Справа № 725/906/21
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/906/21
Номер провадження 2-а/725/18/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Кожолянко А.О.,

та представника позивача Опаєць О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Чернівецького прикордонного загону (в/ч А2195) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Туніської Республіки ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом та просив прийняти рішення про примусове видворення відповідача за межі території України та затримання його з метою забезпечення примусового видворення терміном на шість місяців.

Вказував на те, що відповідач, діючи в складі групи осіб, вчинив незаконне перетинання державного кордону з України в Румунію, поза пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 781 прикордонного знаку, ділянка відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Нижні Петрівці» відділу прикордонної служби «Порубне» Чернівецького прикордонного загону, територія Петрівецької сільської ради, Сторожинецького району, Чернівецької області, внаслідок чого 14.02.2021 року був затриманий представниками Прикордонної поліції Румунії, а 15.02.2021 року, на підставі ст. ст. 3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб», був переданий представникам Чернівецького прикордонного загону в ході прикордонно-представницької зустрічі у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне - Сірет». В подальшому, відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та затримано в порядку ст. 263 КУпАП.

В ході з`ясування обставин вчиненого відповідачем правопорушення було встановлено, що відповідач на територію України в`їхав 15.10.2017 року через пункт пропуску «Запоріжжя», у нього наявний паспорт громадянина Туніської Республіки для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 16.07.2015 року, термін дійсності якого закінчився 15.07.2020 року, також він був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, терміном дії до 01.09.2022 року, натомість рішенням ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 14.06.2019 року посвідку на тимчасове проживання серії № НОМЕР_2 було скасовано.

Посилався на те, що відповідач після втрати підстави для перебування в Україні, ухилився від виїзду з території України у визначений законодавством України строк, а тому набув статусу «нелегальний мігрант» в розумінні п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також не виконуючи вимоги чинного законодавства України щодо порядку законного перебування на території України, прийняв рішення про незаконний перетин державного кордону в Румунію з метою подальшого транзитного нелегального слідування до країн Західної Європи.

Зазначав, що обґрунтованими підставами вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове повернення за межі території України та самостійно не залишить територію України є свідоме порушення законодавства України із прикордонних питань та відкритий намір незаконним шляхом потрапити до країн Європейського Співтовариства; відсутність дійсного паспортного документа, що надає право на виїзд з України; відсутність родичів на території України; відсутність наміру повертатись в країну походження, про що свідчить той факт, що після втрати законних підстав для перебування в Україні, даний громадянин ухилився від виїзду з території України у визначений законодавством України строк.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Вказувала на те, що відповідач був звільнений у зв`язку із закінченням строку затримання визначеного ст. 263 КУпАП та на даний час його місце перебування їй не відомо. Про наявність даного позову відповідач обізнаний, оскільки він ознайомлений з текстом позовної заяви та повідомлений про те, що такий позов буде розглядатись Першотравневим районним судом м. Чернівці 18.02.2021 року, натомість останній ухиляється від явки до суду. У зв`язку з тим, що його місце знаходження на даний час не відоме, забезпечити його явку до суду не представляється можливим. Просила врахувати, що відповідач був затриманий за незаконний перетин державного кордону, визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, не має законних підстав перебувати на території України та вважається незаконним мігрантом.

Відповідач в судове засідання не з`явився та судом вживались заходи з метою повідомлення його належним чином про час та місце розгляду справи в порядку визначеному ст.ст. 260, 288, 289 КАС України, зокрема шляхом направлення судової повістки за останньою відомою адресою його місця перебування, яка вказана у позовній заяві, направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу останнього відомого місце перебування іноземця, а також судом оприлюдненно на веб-порталі судової влади України відповідну ухвалу про відкриття провадження у справі, а також дату, час та місце судового розгляду даної справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.02.2021 року відповідач був затриманий представниками Прикордонної поліції Румунії після незаконного перетину державного кордону України з Румунією поза пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 781 прикордонного знаку, ділянка відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Нижні Петрівці» відділу прикордонної служби «Порубне» Чернівецького прикордонного загону, територія Петрівецької сільської ради, Сторожинецького району, Чернівецької області.

В подальшому, 15.02.2021 року був переданий представникам Чернівецького прикордонного загону в ході прикордонно-представницької зустрічі у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне-Сірет», затриманий в порядку ст. 263 КУпАП та відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

16 лютого 2021 року працівником Чернівецького прикордонного загону було прийняте рішення про примусове повернення відповідача та зобов`язано його покинути територію України у строк до 26.02.2020 року. Копію такого рішення отримано відповідачем про що свідчить відповідна відмітка в рішенні про примусове повернення, при цьому відповідач зазначив, що у нього закінчився строк дії паспорта для виїзду за кордон та до 26.02.2021 року він не матиме можливості поновити його дію.

Так, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»

З системного аналізу положень ст.ст. 26, 30 вказаного Закону вбачається, що примусовому видворенню іноземця повинні передувати дві обставини, а саме: прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 288, ч. 14 ст. 289 КАКС України розгляд питань про примусове видворення та затримання з метою забезпечення видворення здійснюється з а обов`язкової участі сторін.

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Натомість, неявка відповідача в судове засідання позбавляє суд можливості встановити поза розумним сумнівом наявність підстав вважати, що він дійсно буде ухилятись від добровільного виконання рішення про його примусове повернення, оскільки таким рішенням йому надано строк на добровільне залишення території України до 26 лютого 2021 року, також суд позбавлений можливості з`ясувати чи вживалися відповідачем заходи з метою продовження терміну дійсності його паспорта громадянина Туніської Республіки для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , який закінчився 15.07.2020 року, причин з яких останній не покинув територію України після скасування рішенням ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 14.06.2019 року його посвідки на тимчасове проживання серії № НОМЕР_2 , а також наявність чи відсутність у нього тісних соціальних зв`язків на території України з метою недопущення втручання у право на повагу до приватного та сімейного життя, передбаченого статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, неявка відповідача в судове засідання також позбавляє суд можливості встановити чи не підпадає останній під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", оскільки примусове повернення чи примусове видворення або видача чи передача іноземця та особи без громадянства до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки забороняється.

Таким чином, враховуючи неявку відповідача в судове засідання, вимоги ст.ст. 288, 289 КАС України щодо обов`язкової участі сторін при розгляді справ про примусове видворення та затримання іноземця, суд позбавлений можливості встановити наведені вище обставини, які мають принципове значення для правильного вирішення даного спору, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 30, 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 268-272, 288, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Чернівецького прикордонного загону (в/ч А2195) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Туніської Республіки Сассі ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України відмовити.

Копію рішення невідкладно видати учасникам справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення або в той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 22.02.2021 року о 15 год. 00 хв.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна