Справа № 380/5973/20
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року справа №380/5973/20

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Красневича Ю.Б.,

за участю:

представника позивача Фостяка О.Я.,

представника відповідача Синьовського Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» до Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Елітсервіс ЛТД» про визнання протиправною та скасування ухвали в частині, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» (місцезнаходження: 79053, м.Львів, вул.В.Великого, буд.22, ) (далі позивач, ТзОВ «Західуніверсал плюс») звернулося до суду з позовом до Львівської міської ради (місцезнаходження:79006, м.Львів, пл.Ринок, 1, ) (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради №6107 від 26.12.2019 в частині її пунктів 1-6 та 9.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що ухвала Львівської міської ради №6107 від 26.12.2019, в частині її пунктів 1-6 та 9 є незаконною, протиправною, прийнятою всупереч чинному законодавству. Позивач зазначає, що дії відповідача при винесенні оскаржуваної ухвали є протиправними та порушують його права, оскільки невключення споруди за адресою м.Львів, вул.Широка-Низинна, яка належала ТзОВ «Західуніверсал плюс», до останнього діючого Переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Залізничному районі м.Львова без обґрунтування чи хоча б пояснення причин таких дій, порушує принцип «передбачуваності» закону, що позбавило позивача можливості регулювати свою поведінку: мати можливість за необхідності та належної правової допомоги передбачити наслідки, до яких може призвести певна дія. В даному випадку позивач вважає, що відновлення порушених його прав можливе шляхом визнання протиправною та скасування пунктів 1-6 та 9 ухвали Львівської міської ради №6107 від 26.12.2019. Просив позов задовольнити.

Ухвалою від 31.07.2020 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Залучив третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТзОВ «Елітсервіс ЛТД».

Ухвалою від 09.09.2020 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідач 09.09.2020 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Відзив обґрунтований тим, що у позовній заяві позивач фактично не пояснює яке саме його право порушено, оспорено або не визнано оскаржуваним рішенням Львівської міської ради (що в цілому регулює порядок розміщення ТС), оскільки дозвільна документація на розміщення тимчасової споруди у позивача вичерпала свою дію ще 31.12.2019 і ця споруда продана іншому підприємству. Крім цього, пункт 2 ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 №1568, на який вказує позивач, чітко передбачав розміщення тимчасових споруд за наявності відповідних чинних документів на їх розміщення і лише до 31.05.2020. Відповідач звертає увагу, що на даний час позивач звертається з позовом за відсутності дозвільної документації, з приводу споруди яку продав, при тому, що мав змогу у строк встановлений п.6 оскаржуваної ухвали №6107 подати звернення з обґрунтуванням необхідності включення тимчасової споруди у Комплексну схему на розгляд робочої групи. З цих підстав відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

29.09.2020 представником позивача подано відповідь на відзив відповідача.

Ухвалою від 21.10.2020 суд відмовив у задоволенні клопотань представника відповідача про залишення позовної заяви без руху та про залучення третіх осіб.

Ухвалою від 21.10.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

14.12.2020 представником позивача подано пояснення.

06.01.2021 представником відповідача подано додаткові письмові пояснення.

Ухвалою від 10.02.2020 суд закрив провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» до Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Елітсервіс ЛТД» про визнання протиправною та скасування ухвали, в частині позовної вимоги про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради №6107 від 26.12.2019 в частині підпункту 5.2 пункту 5.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях. Просив суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі її представника до суду не надходило.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Львівською міською радою 26.12.2019 прийнято ухвалу «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» за №6107 (далі ухвала №6107, оскаржувана ухвала), пунктами 1-6 та 9 якої ухвалено:

« 1. Затвердити перелік тимчасових споруд, що входять до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові (далі Комплексна схема) згідно з додатком.

2. Управлінню архітектури та урбаністики департаменту містобудування:

2.1.У разі відсутності змін щодо площі, конфігурації, адреси або власника тимчасової споруди скерувати управлінню комунальної власності департаменту економічного розвитку листи про можливість подальшого розміщення тимчасової споруди для укладення договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою. Термін: до 01.06.2020.

2.2. Забезпечити виготовлення QR кодів для ідентифікації тимчасових споруд, включених до Комплексної схеми. Термін: до 31.12.2020.

2.3. Оприлюднити цифровий вигляд Комплексної схеми способом опублікування на порталі відкритих даних Львівської міської ради переліку тимчасових споруд, що входять до неї.

Термін: до 31.12.2020. Відповідальний: начальник управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування.

3. Управлінню комунальної власності департаменту економічного розвитку:

3.1. Укласти договори на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою для розміщення тимчасових споруд згідно з додатком до цієї ухвали терміном на три роки до 31.12.2022.

3.2. Здійснювати з 01.01.2020 нарахування орендної плати для суб`єктів підприємницької діяльності відповідно до додатка до цієї ухвали за укладеними договорами на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою для розміщення тимчасових споруд.

3.3. Укладати договори з суб`єктами підприємницької діяльності за умови відсутності заборгованості з орендної плати за попередніми договорами станом на дату укладення договорів.

Відповідальний: начальник управління комунальної власності департаменту економічного розвитку.

4. Вважати такими, що втратили чинність, договори оренди конструктивних елементів благоустрою для розміщення тимчасових споруд за адресами, не зазначеними у додатку до цієї ухвали.

5. Суб`єктам підприємницької діяльності:

5.1. До 01.06.2020 укласти договори на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою для розміщення тимчасових споруд, зазначених у додатку до цієї ухвали, привести всю необхідну документацію на розміщення тимчасових споруд відповідно до законодавства України та отримати паспорти прив`язки тимчасових споруд. За наявності обґрунтованих підстав даний термін може бути продовжено управлінням архітектури та урбаністики департаменту містобудування, але не пізніше 31.12.2020.

5.2. Рекомендувати не здійснювати реалізацію алкогольних та слабоалкогольних напоїв у тимчасових спорудах, а також розміщувати у тимчасових спорудах заклади для проведення лотерей та заклади, що надають ломбардні послуги. Виявлення тимчасових споруд, основною діяльністю яких є торгівля алкогольними напоями, проведення лотерей або надання ломбардних послуг, є підставою для підготовки управлінням архітектури та урбаністики департаменту містобудування проекту ухвали про вилучення таких тимчасових споруд з Комплексної схеми.

6. Суб`єктам підприємницької діяльності, тимчасові споруди яких не увійшли до Комплексної схеми, до 01.02.2020 подати звернення з обґрунтуванням необхідності включення у Комплексну схему на розгляд робочої групи, створеної розпорядженням Львівського міського голови від 20.11.2019 № 611. За наявності обґрунтованих висновків робочої групи за результатами розгляду звернень управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування здійснює підготовку відповідного проекту ухвали до 31.03.2020.

9. Вважати такими, що втратили чинність:

9.1. Підпункт 1.2 ухвали міської ради від 23.04.2015 № 4526 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові».

9.2. Ухвалу міської ради від 02.03.2017 №1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова».

9.3. Ухвалу міської ради від 27.04.2017 №1888 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 02.03.2017 № 1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова».

9.4. Ухвалу міської ради від 08.06.2017 №2122 «Про внесення змін до ухвали від 02.03.2017 № 1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова».

9.5. Ухвалу міської ради від 08.06.2017 №2123 «Про внесення змін до ухвали від 02.03.2017 № 1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова».

9.6. Ухвалу міської ради від 29.06.2017 №2257 «Про внесення змін до ухвали від 02.03.2017 № 1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова».

9.7. Ухвалу міської ради від 14.09.2017 №2371 «Про внесення змін до ухвали від 02.03.2017 № 1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова».

9.8. Ухвалу міської ради від 26.10.2017 №2526 «Про внесення змін до ухвал міської ради від 02.03.2017 № 1568, від 27.04.2017 № 1888 та від 29.06.2017 № 2257».

9.9. Ухвалу міської ради від 17.05.2018 №3417 «Про внесення змін до ухвал міської ради від 02.03.2017 № 1568, від 27.04.2017 № 1888 та від 26.10.2017 № 2526».

9.10. Ухвалу міської ради від 20.12.2018 №4442 Про внесення змін до ухвали від 02.03.2017 №1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова».

9.11. Ухвалу міської ради від 04.04.2019 №4839 «Про внесення змін до ухвал міської ради від 02.03.2017 № 1568, від 27.04.2017 № 1888, від 08.06.2017 № 2123, від 29.06.2017 №2257, від 26.10.2017 № 2526 та від 17.05.2018 № 3417»

9.12. Ухвалу міської ради від 11.07.2019 №5328 «Про внесення змін до ухвал міської ради від 02.03.2017 № 1568, від 27.04.2017 № 1888».

9.13. Ухвалу міської ради від 20.03.2014 №3190 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові».»

Аналіз вказаних норм оскаржуваної ухвали дає підстави дійти висновку, що ухвала Львівської міської ради №6107 від 26.12.2019 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м.Львова» за своїм змістом є нормативно-правовим актом органу місцевого самоврядування. Зазначена ухвала органу місцевого самоврядування відповідає ознакам регуляторного акта, оскільки спрямована на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання (ст.1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»).

В межах цієї справи суд надає оцінку лише оскаржуваній частині ухвали відповідача, а саме п.1-5.1, п.6 та п.9.

Позивачем в підтвердження прав, які вважає порушеними спірною ухвалою, зазначено, що 26.12.2019 відповідно до договору купівлі-продажу ТзОВ «Західуніверсал плюс» продало ТзОВ «Елітсервіс ЛТД» павільйон загальною площею 30 м.кв. за адресою: м.Львів, вул.Широка-Низинна. Вказує, що передача зазначеного об`єкта за словами позивача відбулась у цей же день.

Позивач зазначає, що ТзОВ «Елітсервіс ЛТД» придбало тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності у ній для чого необхідним є внесення змін до «Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові» в частині зміни власника тимчасової споруди з ТзОВ «Західуніверсал плюс» на ТзОВ «Елітсервіс ЛТД». На підставі цього, ТзОВ «Елітсервіс ЛТД» звернулось до відповідача з відповідним зверненням, проте отримало відмову, в якій зазначалось про неможливість вирішення цього звернення через те, що відповідно до п.8 ухвали Львівської міської ради від 26.12.2019 №6107 встановлено мораторій терміном до 31.12.2024 на доповнення переліку тимчасових споруд, що входять до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові затвердженого цією ухвалою, новими тимчасовими спорудами.

Як вказує позивач, зазначене у свою чергу, не дозволяє йому отримати оплату вартості тимчасової споруди площею 30 кв.м. за адресою: м.Львів, вул.Широка-Низинна, відчуженої за договором купівлі-продажу 26.12.2019 і взагалі загрожує збитками, пов`язаними з розірванням вказаного договору з ініціативи покупця.

Підсумовуючи вказане в сукупності позивач зазначає, що продаючи ТзОВ «Елітсервіс ЛТД» тимчасову споруду та маючи намір отримати оплату за неї, ТзОВ «Західуніверсал плюс» було переконане у законності її встановлення та розміщення за відповідною адресою, як мінімум до 31.05.2020 (цей термін передбачала Ухвала №1568 від 02.03.2017 із усіма змінами до неї), проте оскаржувана ухвала в частині п.1-5.1, п.6 та п.9 порушує права позивача, а тому підлягає скасуванню у вказаних частинах.

Оцінюючи законність та відповідність спірної ухвали в частині п.1-5.1, п.6 та п.9 актам вищої юридичної сили, судом враховано наступне.

Правовідносини між суб`єктами приватного та публічного права будуються на основі правила, яке відображено в ст.19 Конституції України.

Так, у відповідності до наведеної норми правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на зайняття підприємницькою діяльністю, яка не заборонена законом, гарантовано ст.42 Конституції України.

Лише законами України, згідно з п.8 ч.1 ст.92 Конституції України, визначаються правові засади і гарантії підприємництва.

У свою чергу, як передбачено положеннями ст.144 Конституції України, органи місцевого самоврядування приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, лише в межах повноважень, визначених законом.

Такі ж правила деталізовані у ГК України.

Частина перша ст.8 ГК України визначає статус органів місцевого самоврядування вказуючи на те, що вони не є суб`єктами господарювання (не є особами приватного права).

Так, серед загальних принципів господарювання в Україні, визначених ст.6 ГК України, є свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом, та заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Стаття 23 ГК України регулює відносини суб`єктів господарювання з органами місцевого самоврядування.

Такі, відносини, в розрізі даного спору, базуються зокрема на таких правилах:

- органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб`єктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування та іншими законами, що передбачають особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, іншими законами. Органи місцевого самоврядування можуть здійснювати щодо суб`єктів господарювання також окремі повноваження органів виконавчої влади, надані їм законом;

- правові акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, є обов`язковими для виконання усіма учасниками господарських відносин, які розташовані або здійснюють свою діяльність на відповідній території;

- незаконне втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність суб`єктів господарювання забороняється. Не допускається видання правових актів органів місцевого самоврядування, якими встановлюються не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів (послуг) на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

Крім того, у відповідності до положень ст.4 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 №280/97-ВР, з наступними змінами та доповненнями, місцеве самоврядування в Україні здійснюється в тому числі на принципі законності.

Частиною першою ст.10 цього ж Закону передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з положеннями ч.3 ст.24 цього ж Закону, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Як передбачено ч.1 ст.59 згаданого Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Наведені вище норми законодавства дозволяють суду прийти до висновку, що органи місцевого самоврядування повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та не допускати протиправного втручання у законну господарську діяльність суб`єктів господарювання.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначає Закон України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 №2807-IV (далі Закон України №2807-IV)

Відповідно до ст.12 Закону України №2807-IV, суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Згідно з ст.13 Закону України №2807-IV, до об`єктів благоустрою населених пунктів належать, зокрема, території загального користування (майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки тощо).

Статтею 21 Закону України №2807-IV визначено, що елементами (частинами) об`єктів благоустрою є, зокрема, покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів; малі архітектурні форми. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до ст.34 Закону України №2807-IV, правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

Частиною першою ст.40 Закону України №2807-IV визначено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Ухвалою міської ради №376 від 21.04.2011 затверджені Правила благоустрою міста Львова, (далі - Правила), якими визначені правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста Львова та які спрямовані на створення сприятливих для життєдіяльності людини умов.

Відповідно до п.2.1.1. Правил благоустроєм міста вважається, зокрема, розміщення малих архітектурних форм.

Відповідно до п.12 Правил, правовою підставою для встановлення малих архітектурних форм (надалі - МАФ) для провадження підприємницької діяльності є нормативно-правові документи, вказані у додатку № 4.

Ухвалою Львівської міської ради №4526 від 23.04.2015 затверджено «Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові» (далі-Положення).

Згідно з п.2.3 Положення тимчасові споруди розміщуються і функціонують відповідно до вимог чинного законодавства України та інших нормативних актів, прийнятих у межах компетенції органами державної влади та органами місцевого самоврядування .

Відповідно до пунктів 2.1-2.2 Положення розміщення тимчасових споруд здійснюється замовником відповідно до паспорту прив`язки, плану земельної ділянки та договору окремих конструктивних елементів благоустрою. Термін розміщення тимчасових споруд не може перевищувати термін дії договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою, встановлений ухвалою міської ради.

Самовільно встановлена тимчасова споруда - тимчасова споруда, яка встановлена за відсутності одного із документів, передбачених цим Положенням: ухвали міської ради, договору оренди земельної ділянки чи договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою, паспорту прив`язки ТС ( п.1.3).

Приписами п.7.1 Положення передбачено, що демонтажу підлягають тимчасові споруди, для встановлення яких закінчився термін дії договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою або термін дії договору оренди земельної ділянки і суб`єкту господарювання відмовлено у його продовженні та самовільно встановлені тимчасові споруди.

В силу приписів ст.144 Конституції України та ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Також Розпорядженням міського голови за №611 від 20.11.2019 була утворена робоча група для врегулювання ситуації, яка склалася з тимчасовими спорудами для здійснення підприємницької діяльності, розміщеними на території м. Львова.

З аналізу наведеного суд приходить до висновку, що в даному випадку пункти з 1 по 6 та 9 оскаржуваної ухвали Львівської міської ради від 26.12.2019 за № 6107 прийняті в межах наявної компетенції щодо вирішення питань з благоустрою міста Львова, в частині впорядкування відповідних тимчасових споруд в межах міста Львова за вказаними адресами та строку такого розміщення.

Наведена судом позиція, про самоврядний контроль у сфері благоустрою міста підтверджена зокрема і позицією Верховного Суду у постановах від 08.09.2020 справа №914/1181/19 (пункти 44-50) та від 17.12.2019 у справі №914/392/19 (пункти 8.11-8.14).

Суд звертає особливу увагу не те, що оскаржувана ухвала прийнята відповідачем з метою впорядкування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові. З долучених до матеріалів справи доказів судом встановлено, що станом на момент прийняття оскаржуваної ухвали, а також на момент звернення до суду, у ТзОВ «Західуніверсал плюс» відсутня дозвільна документація на розміщення спірної тимчасової споруди, яка закінчила строк своєї дії 31.12.2019. Позивачем не надано доказів звернення до відповідача з заявами про продовження дії дозволу на розміщення тимчасової споруди, відтак не доведено права позивача на включення такої до комплексної схеми, з чого слідує відсутність спору як такого.

Окрім цього суд враховує, що відповідно до договору купівлі-продажу від 26.12.2019 ТзОВ «Західуніверсал плюс» продало ТзОВ «Елітсервіс ЛТД» павільйон загальною площею 30 м.кв. за адресою: м.Львів, вул.Широка-Низинна, а тому суд приходить до висновку, що спірні положення оскаржуваної ухвали не порушують прав чи інтересів позивача.

Відповідно до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Суд враховує, що позивачем не доведено, в чому саме полягають порушення його прав оскаржуваною ухвалою, відтак не обґрунтовано права на звернення до суду з даним позовом. Доводи позивача про непередбачуваність дій Львівської міської ради щодо розміщення спірної тимчасової споруди, як на підставу для звернення до суду, не беруться судом до уваги, оскільки позивачем не надано доказів права власності чи користування на таку ділянку для розміщення тимчасової споруди у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог ТзОВ «Західуніверсал плюс», а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 241-246, 250, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» до Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Елітсервіс ЛТД» про визнання протиправною та скасування ухвали в частині - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 22.02.2021

Суддя Р.І. Кузан