Справа № 120/3816/20-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 лютого 2021 р. Справа № 120/3816/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Центрально - Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (далі - відповідач) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії. У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не проведенні належної перевірки звернення засудженого ОСОБА_1 від 16.08.2019 та не встановленні порушень заходів безпеки засудженого ОСОБА_1 діями державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)";

- зобов`язати відповідача провести повну та належну перевірку звернення засудженого ОСОБА_1 від 16.08.2019 щодо порушень його заходів безпеки державною установою "Вінницька установа виконання покарань (№1)" та вжити заходів реагування щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності службових осіб державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" у зв`язку з виявленими порушеннями.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що згідно з вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 21.12.2011 його засуджено до довічного позбавлення волі. Покарання відбуває в державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

На виконання ухвали Вінницького міського суду від 20.02.2018 року про встановлення заходів безпеки на час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000124, ОСОБА_1 ізольовано від основної маси засуджених на час проведення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження та поміщено до окремої камери №133 на загальних умовах утримання.

В серпні 2019 року, з метою впливу адміністрації ДУ " Вінницької установи виконання покарань №1 ", засудженим до довічного позбавлення волі ОСОБА_2 позивачу були висловлені погрози життю та здоров"ю у зв"язку з розслідуванням кримінального провадження №0000124, у якому ОСОБА_1 вказує на протиправні дії службових осіб установи виконання покарань.

16.08.2019 позивач з приводу порушень його заходів безпеки звернувся зі скаргою на урядову "гарячу лінію". Перевірку звернення ОСОБА_1 проводило Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції.

Проте, на думку позивача, відповідач, не провівши належну перевірку, у письмовій відповіді за №3/440-19/П-300 від 12.09.2019 вказав, що відомості, викладені у зверненні щодо можливої загрози життю чи здоров`ю позивача, свого підтвердження не знайшли.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду його звернення від 16.08.2019 протиправною, позивач з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

У встановлений судом строк від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи відзив на позовну заяву відповідач зазначає, що позивач засуджений до довічного позбавлення волі та відбуває покарання в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

В ході проведення перевірки звернення позивача від 16.08.2019 було опитано засудженого ОСОБА_2 , який повідомив, що він не висловлював погроз в адрес ОСОБА_1 .

Згідно з ст. 10 Кримінально-виконавчого кодексу України, у разі виникнення небезпеки життю і здоров`ю засуджених, які відбувають покарання у виді арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, вони мають право звернутися із заявою до будь-якої посадової особи органу чи установи виконання покарань з проханням про забезпечення особистої безпеки. У цьому разі посадова особа зобов`язана вжити невідкладних заходів щодо забезпечення особистої безпеки засудженого.

Оперативна інформація щодо посягання на життя та здоров`я відносно засудженого ОСОБА_1 в оперативний відділ установи не надходила.

Таким чином, в діях державної установи та діях засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_2 , із зібраних і вивчених матеріалів перевірки порушень прав засудженого ОСОБА_1 не вбачається.

Крім того, керівником міжрегіонального управління 12.09.2019 року повідомлено про результати перевірки Адміністрацію Державної кримінально-виконавчої служби України, засудженого позивача та вказано начальнику державної установи про посилення організації несення служби на секторі максимального рівня безпеки, де утримуються засуджені до довічного позбавлення волі з метою забезпечення їхньої особистої безпеки, недопущення конфліктних ситуацій та фізичної розправи, зокрема не допускати зустрічей між засудженими до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що може призвести до виникнення суперечки та порушень встановленого режиму відбування покарання.

З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій представни к наголошує, що доводи відзиву на позовну заяву є необгрунтованими. Зазначає, що пояснення надані засудженим ОСОБА_2 є суперечливими, а відповідач не провів належну перевірку звернення позивача з врахуванням всіх обставин, що вказує на його протиправну бездіяльність.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач заперечує щодо доводів викладених у відповіді на відзив, зазначає, що перевірка була проведена з врахуванням всіх фактичних обставин, в тому числі встановлювались обставини за яких засуджений ОСОБА_1 та засуджений ОСОБА_2 зустрілися ( розминулися ) в коридорному приміщенні, відтак просить суд відмовити уз задоволенні позовних вимог.

З"ясувавши доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 21.12.2011 позивача засуджено до довічного позбавлення волі. Місцем відбування призначеного покарання є Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

На виконання ухвали Вінницького міського суду від 20.02.2018 року про встановлення заходів безпеки на час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000124, ОСОБА_1 ізольовано від основної маси засуджених на час проведення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження та поміщено до окремої камери №133 на загальних умовах утримання.

16.08.2019 ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на урядову "гарячу лінію", зазначивши про порушення його заходів безпеки, які полягали у погрозі його життю та здоров`ю з боку засудженого ОСОБА_2 , у зв"язку з розслідуванням кримінального провадження №0000124, у якому ОСОБА_1 вказує на протиправні дії службових осіб установи виконання покарань.

До відповідача 09.09.2019 року надійшов лист Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України від 05.09.2019 №2/1 3272-19/РР-2201, разом із зверненням позивача, з вказівкою від Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України провести перевірку викладених у зверненні відомостей, при необхідності вжити заходів реагування відповідно до чинного законодавства.

В ході проведення перевірки у засудженого ОСОБА_1 було відібрано письмові пояснення, в яких він зазначив, що між ним та засудженим ОСОБА_2 виник конфлікт, у зв`язку з чим просив обмежити можливість зустрічі з ОСОБА_2 .

Також відібрано пояснення у засудженого ОСОБА_2 , який повідомив, що 14.08.2019 року приблизно в 16 годині під час отримання посилки на коридорі корпусного приміщення він помітив, що у засудженого ОСОБА_1 в руках цигарка і зробив йому зауваження, що тут курити не можна, після чого вказані засуджені розійшлись по своїх камерних приміщеннях. Засуджений ОСОБА_3 погроз фізичною розправою в адрес засудженого ОСОБА_1 не висловлював, конфліктної ситуації не створював і намірів в подальшому погрожувати чи спілкуватися із засудженим ОСОБА_1 не має. З даного приводу засуджений ОСОБА_2 претензій ні до кого не має.

12.09.2019 начальником Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції В.М. Дремлюгою затверджено висновок службової перевірки інформації викладеної у зверненні засудженого ОСОБА_1 щодо загрози його життю і здоров`ю.

У вказаному висновку зазначено, що в діях адміністрації державної установи та діях засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_2 , із зібраних і вивчених матеріалів перевірки, порушень законності та прав засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 не вбачається.

Керівником міжрегіональним управлінням 12.09.2019 року листами №3/440-19/П-300 та №3/441-19/П-300 повідомлено про результати перевірки Адміністрацію Державної кримінально-виконавчої служби України, позивача в справі - засудженого ОСОБА_1 та вказано начальнику державної установи про посилення організації несення служби на секторі максимального рівня безпеки, де утримуються засуджені до довічного позбавлення волі з метою забезпечення їхньої особистої безпеки, недопущення конфліктних ситуацій та фізичної розправи, зокрема не допускати зустрічей між засудженими до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що може призвести до виникнення суперечки та порушень встановленого режиму відбування покарання.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду звернення від 16.08.2019, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивач засуджений до довічного позбавлення волі та відбуває покарання у Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

Нормативно-правовим актом, який регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань є Кримінально-виконавчий кодекс України (далі - КВК України).

Відповідно до ст. 2 КВК України кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду (ч. 1, 2 ст. 7 КВК України).

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 10 КВК України засуджені мають право на особисту безпеку.

У разі виникнення небезпеки життю і здоров`ю засуджених, які відбувають покарання у виді арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, вони мають право звернутися із заявою до будь-якої посадової особи органу чи установи виконання покарань з проханням про забезпечення особистої безпеки. У цьому разі посадова особа зобов`язана вжити невідкладних заходів щодо забезпечення особистої безпеки засудженого.

Адміністрація установи виконання покарань вживає заходів до переведення засудженого в безпечне місце, а також інших заходів до усунення небезпеки, вирішує питання про місце подальшого відбування ним покарання.

Наказом Міністерства юстицію України від 25.04.2017 №1408/5 затверджено Порядок здійснення заходів щодо забезпечення безпеки осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах (далі - Порядок №1408/5), в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з ч. 3 розділу І Порядку №1408/5, забезпечення безпеки осіб, взятих під варту, та засуджених, у тому числі тих, які беруть участь у кримінальному судочинстві, здійснюється оперативними підрозділами установ виконання покарань та слідчих ізоляторів..

Відповідно до ч. 1-3 р. ІІІ Порядку №1408/5 у разі виникнення загрози безпеці засуджений має право звернутися із заявою до будь-якої посадової особи органу чи установи виконання покарань з проханням про забезпечення особистої безпеки. У цьому разі посадова особа зобов`язана вжити невідкладних заходів щодо забезпечення особистої безпеки засудженого.

При отриманні заяви (повідомлення) про загрозу безпеці засудженого посадова особа слідчого ізолятора або установи виконання покарань негайно доповідає про це начальнику слідчого ізолятора або установи виконання покарань та черговому помічнику начальника слідчого ізолятора або установи виконання покарань або особі, яка виконує його обов`язки.

У разі наявності у заяві (повідомленні) про загрозу безпеці засудженого відомостей про кримінальне правопорушення черговий помічник начальника слідчого ізолятора або установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов`язки, надсилає заяву (повідомлення) до відповідного правоохоронного органу.

Отримавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці засудженого, начальник слідчого ізолятора або установи виконання покарань вживає заходів щодо переведення засудженого в безпечне місце та здійснює перевірку заяви чи повідомлення.

Перевірка заяви чи повідомлення про загрозу безпеці засудженого здійснюється не більше трьох діб, при цьому з`ясовуються джерела загрози та встановлюються особи, від яких вона може надходити.

За результатами перевірки начальник слідчого ізолятора або установи виконання покарань зобов`язаний протягом трьох діб прийняти рішення про застосування або про відмову від застосування заходів безпеки, про що повідомити заявника.

Частиною 5 Порядку №1408/5 визначено, що за результатами перевірки заяви або повідомлення про загрозу безпеці засудженого, вжитих заходів безпеки щодо такого засудженого складається висновок на основі службового розслідування, який у триденний строк затверджується начальником установи виконання покарань чи слідчого ізолятора.

Як встановлено судом, Центрально-Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції проведено перевірку звернення позивач від 16.08.2019. Під час її проведення було, зокрема, відібрано пояснення у засуджених ОСОБА_1 ( заявник, позивач в справі ) та засудженого ОСОБА_2 , перевірено надходження до оперативного відділу державної установи "Вінницька УВП - №1" інформації щодо загрози життю та здоров"ю засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 , відомості щодо місця утримання засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Надаючи оцінку твердженням позивача про бездіяльність відповідача при проведенні перевірки за його скаргою від 16.08.2019 в співставленні з наявними в справі доказам, суд зауважує таке.

Як вбачається з власноручно викладених пояснень позивача , які були отримані у нього 10.09.2019 року в ході проведення перевірки по його скарзі, засуджений ОСОБА_1 зазначає, що з засудженим ОСОБА_2 у нього виник конфлікт, в зв"язку з чим він просить вжити заходів для того, щоб огородити його від можливих зустрічей з вказаним засудженим.

Відтак, суд зауважує, що в письмових поясненнях ОСОБА_1 не йдеться про можливу загрозу його життю та здоров"ю з боку засудженого ОСОБА_2 , а лише вказується про конфлікт, який виник між ними.

З пояснень засудженого ОСОБА_2 вбачається, що 14.08.2019 року приблизно в 16 годині він був викликаний з камерного приміщення №141, де утримується, для отримання посилки. Підходячи до місця отримання посилки він помітив, що в засудженого, ім"я якого він не знає і ніколи його раніше не помічав, в руках цигарка і зробив йому зауваження, що тут курити не можна. Ніяких погроз в адрес зазначеного засудженого не висловлював і намірів в подальшому спілкуватися не має.

Згідно з відомостями журналу №6640н обліку телефонних розмов засуджених, ОСОБА_1 14.08.2019 року о 15.45 мав телефонну розмову тривалістю 15 хвилин.

В зв"язку з чим, як вказує відповідач, позивач виводився з камерного приміщення для надання телефонної розмови, яка проводилась в спеціальному приміщенні для проведення телефонних розмов для засуджених, і близько 16 години позивача супроводили назад до камерного приміщення, при цьому позивач та засуджений ОСОБА_2 розминулися в коридорному приміщенні.

Як видно з довідки від 10.09.2019 року, засуджений ОСОБА_1 утримується в камері №133, а засуджений ОСОБА_2 - в камері №141.

Відповідно до довідки від 11.09.2019 року, до оперативного відділу державної установи "Вінницька УВП - №1" інформації щодо загрози життю та здоров"ю засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 не надходило.

На основі зібраних та досліджених матеріалів 12.09.2019 року затверджено висновок службової перевірки інформації, викладеної у зверненні засудженого ОСОБА_1 щодо загрози його життю та здоров"ю, згідно з яким відомості, викладені у заяві ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження.

Про результати розгляду звернення було повідомлено засудженого ОСОБА_1 та роз"ясненно право оскарження.

Також відповідач листом від 12.09.2019 року №3/442-19/П-300 повідомив про результати перевірки Адміністрацію Державної кримінально-виконавчої служби України.

Крім того, за наслідком розгляду та перевірки звернення ОСОБА_1 відповідачем на адресу начальника державної установи " Вінницька УВП №1 " направлено лист від 12.09.2019 року з вимогою про посилення організації несення служби на секторі максимального рівня безпеки, де утримуються засуджені до довічного позбавлення волі з метою забезпечення їхньої особистої безпеки, недопущення конфліктних ситуацій та фізичної розправи, зокрема не допускати зустрічей між засудженими до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що може призвести до виникнення суперечки та порушень встановленого режиму відбування покарання.

З огляду на встановлені обставини та дослідженні докази, суд вважає безпідставними як аргументи позивача про порушення його прав, так і аргументи про бездіяльність відповідача під час проведення перевірки за його скаргою.

Перевірка звернення позивача від 16.08.2019 року проведена відповідачем повно та всебічно, а за її висновками вжито відповідних заходів, а саме відповідачем на адресу начальника державної установи " Вінницька УВП №1 " направлено лист - вимогу від 12.09.2019 року щодо посилення організації несення служби на секторі максимального рівня безпеки, де утримуються засуджені до довічного позбавлення волі з метою забезпечення їхньої особистої безпеки, недопущення конфліктних ситуацій та фізичної розправи, зокрема не допускати зустрічей між засудженими до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За таких обставин, позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення належної перевірки звернення засудженого ОСОБА_1 від 16.08.2019 та не встановлення порушень заходів безпеки засудженого ОСОБА_1 діями державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" не підлягає задоволенню.

Відповідно, не підлягає задоволенню, як похідна від першої вимоги, позовна вимога про зобов`язання відповідача провести повну та належну перевірку звернення засудженого ОСОБА_1 від 16.08.2019 щодо порушень його заходів безпеки державною установою "Вінницька установа виконання покарань (№1)" та вжити заходів реагування щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності службових осіб державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" у зв`язку з виявленими порушеннями.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обгрунтованість доводів сторін, з вище наведених мотивів суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інщих витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у справі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Центрально - Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (вул. Брацлавська, 2-А, м. Вінниця, 21001, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна