Справа № 320/1856/21
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

24 лютого 2021 року м. Київ № 320/1856/21
Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
до суду звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індекс споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на корись позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року в сумі 86054,90 грн., із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримаються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 01.09.2018 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4258,75 грн., відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 4258,75 грн., за період з 01.03.2008 по 01.09.2018 включно в сумі 25694,46 грн., відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримаються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;

- зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 02.09.2015 по 01.09.2018.

Позивач вказує, що в період проходження нею військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалось не у повному обсязі, а саме в період з 01.12.2015 по 01.09.2018. Не погоджуюсь з такими діями, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Частинами першою, п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Цією ж статтею встановлений спеціальний строк для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, що становить місячний строк.

Слід зазначити, що початок перебігу строку звернення до суду у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів дізнався та повинен був дізнатись, що містяться у частині 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Судом встановлено, що позивач знала про порушене право у день виключення її зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (01 вересня 2018 року) та проведення з нею фактичного розрахунку.

Однак до суду з цим адміністративним позовом позивач звернулась лише 17.02.2021, тобто понад місячний строк, що передбачений Кодексом адміністративного судочинства України.

Крім того, позивачем не надано обґрунтованих пояснень та доказів на їх підтвердження, що перешкоджало їй звернутися з 01.09.2018 (день виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ) по 17.11.2020 (день звернення позивача до командування військової частини НОМЕР_1 , щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення) до відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 01.09.2018 та за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно.

Також позовна заява не містить обґрунтування чому саме в листопаді 2020 року позивач вирішила дізнатися та звернутися до командування військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, а не під час проходження військової служби чи протягом місяця з моменту виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , оскільки позивач мала в своєму розпорядженні всю повну інформацію щодо нарахованої їй грошового забезпечення під час проходження служби, зокрема в період з 02.09.2015 по 01.09.2018.

Суд вважає за доцільне звернути увагу позивача, що звертаючись до суду поза межами місячного строку, позивач повинен також довести той факт, що у нього не було об`єктивної можливості дізнатися про порушення права у період, що передував фактичному зверненню до суду.

Будь-яких пояснень щодо обставин, які об`єктивно заважали позивачеві звернутись до суду у визначений законодавством строк, позовна заява не містить, як і не містить заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (частини перша та друга статті 72 Кодексу).

Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом із поданням позовної заяви.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період з 02.09.2015 по 01.09.2018 вона проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , та в період проходження військової служби відповідачем не в повному обсязі здійснювалось нарахування грошового забезпечення.

В порушенням вказаних вимог процесуального закону позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається, зокрема: копії витягу з наказу про зарахування позивача до списків особового складу; копії витягу про виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ; довідки про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення позивача з 01.12.2015 по 01.09.2018 або витяг роздавальних відомостей за період з 01.12.2015 по 01.09.2018; довідки про розмір виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 по 01.09.2018; розрахунку належної позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 01.09.2018 з зазначенням базових місяців для розрахунку індексу споживчих цін та фіксованої суми індексації грошового забезпечення; інформацію про розмір посадового окладу станом на 01.01.2008, 01.02.2018, 01.03.2018 за посадами на яких перебувала позивачка в період з 01.12.2015 по 01.09.2018.

Водночас представником позивача заявлено клопотання про витребування цих документів.

З даного приводу суд зазначає, що на даному етапі, він позбавлений процесуальної можливості (до відкриття провадження по справі) зобов`язувати відповідача або інші органи вчиняти певні дії. Більш того, такий обов`язок у суду виникає після відкриття провадження по справі та у випадку доведення позивачем факту неможливості самостійного отримання таких доказів у суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, з метою вирішення питання щодо витребування судом вказаних документів при відкритті провадження по справі позивачеві необхідно надати суду пояснень та доказів на їх підтвердження щодо неможливості самостійного отримання таких доказів у суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтованими поясненнями та доказами на їх підтвердження, що перешкоджало позивачу звернутися з 01.09.2018 (день виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ) по 17.11.2020 (день звернення позивача до командування військової частини НОМЕР_1 , щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення) до відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 01.09.2018 та за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно;

- обґрунтованих пояснень та доказів на їх підтвердження, чому саме в листопаді 2020 року позивач вирішила дізнатися та звернутися до командування військової частини НОМЕР_1 , щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, а не під час проходження військової служби чи протягом місяця з моменту виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;

- пояснень та доказів на їх підтвердження щодо неможливості самостійного отримання таких документів: копію витягу з наказу про зарахування позивача до списків особового складу; копію витягу про виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ; довідки про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення позивача з 01.12.2015 по 01.09.2018 або витяг роздавальних відомостей за період з 01.12.2015 по 01.09.2018; довідки про розмір виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 по 01.09.2018; розрахунку належної позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 01.09.2018 з зазначенням базових місяців для розрахунку індексу споживчих цін та фіксованої суми індексації грошового забезпечення; інформацію про розмір посадового окладу станом на 01.01.2008, 01.02.2018, 01.03.2018 за посадами на яких перебувала позивачка в період з 01.12.2015 по 01.09.2018.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачеві необхідно усунути недоліки позовної заяви у спосіб, визначений даною ухвалою.

Копію ухвали надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.