Справа № 160/8354/20
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 160/8354/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 ( суддя першої інстанції Жукова Є.О.) в адміністративній справі №160/8354/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій щодо не зарахування до страхового стажу відповідних періодів роботи протиправними; зобов`язання зарахування до страхового стажу відповідних періодів роботи,-

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій щодо не зарахування до страхового стажу відповідних періодів роботи протиправними; зобов`язання зарахування до страхового стажу відповідних періодів роботи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у періоди, а саме: з 01.09.1976 р. по 01.08.1978 р. (1 рік і 11 місяців 1 день) - навчалася в професійному училищі взуттєвої промисловості Криворізької взуттєвої фабрики; з 01.08.1978 р. по 03.09.1992 р. (1 рік 1 місяць 2 дні) - працювала заготівельником верху взуття Криворізької взуттєвої фабрики; з 10.09.1979 р. по 01.02.1990 р. (10 років, 4 місяці 22 дні) - працювала у вечірній загальноосвітній школі № 25 лаборантом фізкабінету, прибиральницею службових приміщень; з 01.02.1990 р. по 26.02.1997 р. (7 років 0 місяців 25 днів) - касиром аптеки № 221 (з 07.12.1990 аптеки № 39); з 26.02.2020 р. по 28.02.2020 р. (зараховано 6 днів відповідно сплачених внесків) - працювала сторожем ДП Ринок північний; з 12.03.2020 р. по 04.04.2020 р. (зараховано 11 днів відповідно сплачених внесків.) -прибиральницею території ДП Ринок північний. З 21.07.1994 р. остання перебуває на обліку в Криворізькій північній об`єднаній ДПС як фізична особа-підприємець, з 23.04.1997 р. є фізичною особою-підприємцем в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З 15.07.2014 р. здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності. Основний вид діяльності: КВЕД 47.89. Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами. До моменту державної реєстрації і по 01.01.2014 р. здійснювала підприємницьку діяльність із застосуванням фіксованого податку, а з 01.01.2014 р. по 01.04.2014 р. перебувала на спрощеній системі оподаткування. Станом на 16 червня 2020 р. позивачу виповнилось 59 років 8 місяців, мій страховий стаж перевищував 27 років, а тому я звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії, надавши усі необхідні документи. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 03.07.2020 р, № 0400-03058/50601 у призначені пенсії мені було відмовлено, так як на думку відповідача стаж роботи становить 21 рік 2 місяці і 20 днів, що недостатньо для призначення пенсії на дату звернення.На підставі зазначеного вище, та з урахуванням відповідних норм чинного законодавства, що регулюють правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України, позивач вважає протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, та такими, що порушують його законні права.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволені позову.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить висновку, що в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що

ОСОБА_1 звернулась із заявою від 16.06.2020 р. до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії за віком.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було направлено на адресу ОСОБА_1 лист №0400-0305-8/50601 від 03.07.2020 р. Про відмову в призначенні пенсії, в тексті якого зазначено наступне.

16 червня 2020 р. ОСОБА_1 звернулась із заявою та відповідними документами на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно дати народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначеною статтею визначено, що право пенсію за віком мають жінки після досягнення 59 років 6 місяців, які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року та за умови наявності страхового стажу не менше 27 років.

Відповідно до п. 3-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку, зокрема:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності. При цьому, підтвердженням застосування періоду спрощеної системи оподаткування є свідоцтво про сплату єдиного податку або патент про сплату фіксованого розміру податку.

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру.

Разом з тим повідомлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 р. № 793 (набрала чинності з 05.10.2018р.) внесено зміни до п. 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637.

З урахуванням внесених змін періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01.01.1998 р. по 31.12.2003 р. при призначенні пенсії після 05.10.2018 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності незалежно від сплати страхових внесків.

В довідці Державної Податкової Служби України ГУ ДПС у Дніпропетровській області зазначено, щодо доходів від провадження підприємницької діяльності, за період з 01.01.2004 р. 31.12.2013, з 01.04.2014 -15.05.2015р. роки застосована загальна система оподаткування (фіксований податок), тому зарахувати даний період до страхового стажу не має можливості.

Відтак, відповідачем було відмовлено в зарахуванні до стажу позивача періоду зайняття підприємницькою діяльністю з 01.01.1998 р. по 30.06.2000 р.

В матеріалах справи міститься копія трудової книжки позивача ОСОБА_1 Серії НОМЕР_1 , в якій визначено трудовий шлях останньої.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що факт державної реєстрації здійснення підприємницької діяльності з 23.04.1997 р. по 15.07.2014 р. підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №075283, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до довідки ДПС України №8000/04-36-57-86-49, копія якої міститься в матеріалах справи, позивач ОСОБА_1 взята на облік як фізична особа-підприємець з 21.07.1994 р.

В матеріалах справи містяться відомості, що у період з 01.01.2004 р. по 01.01.2014 р. ОСОБА_1 перебувала на загальній системі оподаткування фіксованого податку. З 01.01.2014 р. по 01.04.2014 р. - спрощена система оподаткування - єдиний податок 1 група.

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, які містяться в матеріалах справи, у період з 01.01.2004 р. по 31.12.2014 р. включно мною сплачено щомісячні страхові внески за 73 місяці (6 років 1 місяць): 2004 р. - з 01.01.2004 р. по 31.12.2004 р. (12 місяців); 2005 р. - з 01.02.2005 р. по 31.03.2005 р.; з 01.07.2005 р. по 31.12.2005 р. (8 місяців ); 2006 р. -з 01.02.2006 р. по 31.12.2006 р. (11 місяців); 2007 р. - з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р. (12 місяців); 2008 р. - з 01.02.2008 р. по 31.12.2008 р.(11 місяців); 2009 р. - з 01.02.2009 р. по 30.04.2009 р.; з 01.07.2009 р. по 30.11.2009 р. (8 місяців); 2010 р. з 01.04.2010р. по 30.09.2010 р.; з 01.11.2010 по 30.11.2010 р. (7 місяців)); 2011 р.- з 01.07.2011 р. по 31.07.2011 р.(1 місяць); 2012 р. 0; 2013 р. 0; 2014 р. - з 01.01.2014 р. по 31.03.2014 р. (3 місяці).

Не погодившись із правомірністю висновків пенсійного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Як передбачено ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

При цьому, ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно п. «а» ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Положеннями ч.1 ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (надалі Порядок) за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 1 травня 1993 р., а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків.

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Також, п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 визначено, зокрема, що період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування позивачем ОСОБА_1 сплачено щомісячні страхові внески за 70 місяці (6 років 1 місяць), а саме: 2004 р. - з 01.01.2004 р. по 31.12.2004 р. (12 місяців); 2005 р. - з 01.02.2005 р. по 31.03.2005 р.; з 01.07.2005 р. по 31.12.2005 р. (8 місяців ); 2006 р. -з 01.02.2006 р. по 31.12.2006 р. (11 місяців); 2007 р. - з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р. (12 місяців); 2008 р. - з 01.02.2008 р. по 31.12.2008 р.(11 місяців); 2009 р. - з 01.02.2009 р. по 30.04.2009 р.; з 01.07.2009 р. по 30.11.2009 р. (8 місяців); 2010 р. з 01.04.2010р. по 30.09.2010 р.; з 01.11.2010 по 30.11.2010 р. (7 місяців)); 2011 р.- з 01.07.2011 р. по 31.07.2011 р.(1 місяць); 2012 р. 0; 2013 р. 0; 2014 р. - з 01.01.2014 р. по 31.03.2014 р. (3 місяці).

Відтак, з врахуванням інформації, викладеній у довідці Державної податкової служби (ДПС) України № 8000/04-36-57-86-49 щодо ведення ОСОБА_1 підприємницької діяльності із застосуванням фіксованого податку у період з 01.01.2004 р. по 01.01.2014 р. та інформації щодо фактичної сплати страхових внесків у вказаний період, відображених в наданих пенсійним органом Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, до страхового стажу повинні бути також зараховані періоди здійснення підприємницької діяльності, а саме: з 01.01.2004 р. по 31.12.2004 р., з 01.02.2005 р. по 31.03.2005 р., з 01.07.2005 р. по 31.12.2005 р., з 01.02.2006 р. по 31.12.2006 р., з 01.01.2007 р, по 31.12.2007 р., з 01.02.2008 р. по 31.12.2008 р. з 01.02.2009 р. по 30.04.2009 р., з 01.07.2009 р. по ЗОЛ 1.2009 р. з 01.04.2010 р. по 30.09.2010 р., з 01.11.2010 по 30.11.2010 р., з 01.07.2011 по 31.07.2011 р., що загалом складає 6 років 1 місяць.

Таким чином, з врахуванням періодів здійснення підприємницької діяльності, що підлягають зарахуванню до страхового стажу, станом на день досягнення пенсійного віку, а саме: 06.04.2020 р., стаж для призначення пенсії ОСОБА_1 складає 29 років 1 місяць 09 днів, що є підставою для призначення пенсії за віком.

Відповідно п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308,315,316,321,322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 в адміністративній справі №160/8354/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 22 лютого 2021 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва