Справа № 344/16914/20
Суддя: Шамотайло О. В.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/51/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, заступника командира роти №1, взводу №1 батальйону УПП в Івано-Франківській області Дзюрбіль Віри Ярославівни, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серії ЕАМ №3465664 від 22.11.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення він визнаний винним в тому, що 22.11.2020 року о 21 год. 36 хв. , керуючи транспортним засобом ДАЧІА ЛОГАН, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Івано-Франківськ по вул. Галицькій 80 проїхав перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора кольору, чим порушив п.8.7.3 е) ПДР України. Відповідно до даної постанови, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП та до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн. При цьому, позивач просить скасувати дану постанову про адміністративне правопорушення, вказує що Правил дорожнього руху не порушував, порушення не вчиняв, закінчував маневр, доказів скоєння правопорушення відсутні, однак поліцейським під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не враховано пояснень позивача.

Позивач позов підтримав та просив про його задоволення з мотивів наведених в позовній заяві, справу просив розглядати без його участі.

За клопотанням позивача до участі в справі залучено також відповідачем Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області в Івано-Франківській області.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, відповідач-1 через свого представника скористався правом на відзив, який долучений до матеріалів справи, просив відмовити у задоволенні позову, справу розглядати без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3465664 від 22.11.2020, винесеної заступником командира роти 1 взводу 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області Дзюрбіль Вірою Ярославівною, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення - штраф у розмірі 425грн.

У постанові вказується, що 22.11.2020 року о 21 год. 36 хв. , керуючи транспортним засобом ДАЧІА ЛОГАН, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Івано-Франківськ по вул. Галицькій 80 водій проїхав перехрестя вулиць на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е) ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2ст.122 КУпАП.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що на переконання позивача працівниками поліції безпідставно визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, не враховано його пояснень та не враховано конкретну дорожню обстановку.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката,іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи,виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п.1-2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно ч.1 ст.77 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України, у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, з оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 425грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122КУпАП. Позивача визнано винним в тому, що 22.11.2020 року о 21 год. 36 хв. , керуючи транспортним засобом ДАЧІА ЛОГАН, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Івано-Франківськ по вул.. Галицькій 80 проїхав перехрестя вулиць на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е) ПДР України. Зазначено, що до постанови не додаються відео чи фото фіксація.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

До матеріалів справи жодних доказів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, не долучено, однак частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пункт 8.7.3 «е» ПДР України вказує : червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Пункт 8.10 ПДР України. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Пункт 8.11 ПДР України зазначає, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вже зазначалось, згідно із п.8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, а відповідно із п 16.8 ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Позивач вказав в позовній заяві, що продовжив рух транспортного засобу на перехресті після ввімкнення сигналу світлофора, що забороняє рух, оскільки при екстреному гальмуванні він не міг зупинитися згідно вимог ПДР України.

Наведене узгоджується із позицією, що висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при розгляді справи №552/5623/16-а (адміністративне провадження №К/9901/2929/18).

Жодних спростувань такому твердженню позивача у вигляді доказів відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень і зобов`язаний доводити правомірність свого рішення суду не представлено.

Таким чином, суд вважає не доведеними правомірність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Відтак, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.122, 251, 252, 258, 287, 288, 289 КУпАП, ст. ст.6, 8, 9, 72, 77, 242, 243-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, заступника командира роти 1, взводу 1, батальйону УПП в Івано-Франківській області Дзюрбіль Віри Ярославівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №3465664 від 22.11.2020 за ч.2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (ідентифікаційний код юридичної особи - 40108646, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 420 (чотириста двадцять гривень) 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя О.В. Шамотайло