Справа № 420/6219/19
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6219/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс до Одеської митниці ДФС, Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС від 03.04.2019р. №UA500010/2019/000025/2.

Ухвалою суду від 11.12.2019р. відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.02.2020р., яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі в якості другого відповідача Одеську митницю Держмитслужби.

Ухвалою від 25.02.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 17.03.2020р. зупинено провадження по справі № 420/6219/19 до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою від 23.02.2021р. поновлено провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначав, що у серпні 2017 року між позивачем та Компанією «QINGDAO QJ INDASTRIAL INC.», Китай укладено зовнішньоекономічний договір від 14 серпня 2017 року № AD-145, відповідно до умов якого суб`єкт зовнішньоекономічної діяльності зобов`язується виробити та поставити покупцю, на засаді його індивідуальних заказів, товар, а саме: пневматичні гумові шини під товарним знаком «DOUBLE ROAD» для легкових автомобілів, автобусів, вантажних автомобілів та сільськогосподарської техніки. Номенклатура, вартість та кількість товару, за домовленістю сторін, визначається в інвойсах до кожної конкретної поставки. Також, як зазначив позивач, сторони за цим договором домовилися, що поставка товару здійснюється у відповідності до ІНКОТЕРМС-2010, відвантажується окремими партіями та ввозиться на митну територію України на умовах: а) CIF (Одеса (Україна); Іллічівськ (Україна)), b) FOB (Циндао, Китай ІНКОТЕРМС-2010);загальна вартість договору складається із загальної суми виставлених та оплачених інвойсів; ціна товару визначається в доларах США та вказується в інвойсі до кожної поставки; зазначена в інвойсі ціна не може бути змінена після дати відправки товару; оплата товару здійснюється на умовах 30% попередньої оплати суми інвойсу покупцем на користь продавця шляхом банківського переказу на рахунок продавця, а решта 70% має бути сплачена протягом 30-ти днів з дати відправки товару з порту відвантаження, але не пізніше ніж за 7 днів до моменту надходження товару до порту призначення, після надання копії коносаменту. Позивач зазначив, що на підставі вказаного договору та відповідно до комерційного інвойсу рахунку-фактурі, Commercial invoice) від 21.01.2019 р. № TBR/QJ-19X031 позивачем придбано на умовах CIF (Одеса (Україна)) товар: шини гумові нові для вантажних автомобілів торгівельної марки «DOUBLE ROAD»: за розміром: 10.00R20, типом: TTF, індексом навантаження: 149/146 К в кількості 40 шт.; за розміром: 12.00R20, типом: TTF, індексом навантаження: 156/153 К в кількості 36 шт.; за розміром: 315/80R22.5, типом: TL, індексом навантаження: 156/153 К в кількості 168 шт., на загальну суму 37 181,80 доларів США та 02.04.2019р. ним подано до Одеської митниці ДФС митну декларацію №UA500010/2019/007957 разом з підтверджуючими митну вартість документами. Позивач вказав, що 02.04.2019 р. митним органом, посилаючись на статті 53, 58, 254, 337 МК України, з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що вони не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості та, що позивачем на вимогу митного органу було надано додаткові документи. Поряд з цим, позивач зазначив, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний за відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України, перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків. При цьому перевірка правильності розрахунку та числового значення заявленої митної вартосіі товарів здійснюється шляхом перевірки наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме, графи 12, 20, 22, 31, 42, 43, 44,45,46 поданої митної декларації та рахунку-фактури або іншого документа, який визначає вартість товару та, що для підтвердження заявленої митної вартості митному органу разом з МД від 02.04.2019 року UA500010/2019/007957 було надано повний пакет необхідних документів згідно з переліком, означеному у частині другій статті 53 МК України.

03.01.2020р. до суду від Одеської митниці ДФС надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № UA500010/2019/007957 від 02.04.2019 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додається, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування товарів. Відповідно до наданого рахунку-фактури (інвойсу) № TBR/QJ-19X031 21.01.2019 поставка товару здійснюється на умовах CIF ODESSA. Вказані умови поставки передбачають, у тому числі страхове покриття не менше 10% суми інвойсу. У графі 44 митної декларації (МД) № UA500010/2019/007957 від 02.04.2019р. наведено під кодом (страховий поліс) № від 28.01.2019. Зазначений документ у графі "Amount insured/Страхова сума" містить запис 34 981,80 USD, що нижче вартості то вказаної у рахунку-фактурі (інвойсі) № TBR/QJ-19X031 від 21.01.2019 - 37 181,80 Отже, поданий до митного контролю та оформлення страховий № від 28.01.2019р. унеможливлював правильне обчислення у вартості відповідно до вказаних умов поставки товарів. Всупереч п.10.4 зовнішньоекономічного договору від 14.08.2017р. №АD-145 поданий до митного контролю та оформлення договір не підписаний стороною покупця. Щодо додатково наданих на вимогу митного органу документів, відповідач вказав, що висновки спеціалізовних експертних організацій, у тому числі ТОВ «Одеський аукціонний центр» носять виключно інформаційний характер та не можуть бути визначальними при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, а податкова накладна не є бухгалтерстким документом, який підтверджує митну вартість товарів під час їх продажу. У зв`язку з викладеним та посилаючись на висновки Верховного Суду, позивач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Сторони повідомлялись про день та час слухання справи, однак у судове засідання не з`явились. 19.02.2021р. до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.

Керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України судом продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України від 13.03.2012р. N4495-VI митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ч.1 ст.54 МКУ визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

ч.2 ст.53 МКУ передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що 14.08.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс та Компанією «QINGDAO QJ INDASTRIAL INC.», Китай укладено зовнішньоекономічний № AD-145, згідно п.п.1.1. якого продавець призначає покупця в якості свого ексклюзивного агента, щоб стимулювати закази пневматичних гумових шин для легкових автомобілів, автобусів, вантажних автомобілів та сільськогосподарськох техніки під товарним знаком «DOUBLE ROAD» від клієнтів покупця у межах території України, а покупець приймає на себе таке призначення

02.04.2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс звернулось до Одеської митниці ДФС з метою митного оформлення імпортованого товару: шини гумові нові для вантажних автомобілів торгівельної марки «DOUBLE ROAD»: за розміром: 10.00R20, типом: TTF, індексом навантаження: 149/146 К в кількості 40 шт.; за розміром: 12.00R20, типом: TTF, індексом навантаження: 156/153 К в кількості 36 шт.; за розміром: 315/80R22.5, типом: TL, індексом навантаження: 156/153 К в кількості 168 шт., на загальну суму 37 181,80 доларів США, з МД UA500010/2019/007957 від 02.04.2019р.(а.с.71)

Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару Товариство з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс разом з митною декларацією UA500010/2019/007957 від 02.04.2019р. було надано до Одеської митниці ДФС:

1) зовнішньоекономічний договір від 14.08.2017 р.№ AD-145; 2) комерційний нвойс (рахунок-фактуру, Commercial invoice) від 21.01.2019 р. № TBR/QJ-19X031; 3) банківський платіжний документ від 21.02.2019 року № 8 на суму 37 181,80 доларів США; 4) коносамент (Bill of Lading) від 05.02.2019 р. № YMLUM240087254; 5) прейскурант (прайс-лист) виробника товару зід 15.01.2019 р. № б/н; 6) наряд на транспортування (навантажувальний документ) від 30.01.2019 року № 6420; 7) сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 21.01.2019 року № 19С3702М8457/00023; 8) страховий поліс щодо страхування продавцем товару, відвантаженого на адресу покупця, від 28.01.2019 року №; 9) копія митної декларації країни відправлення (КНР) від 02.02.2019 року № 00013469(а.с.21-37).

Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA500010/2019/000025/2 від 04.04.2019р. встановлено (п.33), що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додається, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування товарів. Відповідно до наданого рахунку-фактури (інвойсу) № TBR/QJ-19X031 21.01.2019 поставка товару здійснюється на умовах CIF ODESSA. Вказані умови поставки передбачають, у тому числі страхове покриття не менше 10% суми інвойсу. У графі 44 митної декларації (МД) № UA500010/2019/007957 від 02.04.2019 наведено під кодом (страховий поліс) № від 28.01.2019. Зазначений документ у графі "Amount insured/Страхова сума" містить запис 34 981,80 USD, що нижче вартості то вказаної у рахунку-фактурі (інвойсі) № TBR/QJ-19X031 від 21.01.2019 - 37 181,80 Отже, поданий до митного контролю та оформлення страховий поліс унеможливлював правильне обчислення у вартості відповідно до вказаних умов поставки товарів. Всупереч п.10.4 зовнішньоекономічного договору від 14.08.2017р. №АD-145 поданий до митного контролю та оформлення договір не підписаний стороною покупця

Декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: - виписку з бухгалтерської документації; -каталоги, специфікації, виробника товару;-висновки про якісні і та вартісні характеристики товарів, підготовлені експертними організаціями.

03.04.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс надано на вказану вимогу додаткові документи: -виписка з бухгалтерської документації (податкова накладна) за № 1958 від 12.03.19р., в якій зазначається ціна продажу аналогічного товару на митній території України; каталог виробника товару від 01.01.2019 року; експертний висновок про вартісні характеристики товару від 02.04.2019 р. № 20-13/04-2019; переклад митної декларації країни відправлення (КНР) від 02.02.2019 р.т №00013469(а.с.39-44).

Зі змісту п.33 рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що митний орган, розглянувши додатково надані документи встановив, що декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст.53 МКУ.

За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом, було обрано другорядний метод визначення митної вартості- резервний. Так, було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор», ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості товару «Шини пневманічні гумові нові» є більшими і становить 3,17 USD/кг. нетто (МД ) від 15.01.2019р. №UA 25110/2019/400533, від 28.01.2019р. №UA504180/2019/486, ніж заявлено декларантом 2,389576 USD/кг.

Згідно з ч.4 ст.54 МКУ орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається з оскаржуваного рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів підставою для витребування додаткових документів стало те, що надані декларантом документи містять розбіжності:

1)відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додається, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування товарів. Відповідно до наданого рахунку-фактури (інвойсу) № TBR/QJ-19X031 21.01.2019 поставка товару здійснюється на умовах CIF ODESSA. Вказані умови поставки передбачають, у тому числі страхове покриття не менше 10% суми інвойсу. У графі 44 митної декларації (МД) № UA500010/2019/007957 від 02.04.2019 наведено під кодом (страховий поліс) № від 28.01.2019. Зазначений документ у графі "Amount insured/Страхова сума" містить запис 34 981,80 USD, що нижче вартості то вказаної у рахунку-фактурі (інвойсі) № TBR/QJ-19X031 від 21.01.2019 - 37 181,80 Отже, поданий до митного контролю та оформлення страховий № від 28.01.2019 унеможливлював правильне обчислення у вартості відповідно до вказаних умов поставки товарів.

2) Всупереч п.10.4 зовнішньоекономічного договору від 14.08.2017р. №АD-145 поданий до митного контролю та оформлення договір не підписаний стороною покупця.

Як зазначалось судом 14.08.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс та Компанією «QINGDAO QJ INDASTRIAL INC.», Китай укладено зовнішньоекономічний договір № AD-145, згідно п.п.1.1. якого продавець призначає покупця в якості свого ексклюзивного агента, щоб стимулювати закази пневматичних гумових шин для легкових автомобілів, автобусів, вантажних автомобілів та сільськогосподарськох техніки під товарним знаком «DOUBLE ROAD» від клієнтів покупця у межах території України, а покупець приймає на себе таке призначення

Згідно пунктів 2.1, 2.2., 3.5., 4.4. зовнішньоекономічного договору №AD-145 сторони визначилися, що умови доставки, витрати на товар, ризики його знищення чи пошкодження, умови страхування та проведення митних процедур підпорядковуються міжнародним правилам інтерпретації комерційних термінів у редакції 2010 року Інкотермс 2010 року); товар відвантажується Продавцем на умовах: а) CIF Одеса (Україна); Іллічівськ (Україна)), b) FOB (Циндао, Китай IНKOTEPMC-2010); ціна товару визначається на умовах поставки товару, зазначених у пункті 2.2. цього Договору; всі податки, митні збори, державні мита, витрати банка та комісійні, а також інші витрати згідно даного договору, що повинні бути сплачені у країні продавця, сплачуються продавцем, тоді як витрати у державі покупця-покупцем.

Згідно правил IНKOTEPMC-2010 CIF (англ., Insurance and Freight (… named port of destination), або Вартість, страхування і фрахт (… назва порту призначення) термін Інкотермс, означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати чи ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять із продавця на покупця. Однак, за умовами терміну CIF на продавця покладається також обов`язок придбання морського страхування на користь покупця проти ризику втрати і ушкодження товару під час перевезення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що товар відвантажувався продавцем на умовах CIF Одеса (Україна), суд приходить до висновку, що витрати на страхування фактично понесені продавцем були включені ним до ціни товару.

Щодо посилання митного органу про надання зовнішньоекономічного договору від 14.08.2017р. №АD-145, не підписаного стороною покупця, суд зазначає, що в матеріалах справи наявний підписаний сторонами вказаний договір, а відповідачем в підтвердження зазначеного недоліку не надано жодного доказу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем надано до Одеської митниці ДФС відповідні документи, які підтверджують митну вартість товарів за митною декларацією, у відповідності до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України та які не містять розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Разом з тим, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем зазначено, що по товару №1 рівень митної вартості за товарами, митне оформлення яких вже здійснено є більшим, ніж заявлено декларантом та зазначено посилання на інші митні декларації, за якою митна вартість товару є більшою. Однак, відповідачем вказано лиш номер, дату та ціну по митній декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 МК України.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номеру та дати митної декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

При цьому розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

За встановлених судом обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та в повній мірі відповідають вимогам МКУ до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні.

Також суд звертає увагу на те, що за наявності інформації щодо митного оформлення аналогічного, на думку відповідача, товару митний орган не застосував метод - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, а необґрунтовано обрав саме резервний метод. При цьому формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару та не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС від 03.04.2019р. №UA500010/2019/000025/2.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з платіжного доручення №291 від 02.10.2019р., позивачем сплачено судовий збір за подання вказаного адміністративного позову у загальному розмірі 1921,00грн.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Одеської митниці Держмитслужби, яка здійснює повноваження та функції Одеської митниці ДФС, після її реорганізації шляхом приєднання на користь позивача 1921,00 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС від 03.04.2019р. №UA500010/2019/000025/2.

Стянути з Одеської митниці Держмитслужби (код , м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.