Справа № 160/833/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
24 лютого 2021 р.Справа №160/833/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Серьогіної О.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву представника Державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова - Дружини Тетяни Геральдівни про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" до Департаменту державної виконавчої служби про визнання протиправними дій та заборону здійснення певних дій, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №160/833/21 за позовом Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" до Департаменту державної виконавчої служби про визнання протиправними дій та заборону здійснення певних дій.
23.02.2021 року від представника Державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова - Дружини Тетяни Геральдівни на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд зупинити виконання АТ КБ ПриватБанк платіжної вимоги № 60673501/1 від 05 січня 2021 року з призначенням платежу: стягнення виконавчого збору 9 000 192,97 грн. згідно постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.11.2019 року №60673502, витрати 271,47 грн. згідно постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.12.2020 року №60673502 до набрання законної сили рішенням суду за результатами розгляду адміністративного позову на дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції щодо подання до виконання даної платіжної вимоги.
В обґрунтування поданої заяви представником позивача зазначено, що 12.01.2021 року відповідачем до обслуговуючого банку АТ КБ Приват Банк на виконання було спрямовано платіжну вимогу №60673501/1 від 05.01.2021 року. Призначення платежу: стягнення виконавчого збору 9 000 192,97 грн. згідно постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.11.2019 року №60673502 витрати 271,47 грн. згідно постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.12.2020 року №60673502. Дії відповідача вважає протиправними з огляду на те, що позивач має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, тому підпадає під дію Закону № 145-ІХ, згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень якого забороняється вчиняти будь-які виконавчі дії щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.
За приписами п. 3 ч.1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову може бути подана, зокрема, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову та вивчивши надані докази на його підтвердження, суд приходить до висновку про відсутність достатніх обґрунтованих правових підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо, зокрема, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 ст. 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року № 2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
З викладеного слідує, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Заходи забезпечення такого позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза правам, свободам та інтересам особи має реальний характер. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в п.1 ч.2 ст.150 КАС України.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Як вбачається зі змісту поданої заяви про забезпечення позову від 23.02.2021 року представник позивача просить зупинити виконання платіжної вимоги № 60673501/1 від 05.01.2021 року, яка сформована в межах виконавчого провадження №60673502.
Так, із надісланих відповідачем до суду копій матеріалів виконавчого провадження №60673502 вбачається, що предметом оскарження в даній справі є платіжна вимога від 05.01.2021 року саме за №60673502/1, а не за №60673501/1, яку представник позивача зазначив у заяві про забезпечення позову.
Судом встановлено, що предметом судового розгляду у даній справі є правомірність дій відповідача щодо пред`явлення до виконання платіжної вимоги № 60673502/1 від 05.01.2021 року.
Отже, суд відхиляє доводи позивача щодо очевидності ознак протиправності дій відповідача щодо пред`явлення до виконання платіжної вимоги № 60673502/1 від 05.01.2021 року.
Суд зауважує, що викладені в заяві обставини і правова оцінка питань протиправності пред`явлення відповідачем вказаної вимоги до виконання підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті та буде надана судом за результатами розгляду справи.
Велика Палата Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 року у справі № 800/521/17 зазначила, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд врахував, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій, бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця врегульовані ст. 287 КАС України. Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
З аналізу вказаних правовідносин та правових норм слідує, що заявником у вказаній заяві не доведено наявність обставин, що можуть слугувати підставами для вжиття заходів забезпечення позову, а також станом на момент розгляду заяви, судом не виявлено очевидності протиправності дій відповідача щодо пред`явлення до виконання платіжної вимоги № 60673502/1 від 05.01.2021 року.
Крім того, до поданої заяви не надано відповідних достатніх та беззаперечних доказів, а судом не виявлено фактів існування на час прийняття даного судового рішення очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам Державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.
З огляду на зазначене вище, а також на відсутність очевидної протиправності оскаржуваних дій відповідача, у зв`язку з тим, що застосування заходів забезпечення позову в цьому випадку фактично вирішує справу по суті предмету позову, суд доходить висновку, що підстави, передбачені ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, для вжиття заходів забезпечення позову відсутні, тому заява представника Державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова - Дружини Тетяни Геральдівни про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150-154, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви представника Державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова - Дружини Тетяни Геральдівни про забезпечення адміністративного позову у справі №160/833/21 відмовити.
Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя О.В. Серьогіна