської ради на підставі договору № 10130 від 08.09.2017, який було укладено в результаті проведення процедури закупівлі по предмету закупівлі: ДК 021:2015:15810000-9 - Хлібопродукти, свіжовипечені хлібобулочні та кондитерські вироби (ідентифікатор закупівлі UA-2017-08-22-001650-а)

3.2. Надати копії всіх прибуткових накладних на вищевказаний товар, що постачався протягом всього терміну виконання даного договору.

3.3. За якою ціною було закуплено хліб пшеничний білий першого гатунку (вказати ціну 1 кг)?

3.4. Чи мінялася протягом терміну виконання договору ціна закупівлі хлібу пшеничного білого першого ґатунку (вказати змінену ціну 1 кг)?

3.5. У разі зміни ціни вказати на якій підставі та згідно яких підтверджуючих документів наданих СП «Хлібзавод» ПрАТ «Могилів-Подільський консервний завод» було змінено ціну, надати копії цих документів.

3.6. Вказати змінену ціну та вказати яку кількість хлібу пшеничного білого першого ґатунку було закуплено по змінених цінах, якщо ціну було змінено;

3.7. Яка сума бюджетних коштів була використана на закупівлю хлібу пшеничного білого першого ґатунку по вищевказаному договору?

4) Надати інформацію, у якій вказати, яким суб`єктом господарювання було виготовлено дану продукцію (із зазначенням назви виробника та його юридичної адреси);

5) Надати копії посвідчень про якість, декларації виробника і (або) іншого документу, які посвідчують якість продукції, що постачалася СП «Хлібзавод» ПрАТ «Могилів-Подільський консервний завод» протягом всього терміну виконання даного договору;

6) Повідомити про відповідальну особу за надання відповіді на даний запит та вказати її ПІП, займану посаду та контактний номер телефону;

7) Надати інформацію, де вказати адресу електронної пошти, на яку можливо надіслати запит на інформацію відповідно до ч. 3 ст. 19 ЗУ "Про доступ до публічної інформації";

8) Надати відповідь на вказаний запит, надати запитувану інформацію та надати копії запиту даних документів у встановлений законодавством термін, шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ "Вінпродтрейд": вул. Волошкова, 51-А, м. Вінниця, 21034 та електронного листа (у pdf. форматі) на e-mail TOB "Вінпродтрейд": ІНФОРМАЦІЯ_2.

Листом 14.04.2020 за № 01-11/423 відповідач повідомив позивача про продовження строку розгляду вищевказаного запиту.

06.05.2020 відповідач надав відповідь № 01-11/526 на запит від 06.04.2020 № 130, в якій було повідомлено наступне:

1) Запит від 06.04.2020 № 130 зареєстровано та розглянуто.

2) Запит отримано та зареєстровано 08.04.2020 за № 01-11/420 Управлінням освіти Могилів-Подільської міської ради.

3) Щодо використання бюджетних коштів:

.1. Управлінням освіти Могилів-Подільської міської ради на підставі договору № 10130 від 08.09.2017, який було укладено в результаті проведення процедури закупівлі по предмету закупівлі ДК 021:2015:15810000-9 - Хлібопродукти, свіжовипечені хлібобулочні та кондитерські вироби (ідентифікатор закупівлі UA-2017-08-22-001650-а) було закуплено хлібу пшеничного білого першого ґатунку 10460,35 кг.

3.2. Копії прибуткових накладних на вищевказаний товар, що постачались до 10 навчальних закладів протягом всього терміну виконання договору додаються ряд копій товарно-транспортних накладних (а.с.15-30);

3.3. Було закуплено хліб пшеничний білий першого гатунку за ціною 14,59 грн. за 1 кг.;

3.4. Протягом терміну виконання договору ціна закупівлі хлібу пшеничного білого першого ґатунку не мінялась;

3.5. Протягом терміну виконання договору ціна закупівлі хлібу пшеничного білого першого ґатунку не мінялась

3.6 Протягом терміну виконання договору ціна закупівлі хлібу пшеничного білого першого ґатунку не мінялась

3.7. По вищевказаному договору було використано на закупівлю хлібу пшеничного білого першого ґатунку бюджетних коштів в сумі 73401,88 грн.;

4) Дошкільні навчальні заклади ведуть документообіг відповідно до «Примірної інструкції з діловодства у дошкільних навчальних закладах», затвердженої наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту від 01.10.2012 № 1059, а загальноосвітні навчальні заклади ведуть документообіг відповідно до «Типової інструкції з діловодства у загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності», затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 28.07.2013 № 1239.

Вказаними інструкціями визначено обов`язковий перелік документів, що формуються і зберігаються в закладах, та встановлено терміни їх зберігання. При цьому, документи, що вимагаються у п. 4 даного запиту на інформацію, не віднесені вказаними інструкціями до тих документів, які мають сформуватись і зберігатись в закладах.

Документи, вказані у п. 4 даного запиту на інформацію, в закладах освіти за 2017 рік не зберігаються. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит № 130 від 06.04.2020 направлено належному розпоряднику з одночасним повідомленням ТОВ «Вінпродтрейд» (лист від 14.04.2020 № 01-11/430).

5) Дошкільні навчальні заклади ведуть документообіг відповідно до «Примірної інструкції з діловодства у дошкільних навчальних закладах», затвердженої наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту від 01.10.2012 № 1059, а загальноосвітні навчальні заклади ведуть документообіг відповідно до «Типової інструкції з діловодства у загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності», затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 28.07.2013 № 1239.

Вказаними інструкціями визначено обов`язковий перелік документів, що формуються і зберігаються в закладах, та встановлено терміни їх зберігання. При цьому, документи, що вимагаються у п. 4 даного запиту на інформацію, не віднесені вказаними інструкціями до тих документів, які мають сформуватись і зберігатись в закладах.

Документи вказані у п. 5 запиту на інформацію, в закладах освіти за 2017 не зберігаються.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит № 130 від 06.04.2020 направлено належному розпоряднику з одночасним повідомленням ТОВ «Вінпродтрейд» (лист від 14.04.2020 № 01-11/430).

6)Відповідальна особа : ОСОБА_1 , бухгалтер у відділі централізованого бухгалтерського обліку управління освіти, тел. - (04337) 6-27-05;

7) Адреса електронної пошти, на яку можливо надіслати запит на інформацію, ІНФОРМАЦІЯ_1

Документи, що додаються: 748 копій накладних на 748 сторінках.

Також зазначили, відповідно до ст.21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" у разі, якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Також, відповідачем виставлено рахунок №4 на відшкодування витрат на копіювання та друк за 755 сторінок у сумі 3563,6 грн.

На момент подачі адміністративного позову 09.11.2020 затребувана інформація надана не була.

Позивач вважає, що відповідач надав недостовірну, неточну та неповну інформацію у відповідь на запит № 130 від 06.04.2020 та без затребуваної інформації. Відтак за захистом свого права на інформацію позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на доступ до публічної інформації є конституційним правом людини, передбаченим і гарантованим ст. 34 Конституції України, яка, у свою чергу, ґрунтується на положеннях ст. 10 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, ст. 19 Загальної декларації прав людини, ст. 18 та 19 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Відносини, пов`язані з розглядом запитів до публічної інформації, регулюються Конституцією України, Законом України "Про доступ до публічної інформації", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про інформацію" основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Закон України "Про доступ до публічної інформації", визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 1 Закон України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Під запитом на інформацію розуміється, прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ст. 19 Закон України "Про доступ до публічної інформації").

Згідно ст. 5 Закон України "Про доступ до публічної інформації", доступ до інформації забезпечується шляхом: систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом; надання інформації за запитами на інформацію.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що запит на інформацію є одним із видів забезпечення доступу до публічної інформації.

Згідно ст. 12 Закон України "Про доступ до публічної інформації" суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у ст. 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ст. 13 Закон України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками є суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 14 Закон України "Про доступ до публічної інформації", розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 20 Закон України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною 2 ст. 21 Закон України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що у разі, якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Відповідно до ч.3 ст. 21 Закон України "Про доступ до публічної інформації" розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.

При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується (ч. 4 ст. 21 Закон України "Про доступ до публічної інформації").

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 22 Закон України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку якщо особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст. 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком.

З огляду на зазначені вимоги Закону відповідач в межах своїх повноважень повинен розглянути запит та надати обґрунтовану відповідь. Так, відповідно до ст. 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що перші 10 сторінок запитуваної інформації є безкоштовними, та відповідно вони мали бути направлені у відповіді на запит ТОВ "Вінпродтрейд" у паперовому вигляді, а за подальші додаткові сторінки відповідач мав би встановлювати відповідну плату.

Натомість, відповідачем надано відповідь, якою продовжено строк розгляду запиту, а в подальшому виставлено рахунок на відшкодування витрат за 755 сторінок. Таким чином, станом на день звернення з цим позовом до суду доказів того, що запит ТОВ "Вінпродтрейд" розглянуто в повній мірі або ж надано вмотивовану відмову на запит, матеріали справи не містять.

Також слід вказати, що в запиті позивач просив надати відповідь шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ "Вінпродтрейд" та електронного листа (у pdf форматі) на е-mail позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи те, що виготовлення копій та здійснення друку на паперових носіях потребують фінансових витрат, які повинні бути покладенні на позивача, ТОВ "Вінпродтрейд" вказано про можливість направлення інформації не лише поштовим відправленням, а також у вигляді електронного листа у pdf форматі, який не потребує витрат на виготовлення копій шляхом здійснення друку.

Крім того, за змістом ч. 2 ст. ст. 34 Конституції України та ч. 2 ст. 7 Закону України "Про інформацію", особа має право вибирати на власний розсуд форму копій документів, які вона запитує, а саме паперову чи електронну. У разі, якщо переведення в електронну форму (сканування) не є технічно неможливим та не покладає на розпорядника надмірний тягар, враховуючи ресурсні можливості, вимога щодо надання копій запитуваних документів у сканованій формі повинна бути задоволена (п. 11.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 10 "Про практику застосування адміністративними судами і законодавства про доступ до публічної інформації").

Частиною 5 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено можливість зазначення у запиті лише електронної адреси, що свідчить про можливість обрання виключно електронної форми листування з розпорядником інформації і, відповідно, отримання відповіді на запит тільки на електронну адресу.

У разі якщо запитувач просить надати відповідь на електронну адресу, розпорядник інформації повинен з дотриманням вимог діловодства оформити лист-відповідь (поставити підпис, вказати посаду, дату і номер реєстрації листа) та надіслати його у сканованому вигляді на електронну адресу запитувача.

Як вбачається із матеріалів справи, повна відповідь на запит та затребувані документи не була направлена на електронну адресу позивача, про що останній просив у своєму запиті, а також до матеріалів справи не надано жодних доказів надіслання відповіді поштовим зв`язком на адресу позивача.

Позивач вважає, що надана інформація є неправдивою, неповною та не відповідає дійсності, посилаючись на відомості з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів. Так, позивач зауважує, що зазначеному порталі міститься інформація про істотне збільшення ціни договору. На підтвердження цієї інформації позивач надає електронний витяг із зазначеного веб-порталу, з якого вбачається, що за договором № 10130 від 08.09.2017 було витрачено бюджетних коштів в розмірі 162142,28 грн., а не 74401,88, як вказує відповідач.

Крім того, відповідно до інформації із сайту Prozorro до договору № 10130 від 08.09.2017 було внесено зміни 04.01.2018, на підставі яких ціна цього договору становить 168000 грн.

Однак у відповіді на запит позивача відповідач зазначає, що сума бюджетних коштів, яка була використана на закупівлю становить 73401,88 грн., а протягом терміну виконання договору ціна на продукти харчування не змінювалась.

З огляду на викладене суд зазначає, що надана на запит інформація не може вважатися достовірною.

Крім того, позивач зазначає, що відповідач не надав повної та достовірної інформації на питання 4, 5 запиту, а саме:

№4 -інформацію про суб`єкта господарювання, який виготовив дану продукцію

№5 - надати копії посвідчень про якість, декларацій виробника і (або) інших документів, які посвідчують якість продукції.

Як видно з відповіді Управління освіти від 06.05.2020 № 01-11/ 526 у відповідь на вказані запитання відповідач зазначив, що:

4)Дошкільні навчальні заклади ведуть документообіг відповідно до «Примірної інструкції з діловодства у дошкільних навчальних закладах», затвердженої наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту від 01.10.2012 № 1059, а загальноосвітні навчальні заклади ведуть документообіг відповідно до «Типової інструкції з діловодства у загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності», затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 28.07.2013 № 1239.

Вказаними інструкціями визначено обов`язковий перелік документів, що формуються і зберігаються в закладах, та встановлено терміни їх зберігання. При цьому, документи, що вимагаються у п. 4 даного запиту на інформацію, не віднесені вказаними інструкціями до тих документів, які мають сформуватись і зберігатись в закладах.

Документи, вказані у п. 4 даного запиту на інформацію, в закладах освіти за 2017 рік не зберігаються. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит № 130 від 06.04.2020 направлено належному розпоряднику з одночасним повідомленням ТОВ «Вінпродтрейд» (лист від 14.04.2020 № 01-11/430).

5) Дошкільні навчальні заклади ведуть документообіг відповідно до «Примірної інструкції з діловодства у дошкільних навчальних закладах», затвердженої наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту від 01.10.2012 № 1059, а загальноосвітні навчальні заклади ведуть документообіг відповідно до «Типової інструкції з діловодства у загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності», затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 28.07.2013 № 1239.

Вказаними інструкціями визначено обов`язковий перелік документів, що формуються і зберігаються в закладах, та встановлено терміни їх зберігання. При цьому, документи, що вимагаються у п. 4 даного запиту на інформацію, не віднесені вказаними інструкціями до тих документів, які мають сформуватись і зберігатись в закладах.

Документи вказані у п. 5 запиту на інформацію, в закладах освіти за 2017 не зберігаються.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит № 130 від 06.04.2020 направлено належному розпоряднику з одночасним повідомленням ТОВ «Вінпродтрейд» (лист від 14.04.2020 № 01-11/430).

Позивач вважає, що надана інформація є неповною та не відповідає дійсності.

Суд погоджується з твердженнями позивача, що надана відповідь не є повною і відповідач без наведення належного обґрунтування фактично відмовив у наданні запитуваної інформації з тих підстав, що він нібито не володіє і не зобов`язаний володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Згідно з пункту 2.1 договору № 10130 від 08.09.2017 продавець (СП «Хлібзавод» ПрАТ «Могилів-Подільський консервний завод») повинен передати (оставити) товар, якість якого відповідає стандартам в порядку та на умовах, передбачених законодавством України.

Відповідно до пункту 5.8 вказаного Договору накладні готуються продавцем (СП «Хлібзавод» ПрАТ «Могилів-Подільський консервний завод») та передаються на підпис покупцю (Управління освіти Могилів-Подільської міської ради), який зобов`язаний їх підписати та повернути один примірник продавцю на наступний день після їх отримання або надати письмову та обґрунтовану відмову від їх підписання. Продавець у момент передачі товару зоб в`язаний надати покупцю відповідні документи, що підтверджують якість товару, а саме сертифікат відповідності, якості товару, тощо. У випадку ненадання документів, що підтверджують якість, покупець має право відмовитись від прийняття товару.

Отже, суд наголошує на тому, що за умовами договору саме відповідачу, а не будь-кому іншому постачальник зобов`язаний надати вищезазначені документи щодо якості продукції.

Відтак суд вважає безпідставними та не бере до уваги посилання відповідача на те, що посвідчення про якість товару в Управлінні освіти відсутні, оскільки вони надавалися безпосередньо до закладів освіти - одержувачів продуктів харчування.

Крім того, навіть якщо вважати, що сертифікат або інший документ, що підтверджує якість товару, дійсно надавався постачальником в освітні заклади, куди постачався товар на виконання умов договору, то це не звільняє відповідача від обов`язку отримати такі документи та забезпечити їх належне зберігання.

Так, відповідно до пункту 15 Порядку організації харчування дітей у навчальних та оздоровчих закладах, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти і науки України № 242/329 від 01.06.2005, продукти харчування та продовольча сировина повинні надходити до навчальних та оздоровчих закладів разом із супровідними документами, які свідчать про їх походження та якість (накладні, сертифікати відповідності, висновки санітарно-епідеміологічної експертизи тощо).

Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5 затверджено Перелік типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів (далі - Перелік № 578/5).

Згідно з пунктом 1.4 Переліку № 578/5 цей Перелік є нормативно-правовим актом, призначеним для використання всіма організаціями при визначенні строків зберігання документів, їх відборі на постійне та тривале (понад 10 років) зберігання (далі - архівне зберігання) або для знищення.

Відповідно до пункту 1.7 вказаного переліку строки зберігання документів, визначені в цьому Переліку, є мінімальними, їх не можна скорочувати. Продовження в організаціях строків зберігання документів, передбачених цим Переліком, допускається у випадках, якщо ця потреба спричинена специфічними особливостями роботи конкретної організації.

Відповідно до статті 1987 розділу ІІ Переліку № 578/5, підрозділ 6 "Якість продукції, стандартизація, технічний контроль продукції", строк зберігання для актів якості продукції, що приймається від постачальників становить 3 роки.

При цьому суд зауважує, що як розпорядник зазначеної інформації Управління освіти не може обмежувати її для публічного доступу, оскільки за своєю правовою природою ця інформація є публічною та дійсно вважається суспільно необхідною, на чому правомірно наголошує позивач.

Підсумовуючи, суд констатує, що встановлені обставини справи свідчать про те, що, у даному випадку відповідач вважається розпорядником публічної інформації в розумінні вимог Закону № 2939-VI та несе обов`язки, визначені цим законом. Відповідач був зобов`язаний надати позивачу повну та достовірну інформацію, яка запитувалась у запиті № 130 від 06.04.2020. Відповідач надав неповну та недостовірну інформацію на такий запит, чим порушив законне право позивача на доступ до публічної інформації.

З огляду на зазначене, дії відповідача щодо надання інформації при розгляді запиту позивача про надання інформації № 130 від 06.04.2020 є протиправними.

Крім того, судом було витребувано у відповідача належним чином завірені копії листа від 14.04.2020 № 01-11/430, а також листа, яким направлено запит позивача від 06.04.2020 № 130 належному розпоряднику інформації з доказами їх надіслання та відповіддю.

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів Управління освіти Могилів-Подільської міської ради надало лише завірену копію листа від 14.04.2020 №01-11/459, із змісту якого встановлено, що Управління освіти направило до СП "Хлібзавод" ПрАТ "Могилів-Подільський консервний завод" запит ТОВ "Вінпродтрейд" від 06.04.2020 для надання відповіді на питання 4 та 5 як постачальнику товару за договором та належному розпоряднику запитуваної інформації. Як доказ надіслання вказаного листа відповідачем надано витяг з журналу реєстрації вихідної документації. Однак витяг з книги реєстрації вихідної документації не є належним доказом направлення листа адресату.

Суд зазначає, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, а також у інших розпорядників, визначених Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Розпорядники інформації - коло суб`єктів, які мають визначені законом обов`язки щодо оприлюднення та надання публічної інформації, що знаходиться у їхньому володінні.

Розпорядниками інформації визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що в даному випадку відповідач є належним розпорядником інформації і повинен володіти запитуваною позивачем інформацією щодо якості поставленої продукції.

Відповідно до ст. 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації.

За змістом пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у зв`язку з повним задоволенням позову, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Відділу освіти.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

Так, відповідно до ст. 1 цього Закону:

договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);

інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);

представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Частинами другою-третьою статті 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Водночас в силу вимог ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, в тому числі витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

Судом встановлено, що між позивачем ТОВ "Вінпродтрейд" в особі його директора Продана П.М. та адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Якименко та партнери" в особі його президента Якименка О.О. укладено Договір № 130 від 01.09.2020 про надання правової допомоги.

Згідно з пунктом 1.1 цього Договору адвокатське об`єднання приймає на себе доручення від клієнта надавати останньому та в його інтересах оплатну правову допомогу на умовах, визначених цим Договором, а саме складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації у частині доступу до публічної інформації, у зв`язку з ненаданням інформації на запит № 130 від 06.04.2020 Управлінням освіти Могилів-Поділської міської ради.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що вартість правової допомоги (гонорар) за цим договором зазначається в акті приймання-передачі наданих послуг, у будь-якому випадку вартість правової допомоги у суді першої інстанції становить не більше 3000,00 грн.

Відповідно до пунктів 2.2 та 2.3 Договору вартість 1 (однієї) години часу витраченої на надання послуг становить 2000,00 грн. Клієнт зобов`язується здійснити відшкодування адвокатському об`єднанню понесених ним фактичних витрат, пов`язаних з виконанням даного доручення, на підставі відповідних фінансових документів.

Як вбачається з детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 07.11.2020, на виконання умов договору № 130 від 01.09.2020 адвокатом Кравчуком М.О. позивачу надано правничу допомогу у виді складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації у частині доступу до публічної інформації, у зв`язку з ненаданням інформації на запит № 130 від 06.04.2020 Управлінням освіти Могилів-Подільської міської ради. Адвокатом було затрачено 2(дві) години часу. Вартість 1 години часу витраченої на надання послуг становить 2000,00 грн. При цьому загальна вартість наданих послуг розраховувалась наступним чином: 2000,00 (грн) х 2 (год) = 4000,00 грн. Враховуючи пункт 2.1 Договору, згідно з яким вартість правової допомоги в суді першої інстанції становить не більше 3000,00 грн, загальна вартість наданої товариству правової допомоги склала 3000,00 грн.

Згідно з платіжним дорученням № 3618 від 04.11.2020 позивач оплатив гонорар адвоката в сумі 3000,00 грн за надання правничої допомоги за Договором № 130 від 01.09.2020.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу суд доходить висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

У той же час, суд вважає, що розмір понесених витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Водночас, як свідчать детальний опис робіт, виконаних адвокатом відповідно до договору про надання правничої допомоги №130 від 01.09.2020, представником позивача надавались послуги зі складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації у частині доступу до публічної інформації у зв`язку з ненаданням інформації на запит про надання публічної інформації №130 від 06.04.2020. Вказані документи свідчать про те, що складність справи адвокатом визначено як "незначна" та затрачено 6 годин часу на складання позовної заяви, а загальна вартість наданих послуг відповідно до договору становить 3000 гривень.

При цьому, слід звернути увагу на тому, що відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень та про що зазначено відповідачем у своєму клопотанні про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, представником позивача до Вінницького окружного адміністративного суду в інтересах ТОВ "Вінпродтрейд" подано значну кількість позовних заяв, які стосуються ненадання Управлінням освіти Могилів-Подільської міської ради відповіді на запити, у яких також йдеться про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які за своїм змістом є однотипними (зокрема, справи № 120/3970/19, № 120/3972/19, № 120/4117/19, № 120/4148/19, № 120/4176/19, № 120/99/20, № 120/132/20, № 120/219/20, № 120/220/20, № 120/450/20, № 120/1064/20, тощо).

Відтак, на переконання суду, посилання у детальному описі робіт, виконаних адвокатом відповідно до договору про надання правничої допомоги від 01.09.2020, на те, що адвокатом витрачено шість годин часу на складання позовної заяви щодо оскарження бездіяльності відділу освіти Літинської РДА в частині ненадання повної відповіді на запит №130 від 06.04.2020 є необгрунтованими, адже як свідчить зміст поданих ТОВ "Вінпродтрейд" до Вінницького окружного адміністративного суду позовних заяв, то усі вони стосуються бездіяльності Управління освіти Могилів-Подільської міської ради щодо ненадання повної відповіді на різні запити.

Суд не ставить під сумнів вартість однієї години часу, витраченої адвокатом на надання позивачу правових послуг, оскільки відповідний розмір визначений у договорі про надання правничої допомоги.

Втім, кількість часу витраченого адвокатом на складання позовної заяви у цій справі, а саме 6 годин, на переконання суду, є непропорційною складності справи та предмету спору, адже у позові заявлено лише одну вимогу, що пов`язана із розглядом одного запиту позивача про отримання публічної інформації. Підготовка позову такої категорії не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Крім того Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд вважає, що наявність такої кількості подібних спорів між сторонами, які є та були предметом розгляду в суді, та ініційовані одним і тим самим адвокатом від імені позивача, безпосередньо впливає на час, який необхідно витрати на оформлення позовної заяви.

Також суд враховує, що предмети позовів у всіх цих справах подібні та стосуються ненадання або відмови у наданні інформації на запити ТОВ "Вінпродтрейд" про надання Управлінням публічної інформації.

З огляду на викладене, враховуючи обсяг позовної заяви, а також, те що справу віднесено до справ незначної складності, суд вважає, що понесені позивачем витрати в сумі 3000,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи, а показники часу на оформлення позовної заяви, які зазначені адвокатом (6 год) є завищеними.

Відтак, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу необхідно зменшити до 1000,00 грн., що відповідатиме вимогам співмірності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати підлягають стягненню в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі.

Отже, за результатами розгляду цієї справи на користь позивача належить стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн, а всього 3102,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області щодо надання неповної інформації на запит товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" про надання інформації № 130 від 06.04.2020.

Зобов`язати Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи, надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" повну інформацію на запит про надання інформації № 130 від 06.04.2020.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн, а всього 3102,00 грн (три тисячі сто дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (вул. Волошкова, 51-А, м. Вінниця, 21034, );

Відповідач: Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області (вул. Полтавська, 25, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, ).

Рішення в повному обсязі складено: 23.02.2021р.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна