Справа № 587/107/21
Суддя: Черних О. М.
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/107/21
РІШЕННЯ
19 лютого 2021 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Черних О.М., за участю секретаря судового засідання Землюк А.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейського СРПП №1 Сумського РВП сержанта поліції Терещенко Віталія Анатолійовича ( м. Суми, вул. Степана Бандери, 11) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови БАА №896852 від 29.09.2020 року про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29 вересня 2020 року відповідачем було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Позивач зазначав, що з вказаною постановою не згоден, вказуючи, що 29.09.2020 року взагалі перебував в м. Київ та не керував мопедом «Альфа» в смт Миколаївка Сумського району по вул. Кровна, 54, як зазначено в оскаржуваній постанові. Посилається на те, що постанова винесена у його відсутність, підпис він в ній не проставляв, що можливо встановити з паспорта громадянина України, отже було порушено його право на захист. Вказані дії працівника поліції позивач вважає незаконними та просить скасувати постанову щодо накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ст. 126 ч. 2 КУпАП. Крім того просить поновити пропущений ним строк на оскарження вказаної постанови, оскільки про її наявність він дізнався лише 15.01.2021 року під час отримання постави з виконавчої служби.
Відповідач направив до суду письмовий відзив на позовну заяву зазначив, що позовні вимоги вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просив залишити постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення без змін, а позовну заяву без задоволення.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Приписами ч. 2 ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №896852 від 29.09.2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Зазначено, що ОСОБА_1 , 29.09.2020 року об 15 год. 45 хв. в АДРЕСА_2 керував мопедом «Альфа» без посвідчення водія, тобто не мав права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2,1 «а» ПДР України (а. с. 4).
В той же час, позивач в своїй позовній заяві вказує на ряд порушень з боку працівників поліції при винесенні оскаржуваної постанови, зокрема, винесення постанови без правопорушника або належне встановлення особи правопорушника тобто порушено порядок винесення постанови, не надано можливості скористуватися послугами адвоката.
У відповідності з положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.
Вказані обставини свідчать про те що, вищевказана постанова про адміністративне правопорушення серії БАА № 896852 від 29.09.2020 року складена із порушенням порядку розгляду адміністративної справи. Розглянута на місці вчинення адміністративного правопорушення, без самого правопорушника, внаслідок чого особі відносно якої винесено дану постанову не надано часу для підготовки до розгляду справи, що унеможливило реалізацію ним прав, передбачених законодавством.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні ч. 1 статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
В порушення вимог ст. ст. 254, 258 КУпАП не складено протокол про адміністративне правопорушення.
У відповідності з положеннями статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як передбачено ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Об`єктивних доказів, які б з достовірністю підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суду не надано, досліджені судом докази не дають можливості «поза розумним сумнівом» зробити однозначний висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача порушення вимог п.п. 2.1 «а» , Правил дорожнього руху України і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, не надано, а тому за зазначених обставин постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не можу вважатися такою, що відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню.
Крім того, посилання позивача на причини пропуску строків звернення до суду можна визнати поважними, оскільки підтверджені викладені обставини, а саме надано конверт з відміткою про отримання постанови державного виконавця, а особистий підпис правопорушника в постанові про адміністративне правопорушення не береться до уваги оскільки з приводу його правоналежності ставиться питання позивачем.
Відповідно до ст.. 139, 143 КАС України необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Сумській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача 454 грн. витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 139, 243 -246, 250, 271, 286 КАС України, суд,
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейського СРПП №1 Сумського РВП сержанта поліції Терещенко Віталія Анатолійовича ( м. Суми, вул. Степана Бандери, 11) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП серії БАА №896852, прийняту стосовно ОСОБА_1 , 29 вересня 2020 року сержантом поліції СРПП №1 Сумського РВП Терещенко Віталієм Анатолійовичем, і провадження по цій справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Сумській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 сплачений судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя О.М.Черних