Справа № 520/1175/2020
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

23 лютого 2021 року Справа № 520/1175/2020

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Севастьяненко К.О. розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 , що подана на підставі ст. 382, 383 КАС України, у справі №520/1175/2020 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В :

Заявник, ОСОБА_2 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою, в якій просить суд:

-визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції Харківській області щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 по справі № 520/1175/2020 без врахування висновків суду, що призвело до відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому II групи інвалідності з підстав, які були визнані судом протиправними;

-постановити окрему ухвалу, яку направити Головному управлінню Національної поліції в Харківській області для вжиття заходів щодо усунення причин і умов, що сприяли невиконанню рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 по справі № 520/1175/2020 з урахуванням висновків суду;

-направити окрему ухвалу до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, для вирішення питання про притягнення посадових осіб Головного управління Національної поліції в Харківській області до кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України;

-зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 по справі №520/1175/2020 з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування вищевказаної заяви зазначено, що керівництвом Головного управління Національної поліції в Харківській області допущено порушення майнових прав ОСОБА_2 на виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням II групи інвалідності, що гарантовано судовим рішенням по справі №520/1175/2020 від 03.04.2020, відповідачем порушено вимоги статті 1291 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статей 14 та 370 КАСУ, що має наслідком постановлення окремої ухвали та направлення її до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, для вирішення питання про притягнення посадових осіб Головного управління Національної поліції в Харківській області до кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України.

Заява відповідає вимогам ч. 2 ст. 383 КАС України.

Підстави для повернення заяви відсутні (абз. 2 ч. 5 ст. 383 КАС України).

Згідно ч. 5 ст. 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Також судом враховано відсутність правового регулювання процедури розгляду такого виду заяви як встановлення судового контролю за статтею 382 КАС України, керуючись приписами ч.3 ст.166 КАС України, суд приходить до висновку про можливість розгляду поданої заяви у порядку письмового провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Із зазначеного вбачається, що виконуючи рішення суду відповідач зобов`язаний враховувати обставини встановлені судовим рішенням.

Згідно з положеннями ч. 1, ч. 6 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм права випливає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 у справі №520/1175/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області, які полягають у відмові в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності та ступеня втрати працездатності на рівні 70% на підставі захворювання, яке пов`язане з проходженням служби в поліції.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.11.2019 про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності у зв`язку з встановленням II групи інвалідності та ступеня втрати працездатності на рівні 70% з урахуванням висновків суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2020 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, рішення від 03.04.2020 залишено без змін.

На підставі виконавчого листа, що виданий 08.10.2020, у справі №520/1751/2020 старшим державним виконавцем постановою від 11.12.2020 відкрито виконавче провадження №63871588.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (надалі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 16 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в межах виконавчого провадження, державний виконавець зобов`язаний накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

При виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню), що передбачено ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст. 382 Кримінального кодексу України.

Судом з автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавче провадження не завершено.

Позивачем до заяви не надано доказів здійснення виконавцем усіх, передбачених законом, дій щодо примусового виконання рішення.

Виходячи з того, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа №520/1175/2020 відкрито 11.12.2020 року постановою державного виконавця, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не вичерпано всіх передбачених чинним законодавством засобів, щодо належного виконання судового рішення, відтак, звернення позивача в порядку ст. 383 КАС України до суду є передчасним.

За вищевикладених обставин суд дійшов висновку, що у спірних відносинах відсутні протиправні дії відповідача, щодо неналежного виконання рішення суду у справі №520/1175/2020.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача в порядку ст. 383 КАС України по справі №520/1175/2020.

Приписами ст. 383 КАС України не передбачено оскарження ухвали постановленої в порядку цієї статті.

Щодо постановлення окремої ухвали, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Згідно частини 3 статті 249 КАС України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Суд зазначає, що окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому. Слід наголосити, що суд має право, але не зобов`язаний постановляти окрему ухвалу.

На даний час матеріали справи не містять доказів на підтвердження існування підстав для необхідності винесення у цій справі окремої ухвали, а отже вимога заяви про винесення окремої ухвали задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 по справі №520/1175/2020 з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що рішенням у справі №520/1175/2020 судовий контроль за виконанням судового рішення не встановлювався.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, суд приходить до висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд наділений правом саме під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначена правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 року.

З огляду на зазначене, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю.

Згідно ч. 1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема, накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 248, 256, 294, 382, 383, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , що подана на підставі ст. 382, 383 КАС України, у справі №520/1175/2020 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 23 лютого 2021 року.

Суддя Севастьяненко К.О.