Справа № 200/1365/21-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

23 лютого 2021 р. Справа №200/1365/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Арестова Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 08 лютого 2020 року звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області від 08.10.2020 року № Ф-412426-46 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 18 786,72 гривень.

23 лютого 2021 року позивач засобами поштового зв`язку надав до суду заяву про забезпечення позову шляхом прийняття ухвали про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - вимоги від 08.10.2020 року № Ф-412426-46.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що станом на день подання позовної заяви здійснюється примусове виконання по вимозі № Ф-412426-46 від 08.10.2020, відкрито виконавче провадження та прийнята постанова про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи должника, що порушує баланс прав та законних інтересів позивача.

Клопотання про забезпечення позову розглядається судом в порядку ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали позовної заяви, клопотання суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2020 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-412426-46У, яким встановлено, що станом на 30 вересня 2020 року в позивача наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 18 786,72 грн., з яких недоїмка 18 276,72 грн.

18 січня 2021 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хартахай Мариною Валеріївною по виконавчому провадженню № 64092039 винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 .

Вказана постанова винесена на підставі вимоги №Ф-412426-46 виданої 08.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки по сплаті ЄСВ у сумі 18 786,72 грн.

Також, вказаною постановою встановлено, що боржник отримує дохід у АТ «ПУМБ» та встановлено звернути стягнення на доходи боржника та здійснювати відрахування із доходів боржника на користь стягувача заборгованості у розмірі 20 865,40 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняє дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Позивач у адміністративної справі № 200/1365/21-а заявляє позовну вимогу про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Донецькій області № Ф-412426-46 від 08.10.2020 року.

Виконавче провадження № 64092039 від 12.01.2021 відкрите на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Донецькій області № Ф-412426-46, виданого 08 жовтня 2019 року.

Як передбачено ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Проте, в поданій заяві про забезпечення позову не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Судом такі підстави також не встановлені.

Крім цього, слід зазначити, що сам факт подання адміністративного позову не може бути підставою для забезпечення адміністративного позову. Водночас, важливим є зауважити, що при розгляді клопотання про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обгрунтованість позовних вимог по суті.

В даному випадку, вжиття заходів забезпечення позову є передчасним.

Водночас, суд вбачає за необхідне наголосити на тому, що порушене право позивача буде відновлене з моменту його порушення, якщо таке буде судом встановлено при розгляді справи по суті.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до абзацу третього частини чотирнадцятої статті 25 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Таким чином, подане клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є необґрунтованим тому у його задоволенні слід відмовити.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що він не позбавлений можливості оскаржити постанови державного виконавця в окремому порядку.

Керуючись статтями 150-154,156,241,243,248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити повністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складений та підписаний 23 лютого 2021 року.

Суддя Л.В. Арестова