Справа № 380/5389/20
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Коморний О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 380/5389/20 пров. № А/857/14536/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Макарика В.Я., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Мельничук Б.Б.

представника апелянта: Боднар Л.Б.

представника позивача: Пащинської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 380/5389/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аїр-торг» до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

10.07.2020р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Аїр-торг» (надалі ТзОВ «Аїр-торг») звернувся з позовом (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 23.06.2020р.

-зобов`язати внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Аїр-Торг» в розмірі 20 954 787 грн.

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 03.08.2020р.;

- зобов`язати внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Аїр Торг» в розмірі 29352927 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2020р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Державної податкової служби у Львівській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2020р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Представник апелянта Боднар Л.Б. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Представник позивача Пащинська А.О. в судовому засіданні просила суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

21.04.2020р. ТзОВ «Аїр-Торг» подав до податкового органу в електронній формі податкову декларацію з ПДВ № за березень 2020 р. в рядку 20.2.1 якої позивач заявив суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 20 954 787 грн. Сума від`ємного значення податку на додану вартість викинила у зв`язку із придбанням сільськогосподарської продукції (кукурудза, пшениця, ячмінь) на митній території України і експортом цієї продукції за кордон на підставі укладених експортних контрактів. Позивач отримує валютну виручку за експортовану сільськогосподарську продукцію.

З вказаною податковою декларацією ТзОВ «Аїр-Торг» подав заяву до податкового органу про повернення суми бюджетного відшкодування та розрахунок суми бюджетного відшкодування.

В п. 200.7, п.200.10 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

09.06.2020р. контролюючий орган провів документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Аїр-Торг» з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за березень 2020 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 09.06.2020р. №86/04.02-12/42992142 яким встановлено порушення, а саме п.200.1, п.200.4, п.200.14 ст.200. Податкового кодексу України та відмовлено в бюджетному відшкодуванні з податку на додану вартість в розмірі 20 954 787 грн. (т.1, а.с.17-31)

Зокрема, таких висновків контролюючий орган дійшов з огляду на те, що причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у березні 2020 року є придбання кукурудзи, пшениці, ячменю українського походження врожаю 2019 року, послуги оренди офісного, складського приміщення, оренди зерносушарки, оренди погрузочного бункера, послуги охорони об`єктів, послуги з організації проведення сертифікації походження вантажу, послуги митного оформлення декларацій на експорт та здійснення експортних операцій, а саме вивезення за межі митної території України :

- кукурудзи, українського походження, врожаю 2019 року, насипом фірма «RISOIL EUROPE» LTD (Марокко, Корея, Республіка), фірма AGR LTD (Йорданія, Лівія, Італія, ОАЕ, Саудівська Аравія, Ізраїль);

- ячменю українського походження, насипом, врожаю 2019 року фірма AGR LTD (Марокко, Туніс), фірма LOUIS DREYFUS COMPANY SUISSE SA (Туніс);

- пшениці м`якої, ненасіннєвої, насипом, українського походження, врожаю 2019 року фірма AGR LTD (Ізраїль, Бангладеш, Єгипет, Лівія), що становить 99,6 % від загального обсягу реалізації.

З поданого Розрахунку суми бюджетного відшкодування (ДЗ) (вх. від 21.04.2020р. № ) додаток 3 до податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року, ТзОВ «АЇР-ТОРГ» заявлено до бюджетного відшкодування суму ПДВ в розмірі 20 954 787 грн. (рядок 20.2.1 декларації).

Зокрема, ТзОВ «АЇР-ТОРГ» в Розрахунку суми бюджетного відшкодування (ДЗ) в таблиця 2. «Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України», в колонці 3.4 (звітний (податковий) період, у якому виникло значення, місяць/квартал, рік) проставлено період 10.2020 року (1495900,76 грн), у зв`язку з чим контролюючий орган вважає, що неможливо встановити за який період виникло від`ємне значення (бюджетне відшкодування) (т.1, а.с.28).

Контролюючий орган за результатами перевірки даних, зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ, із даними первинних документів встановив, що платіжні доручення, які надані до перевірки не підписані керівником ТзОВ «АЇР-ТОРГ», не завірені банком в якому обслуговується суб`єкт господарювання, не мають підписів та печаток». (т.1, а.с.29).

На підставі акту перевірки від 09.06.2020р. №86/04.02-12/42992142 податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення від 23.06.2020р. №, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування у розмірі - 20 954 787 грн. (т.1, а.с.32).

Крім того, контролюючий орган провів документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Аїр-Торг» з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за квітень 2020 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 14.07.2020р. №110/04/02-12/42992142 в якому зазначено виявлені в ході перевірки порушення, а саме п.200.1, п.200.4, п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України та відмовлено в бюджетному відшкодуванні з податку на додану вартість в сумі - 29352927 грн. (т.6, а.с. 136-154)

Так, під час перевірки податковий орган встановив, що причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у квітні 2020 року є придбання кукурудзи, пшениці, ячменю українського походження врожаю 2019 року, послуги оренди офісного, складського приміщення, оренди зерносушарки, оренди погрузочного бункера, послуги охорони об`єктів, послуги з організації проведення сертифікації походження вантажу, послуги митного оформлення декларацій на експорт та здійснення експортних операцій, а саме вивезення за межі митної території України :

- кукурудзи, врожаю 2019 року, українського походження, насипом, фірма AGRO BORD EOOD (Іспанія), фірма «RISOIL EUROPE» LTD (Алжир);

- пшениці м`якої, ненасіннєвої, врожаю 2019 року 2-го, 3-го, 4-го класу, фірма AGRO BORD EOOD (Бангладеш), фірма Cargill International S.A (Туніс), фірма LOUIS DREYFUS COMPANY SUISSE SA (Єгипет), фірма QUADRA COMMODITIES SA (Тайвань, провінція Китаю);

- ячменю українського походження, насипом, врожаю 2019 року, фірма AGRO BORD EOOD (Кувейт), що становить 99,4 % від загального обсягу реалізації.

У зазначених в розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ, із даними первинних документів встановлено, що ТзОВ «АЇР-ТОРГ» не надано до перевірки платіжних доручень, які підтверджують, що суми ПДВ заявлені до бюджетного відшкодування є фактично сплачуваними у попередніх та звітному (податковому) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, а тому позивач не має права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2020 року (т.6, а.с.152).

На підставі акту перевірки від 14.07.2020р. №110/04/02-12/42992142 податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення від 03.08.2020р. № яким відмовив у наданні бюджетного відшкодування у розмірі 29352927 грн. (т.6, а.с.155)

Як видно з матеріалів справи позивач ТзОВ «Аїр - Торг» здійснив експортні операції з фірмами-нерезидентами згідно зовнішньо-економічних контрактів:

1. за вересень 2019 року: з Фірмою AGORIL PTE.LTD на поставку ріпаку українського походження, насипом врожаю 2019 року що підтверджується контрактом №ЕХР -010719-AGТ від 01.07.2019р. (з додатковими угодами) 2. за жовтень 2019 року:

- з Фірмою AGORIL PTE.LTD на поставку ріпаку українського походження, насипом врожаю 2019 року що підтверджується контрактом №ЕХР -010719- AGТ від 01.07.2019р. (з додатковими угодами);

- з Фірмою SHEMEN INDUSTRIES LTD на поставку ріпаку українського походження, насипом врожаю 2019 року що підтверджується контрактом №ЕХР -010719- AGТ від 01.07.2019р. (з додатковими угодами);

3. за грудень 2019 року:

- з Фірмою AGR LTD на поставку пшениці українського походження, не насіннєвої 2, 3, 4 класу насипом врожаю 2019 року, що підтверджується контрактом № GSW-20/09/19-АТ від 20.09.2019р.

- з Фірмою Cargill International S.A. (Швейцарія) на поставку пшениці українського походження, м`якої, 2,3,4 класу насипом врожаю 2019 року, кукурудзи насипом врожаю 2019року країни отримувачі товару (товару (Ізраїль, Ємен, Корея, Республіка) що підтверджується контрактом №JАР585400 від 27.09.2019р., №JАР585500 від 27.09.2019р., №JАР587500 від 03.10.2019р., №JАР586900 від 03.10.2019р., №JАР589500 від 04.10.2019р. року, №JАР589900 від 10.10.2019р.

З матеріалів справи видно, що поставка товару здійснювалась за правилами Інкотермс 2010. Базис поставки DАР-Миколаївський морський порт, а саме : Фірма LOUIS DREYFUS COMPANY SUISSE SA (Швейцарія) Контракт № Р09658 від 23.09.2019р., № Р09673 від 25.09.2019р., (додаток №2 до контракту від 31.10.2019р.) № Р09698 від 02.10.2019р., № Р09706 від 03.10.2019р., (додаток №1 до контракту від 08.10.2019р.) на поставку кукурудзи насипом врожаю 2019р. країна отримувач товару (Іспанія).

Також встановлено, що поставка товару здійснюється за правилами Інкотермс 2010. Базис поставки DАТ - Миколаївський морський порт, ТОВ МСП «Ніка-Тера», Південний морський торговий термінал ТОВ «ТІС-Зерно», а саме : Фірма QUADRA COMMODITIES SA (Швейцарія) Контракт № 191002-2 від 02.10.2019, № 191003-1 від 03.10.2019 на поставку кукурудзи насипом врожаю 2019 року країна отримувач товару (Єгипет);

Поставка товару здійснювалась за правилами Інкотермс 2010. Базис поставки DАР Ольвія Морський термінал ТОВ «Компанія «Евровнешторг», а саме : - Фірма AL GHURAIR RESOURCES INTERNATIONAL LLS (ОАЕ) що підтверджується контрактом № 116-Р- ЕВ-19 від 29.11.2019, на поставку ячменю насипом врожаю 2019 року, країна отримувач товару (Алжир).

Поставка товару здійснювалась за правилами Інкотермс 2010. Базис поставки DАР - Миколаївський морський торговельний порт, термінал Нікморсервіс або Агроальфатермінал.

З матеріалів справи видно, що позивач здійснював господарсько-економічну діяльність згідно переліку зовнішньо-економічних контрактів за березень 2019 року:

- фірма AGR LTD (Болгарія) Контракт № GSВ-20/09-19-АТ від 20.09.2019р., № GSС- 20/09/19-АТ від 20.09.2019р., № GSW-20/09/19-АТ від 20.09.2019р. на поставку пшениці м`якої, ненасіннєвої, насипом, українського походження, врожаю 2019 року, кукурудзи, українського походження, врожаю 2019 року, ячменю українського походження, насипом, врожаю 2019 року, країни отримувачі товару (Йорданія, Лівія, Італія, ОАЕ, Саудівська Аравія, Марокко, Туніс, Бангладеш, Єгипет);

Поставка товару здійснювалась за правилами Інкотермс 2010. Конкретний базис поставки вказується у специфікації на кожну партію товару окремо:

- фірма LOUIS DREYFUS COMPANY SUISSE SA (Швейцарія) Контракт № Р10093 від 03.01.2020р., № Р10113 від 10.01.2020р., на поставку пшениці 2,3,4 класу, насипом, українського походження, врожаю 2019 року, ячменю українського походження, насипом, врожаю 2019 року, країна отримувач товару (Туніс);

Поставка товару здійснюється за правилами Інкотермс 2010. Базис поставки DАТ - Миколаївський морський порт, ТОВ МСП «Ніка-Тера» термінал:

- фірма RISOIL EUROPE LTD (Болгарія) Контракт № 470 від 26.09.2019р., № 488 від 04.10.2019р., № Р588 від 24.12.2019р., № Р598 від 13.01.2020р., № Р611 від 22.01.2019р., № Р615 від 24.01.2020р., № Р617 від 30.01.2020р., № Р619 від 03.02.2020р. на поставку кукурудзи, насипом, українського походження, врожаю 2019 року, країни отримувачі товару (Марокко, Корея, Республіка).

Поставка товару здійснюється за правилами Інкотермс 2010. Базис поставки СРТ - один з портів Одеси, Південний/Чорноморськ відповідно до інструкцій Покупця.

З матеріалів справи видно, що основними постачальниками на митній території України у березні 2020 року: ТОВ «ВЕЛАН ПІВДЕНЬ ТРЕЙД», ТОВ «ВЕЛИКОЦЕПЦЕВИЦЬКИЙ АГРАРІЙ», ТОВ «АГРОЗАХІДТРЕЙД», ТОВ «АГРО-ВЕЛЕС», ТОВ «СМТ ЮЖНИЙ ЛТД» ТОВ «НІКА ТРАНС ЛОГІСТИКА».

ТзОВ «АЇР-ТОРГ» уклав договори на придбання товарно-матеріальних цінностей з наступними контрагентами:

- ТзОВ «Еко-Трейд Захід» (), що підтверджується договором поставки № 1/06 від 01.06.2019р. про постачання ріпаку українського походження врожаю 2019 року, кількість та ціна вказані в специфікаціях до кожної партії постачання. Доставку товару здійснює продавець (власним транспортом чи транспортом стороннього перевізника), причому вартість доставки включається до вартості проданих і доставлених товарів і окремо в документах на поставку товару не виділяється. Та як встановлено судом під час розгляду справи Товарно - транспортні накладні підприємством надано до перевірки, що також відповідачем не заперечується.

- ТзОВ «МАЯМІЛІДЕРГРУП» (код ЄДРОПУ 41584657), що підтверджується договором поставки № 0901-19 від 01.09.2019р., про постачання кукурудзи, пшениці, ячменю українського походження врожаю 2019р. Кількість та ціна вказані в специфікаціях до кожної партії постачання. Доставку товару здійснює продавець (власним транспортом чи транспортом стороннього перевізника) на склад Покупця, адреса якого вказується Покупцем не пізніше ніж за 10 днів до дати поставки, шляхом повідомлення Постачальника листом, телефонограмом або в інший зручний для сторін спосіб. Вартість доставки включається до вартості товару та окремо в документах не зазначається. Товарно- транспортні накладні підприємством надано до перевірки.

- ТзОВ "ВЕЛАН ПІВДЕНЬ ТРЕЙД" (), що підтверджується договором поставки продукції № ВПП-31/01/20-ВП від 31.01.2020р. про постачання кукурудзи, пшениці, ячменю українського походження врожаю 2019 року, товар за даним договором постачається автомобільним транспортом та або залізничним транспортом та супроводжується товарно-транспортною накладною та/або залізничною накладною. Товарно- транспортні накладні підприємством надано до перевірки.

- ТОВ «СМАРТ РЕЙЛ ЛОГІСТИКС» (), що підтверджується договором № 2019-12-09/КД/01 від 09.12.2019р. про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних вагонах та вагонах, що належать Експедитору на будь-яких інших законних підставах.

- ТзОВ «ЄВТ ГРЕЙН» (), що підтверджується договором доручення № ЄГ-АТ/2019-87 від 03.10.2019р. про надання митних брокерських послуг.

-ТзОВ «КОМПАНІЯ «НОВОТЕК»» (), що підтверджується договором № 10/12-2019 від 10.12.2019р.) про транспортно-експедиційне обслуговування.

- ТзОВ «Ніка Транс Логістика» (), що підтверджується договором доручення № НТЛ-690-Б від 16.07.2019р. про надання митних брокерських послуг.

-ТзОВ «НИК-СЕРВІС» (), що підтверджується договором доручення № 24/02-20 від 24.02.2020р. про надання послуг по транспортно-експедиційному обслуговуванню, послуг отримання карантинних сертифікатів, ветеринарних свідоцтв (форма № 2 з присвоєнням експортного коду і відміткою).

- ТзОВ «СМТ Южний ЛТД» ( ), що підтверджується договором на брокерські митні послуги доручення № РБ /190-19 від 25.09.2019р. про надання митних брокерських послуг.

Системний аналіз п.п. 14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п. 14.1.231 п.14.1 ст.14, п.187.8 ст. 187, пп. 198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України дає підстави для висновків що право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару/послуг до податкового кредиту виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: фактичного придбання такого товару, наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ, подальшого використання придбаного товару в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності підприємства. При цьому, податкова накладна складена та зареєстрована платником податку, який здійснює операції з постачання таких товарів/послуг в Єдиному реєстрі податкових накладних є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту та не потребує будь-кого іншого додаткового підтвердження.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що контролюючий орган під час проведення перевірки операцій, що здійснюються при ввезені на митну територію України товарів, необоротних активів та отриманих від нерезидента на митній території України послуг, не встановив порушення з Інформацією про фактичне ввезення товару за межі митної території України, згідно з даними інформаційних систем ДПС. Перевіркою дотримання вимог законодавства не встановлено порушень здійснення операцій з давальницькою сировиною. Перевіркою операцій із здійснення попередньої оплати за товарно - матеріальні цінності не встановлено порушень.

Тобто, перевіркою операцій з постачання (вивезення, ввезення) послуг порушень не встановлено та за результатами здійсненого аналізу ціноутворення у звітних періодах, які підлягають перевірці, порушень не встановлено.

Отже, станом на час проведення перевірки за результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення від`ємного значення, не встановлено включення ТзОВ «Аїр - торг» до складу податкового кредиту за березень 2020 року та квітень 2020 року податкових накладних, які зареєстровані з порушенням терміну у Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами перевірки також не встановлено наявність правових відносин ТзОВ «Аїр-торг» з платниками, установчі документи, первинні та інші документи, яких у судовому порядку визнані недійсними чи наявність правових відносин позивача з пов`язаними особами, згідно з п.п. 14.1.159 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Крім того, в ході проведення перевірки не встановлено серед постачальників суб`єктів господарювання, які надали податковий кредит і не задекларували податкові зобов`язання, що здійснюють операції, не обумовлені економічними причинами (цілями ділового характеру). Не встановлено розбіжності між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту, за березень 2020 року та квітень 2020 року.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно з абз. 11 ст. 1 якого первинний документ - первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

ч.1 ст.9 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

В документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

З матеріалів справи видно, що на документальне підтвердження реальності здійснення операцій з контрагентами позивач надав податковому органу видаткові та податкові накладні, декларації з ПДВ з додатками, реєстри отриманих податкових накладних, банківські виписки, що підтверджують факт повної оплати поставки товару та надання послуг, оборотно - сальдові відомості по рахунках, які підлягають перевірці, договори (придбання, поставки, оренди), контракти, митні декларації ЕК, СМК , товаро - транспортні накладні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що господарські операції з контрагентами-постачальниками, вчинені у зазначений період, є реальними та підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, та безпосередньо по`вязані з господарською діяльністю ТзОВ «Аїр-торг». Позивач дотримав передбачені Податковим кодексом України умови для формування показника податкового кредиту з податку на додану вартість, що зумовило виникнення від`ємного значення з цього податку.

Дані первинних документів не мають дефектів форми, змісту або походження згідно ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.

Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок та виконання послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

З матеріалів справи видно, що на дату проведення перевірки ТзОВ «Аїр-торг» не було виявлено судових рішень, які вступили в законну силу відносно компаній-постачальників, які б підтверджували факт порушення ними податкового законодавства.

Податковий орган не надав жодного доказу на підтвердження факту притягнення до відповідальності постачальників-контрагентів.

Апеляційний суд дійшов висновку, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів та господарської діяльності в цілому зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту у господарській діяльності позивача, а результат засвідчений по змісту господарських операціях, та відсутність максимальної деталізації не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Не приймає до уваги колегія суддів доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що платіжні доручення, які надані до перевірки контролюючому органу не підписані керівником ТзОВ «Аїр-торг», не завірені банком, в якому обслуговується суб`єкт господарювання, відсутні підписи та печатки тощо. Оскільки в акті перевірки контролюючий орган не заперечує надходження коштів на підставі платіжних доручень які знаходяться в матеріалах справи та списання їх з рахунку ТзОВ «Аїр-торг» на рахунки контрагентів, що дає підстави для висновків що це не є порушенням і не свідчить про недійсність документу, чи про відсутність господарської операції з огляду на наступне.

З реєстру фактично сплачених сум бюджетного відшкодування ПДВ, із даними первинних документів ТзОВ «Аїр-торг», до перевірки надані платіжні доручення по розрахунках з ТОВ «Еко-Трейд захід», ТзОВ «Західний аграрний холдинг», ТзОВ «Маямілідергрупп».

В ст.3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки).

Вищевказані платіжні доручення містять всі необхідні реквізити електронного розрахункового документа: дату і номер; назву, код платника та номер його рахунку; код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача; суми цифрами; призначення платежу, що відповідає вимогам чинного законодавства.

В договорі на здійснення електронно-розрахункового обслуговування, предмет якого - «банк зобов`язується надати клієнту систему електронно-розрахункового обслуговування, в подальшому систему "Клієнт-Банк" і здійснювати електронно-розрахункове обслуговування клієнта за допомогою системи "Клієнт-Банк" згідно з законодавством України. Клієнт зобов`язується використовувати дану систему для здійснення розрахунків на умовах, передбачених даним договором».

Отже, при відкритті рахунків у банку директор підприємства надавав взірці підпису. В картці зі зразками підписів зазначено, що чеки та інші розпорядчі документи просимо вважати дійсними в разу наявності на них одного першого і одного другого підпису: перший підпис -директор ТОВ «Аїр - торг» другий підпис у штаті відсутній.

ч.1 ст.1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Із змісту Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22 видно, що електронний розрахунковий документ - документ, інформація в якому представлена у формі електронних даних, включаючи відповідні реквізити розрахункового документа, який може бути сформований, переданий, збережений і перетворений у візуальну форму представлення електронними засобами.

Користування системою "Клієнт-Банк", "Клієнт-Internet-Банк" регулюється, крім договору між банком та клієнтом, Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Законом України "Про електронний цифровий підпис", Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

В ст.18 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що електронний документ на переказ має однакову юридичну силу з паперовим документом. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа на переказ. Порядок застосування електронного підпису, у тому числі електронного цифрового підпису, для засвідчення електронного документа на переказ установлюється нормативно-правовими актами Національного банку України. Відповідальність за достовірність інформації, що міститься в реквізитах електронного документа, несе особа, яка наклала на цей документ електронний цифровий підпис. В іншому разі відповідальність несе банк або інша установа - учасник платіжної системи. Електронний документ на переказ, що не засвідчений електронним підписом, не приймається до виконання. Учасник платіжної системи має передбачити під час приймання електронних документів на переказ: процедуру перевірки електронного підпису; процедуру перевірки цілісності, достовірності та авторства електронного документа на переказ.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що при виконанні платіжних доручень банк провів перевірку електронного підпису позивача та встановив, що документ підписаний ЕЦП директора ТзОВ «Аїр-торг» ОСОБА_1 (підпис дійсний).

Тобто, банк ідентифікував особу підписанта, перевірено та встановлено наявність всіх необхідних для платіжного доручення реквізитів та його відповідність вимогам чинного законодавства (наявні дата і номер, назва, код платника та номер його рахунку, код банку платника, назва, код одержувача платежу та номер його рахунку, код банку одержувача, сума цифрами, призначення платежу).

Таким чином, банк перевірив електронний підпис, перевірив цілісність, достовірність, авторство електронного документа на переказ та відповідність вимогам чинного законодавства України.

п. 2.1. Інструкції передбачено, що розрахункові документи складаються на бланках, форми яких наведені в додатках до цієї Інструкції. Реквізити розрахункових документів та їх реєстрів заповнюються згідно з вимогами, зазначеними в указівках щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та їх реєстрів (додаток 9) та відповідних главах цієї Інструкції.

Кожний документ, сформований в системі "Клієнт-Банк", повинен бути посвідчений шляхом накладення електронно-цифрового підпису. Після створення документу на нього накладається ЕЦП осіб, що мають право підпису фінансових документів згідно наявних в банку зразків підписів з відтиском печатки. Обмін інформацією між клієнтом та банком встановлюється у зашифрованому вигляді.

Платіжні доручення, подані до банку місять окрім того електронний цифровий підпис директора підприємства.

ст.1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» визначено, що електронний цифровий підпис це вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа, яким є параметр криптографічного алгоритму перевірки електронного цифрового підпису, доступний суб`єктам відносин у сфері використання електронного цифрового підпису. Сертифікат відкритого ключа (далі - сертифікат ключа) - документ, виданий центром сертифікації ключів, який засвідчує чинність і належність відкритого ключа підписувану. Сертифікати ключів можуть розповсюджуватися в електронній формі або у формі документа на папері та використовуватися для ідентифікації особи підписувача (Як встановлено судом, відповідачем у Актах перевірки не заперечується надходженні коштів до контрагентів на підставі платіжних доручень і списання їх з рахунку позивача на рахунки контрагентів.

Розрахункові документи подані з порушенням - банк повертає їх без виконання.

Тобто, банк перевірив дешифрування та справжність електронних цифрових підписів, які на час підписання платіжних доручень були дійсними і сторонніх втручань в систему "Клієнт-Банк" не встановлено. Здійснена банком перевірка достовірності ЕЦП підтвердила, що платежі підписані легітимним цифровим підписом, що належить уповноваженому представнику ТзОВ «Аїр-торг».

Із змісту п. 200.1, пп.пп. б, в п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України видно, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

В п.п. 14.1.18 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що бюджетне відшкодування це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначений у ст.200 ПК України.

п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п.п. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума:

б) підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

п.п. "ґ" п.200.12 ст.200 Податкового кодексу України, передбачено, що у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

В абз. 6, 8 п.200.12 ст.200 Податкового кодексу України видно, що у випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

п. 200.12 ст. 200 Податкового кодексу України визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Відповідно до п. 200.13 ст. 200 Податкового кодексу України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Із змісту абз. 1 та 2 п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України видно, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017р. №26 встановлено, що орган Державної фіскальної служби який здійснює формування реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, шляхом внесення даних щодо, зокрема найменування платника податку на додану вартість та його індивідуальний податковий номер; дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (в разі їх подання); дату надсилання платнику податку органом ДФС повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшену на суму податкового боргу тощо. Далі Порядок № 26)

В п.3 Порядку № 26 визначено, що формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних Державної фіскальної служби та Казначейства.

п. 4 Порядку № 26 передбачено, що орган Державної фіскальної служби вносить до Реєстру певні дані: дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); - суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; - дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; - дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС; - дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; - дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; - суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з п.6 Порядку № 26 повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру.

Отже, реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків.

При цьому, передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом Державної фіскальної служби в Реєстрі інформації про її узгодження.

Не приймає колегія суддів доводи апелянта про те, що за результатами перевірки даних зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ із даними первинних документів встановлено, що позивач не надав до перевірки платіжні доручення, які підтверджують, що суми ПДВ заявлені до бюджетного відшкодування є фактично сплачуваними у попередніх та звітному (податковому) періодах постачальника товарів/послуг або до Державного бюджету України, а тому останній не має права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2020 р. виходячи з наступного.

ТзОВ «Аїр-торг» з заявою про збільшення позовних вимог надав суду першої інстанції копії платіжних доручень (на 37 аркушах) за квітень 2020р., копії податкової декларації за квітень 2020р., копії вантажно митних-декларацій.( т 6 а.с. 59-136)

При цьому, Верховний Суд в своїй постановах від 04.03.2020 р. у справі № 0440/5658/18, від 22.08.2019р. у справі № 805/1690/16-а. дійшов висновку що обставина порушення платником податків обов`язку, встановленого п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України щодо надання після початку перевірки всіх документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки, не означає, що такий платник не має права додатково їх надати після спливу 90-денниг строку, але до прийняття відповідного рішення і при цьому, не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати такі документи, та за наявності передбачених пп. 78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, призначити додаткову позапланову перевірку. Неможливість платника в силу об`єктивних обставин, надати певні документи контролюючому органу безпосередньо до перевірки не свідчить про невиконання ним обов`язку, встановленого пп.16.1.5, пп.16.1.7 п.16.1 ст. 26 Податкового кодексу України, а також обумовлює здійснення податковим органом певних дій з метою отримання таких документів.

Крім того, Верховний суд в своїй постановах від 12.11.2019р. у справі № 806/434/16, від 24.01.2019р. у справі №820/12113/15, від 12.02.2019р. у справі № 820/6512/16 вказав, що право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу із поданням учасником процесу нових доказів, що у протилежному випадку є обмеженням судом предмету дослідження та призведе до неповноти дослідження та й порушення справедливого судового розгляду.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач Головне управління Державної податкової служби у Львівській області як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

В ст.242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 380/5389/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.Я. Макарик

Суддя З.М. Матковська

У зв`язку із перебуванням судді Матковської З.М. в період з 15.02.2021р. по 21.02.2021р. включно згідно наказу в.о. голови суду № 43-к/тм від 02.02.2021р. у відпустці, постанова в повному обсязі складена 22.02.2021р.