Справа № 160/5203/19
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2019 року Справа № 160/5203/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кадникової Г.В.
при секретарі судового засідання Корсун М.О.
за участю: представника позивача Ширяєва В.Д.
відповідач не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Векпром» про стягнення податкового боргу,
Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДФС у Дніпропетровській області, позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Векпром» (далі ТОВ «Векпром», відповідач) на користь державного бюджету в сумі 1 008 427грн. 04коп. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що за ТОВ «Векпром» обліковується податковий борг на загальну суму 1 008 427грн. 04коп., який виник в результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов`язань нарахованих контролюючим органом.
Ухвалою суду від 06.06.2019р. позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 КАС України, зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
Ухвалою суду від 24.06.2019р. позов прийнято до провадження, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено її до розгляд у підготовчому провадженні.
Позивач про відкриття загального позовного провадження за вищезазначеним адміністративним позовом повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою від 09.07.2019р., яка долучена до матеріалів справи.
В матеріалах справи наявний конверт повернення з адреси відповідача з позначкою «підприємство вибуло».
Приписами ст.126 КАС України, вважається, що повістка вручена юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.
Отже, на підставі вищезазначеного, відповідач вважається належним чином повідомлений, оскільки зазначені у позові та доданих до нього документах адреси співпадають з адресами, вказаними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Ухвалою суду від 15.08.2019р. на підставі письмової згоди представника позивача, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті у той самий день.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не надав, у підготовче та судове засідання не з`явився, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши долучені документи до матеріалів справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення при розгляді справи і вирішення спору по суті, виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач перебуває на обліку у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків і зборів (а.с. 15).
В інтегрованих картках платника податків за ТОВ «Векпром», обліковується податковий борг на загальну суму 1 008 427грн. 04коп., який виник в результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов`язань нарахованих контролюючим органом (а.с. 7).
Так, в ході розгляду справи судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що вказаний податковий борг виник внаслідок не сплати відповідачем:
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з несплатою відповідачем у встановлені стоки донарахованих сум та враховуючи вимоги ст.56, 57 Податкового кодексу України, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
Також, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази оскарження відповідачем в адміністративному чи судовому порядку вищезазначених податкових повідомлень-рішень.
З огляду на вищезазначеного, суд дійшов висновку, що загальна сума податкового боргу в розмірі 1 008 427грн. 04коп. є узгодженою.
Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачений обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно до п.п.20.1.19. п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску.
Приписами п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків. На суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.49.2. ст.49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
В силу п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Абзацом 1 п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Вимогами абзацу 1 п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Приписами п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків у відповідності із п.87.2 ст.87 ПК України, є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Статтею 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платниками податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органом, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
На підставі вищезазначеного, враховуючи те, що заявлену суму податкового боргу відповідачем у встановлені строки не сплачено, доказів її погашення станом на день розгляду справи не надано, наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.
Частиною 2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.
З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що вході розгляду адміністративної справи позивач, як суб`єкт владних повноважень, не поніс судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та/або проведенням експертиз, а отже відсутні підстави для присудження таких витрат на користь позивача.
Керуючись статями ст.ст. 9, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Векпром» про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст рішення у повному обсязі виготовлено 02.09.2019 року з урахуванням відпустки.

Суддя Г. В.Кадникова