Справа № 540/509/21
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 лютого 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/509/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про зобов`язання вчинити певні дії та виплату майнової шкоди,

встановила:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Пенсійного Фонду України ( надалі відповідач,), в якому просить (мовою оригіналу):

- зобов`язати Пенсійний Фонд України видати пенсійне посвідчення. Список № 1, Довічна Пенсія.

- зобов`язати Пенсійний Фонд України. Нарахувати та Виплатити Заподіяну Майнову шкоду в 519 тис. 441 грн. до ст 107. Відповідальність. В 3 денний термін в 120 % Національного банку України.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з адміністративним позовом та доданими до нього документами, суддя вказує про таке.

Відповідно до пунктів 2 та 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача.

Отже, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право саме при виконанні ним владних управлінських функцій та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовні заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Однак, визначення змісту та обсягу позовних вимог, що підлягають судовому захисту, є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і задоволення його вимог визначаються позивачем самостійно.

Як вбачається з прохальної частини позову, однією з вимог позивача є зобов`язати Пенсійний фонд України видати ОСОБА_1 пенсійне посвідчення (Список № 1, Довічна Пенсія).

Частиною 4 статі 161 КАС України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів ).

Ці вимоги узгоджуються з ч. 2 ст.79 КАС України, відповідно до якої позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Натомість, суддя зауважує, що матеріали позову не містять доказів, що підтверджують звернення ОСОБА_1 до Пенсійного Фонду України, як центрального органу виконавчої влади, про видачу йому пенсійного посвідчення.

Крім того, іншою вимогою позивача є виплата ОСОБА_1 майнової шкоди в сумі 519 441,00 грн.

Частиною 5 ст. 21 КАС України визначено, зокрема, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, вимога про виплату ОСОБА_1 майнової шкоди в сумі 519 441,00 грн. повинна мати похідний характер від вимоги позивача вирішити публічно-правовий спір, який у даному випадку полягає у не видачі Пенсійним Фондом України пенсійного посвідчення позивачу.

Натомість, у змісті позову позивач вказує на інші обставини, а саме, не призначення та не виплата пенсії за минулий період, що не відповідає предмету позову.

Крім того, ч. 3 ст.161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674).

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ст.1 Закону № 3674).

Згідно зі ст. 2 Закону № 3674 платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 3674 передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 3674 за подання до адміністративного суду позовної заяви:

- немайнового характеру, яку подано фізичною особою, справляється судовий збір в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- майнового характеру, яку подано фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено з 01.01.2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2270 гривні.

Положеннями ч. 3 ст. 6 Закону № 3674 визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як зазначалось вище, позовна заява містить вимогу майнового характеру в частині виплатити позивачу майнової шкоди в сумі 519 441,00 грн.

В порушення вимог ч. 3 ст. 161 КАС України позивачем не надано до суду платіжного документу про сплату судового збору за вказані вимоги майнового характеру в сумі 5 194, 41 грн. ( 519 441,00 * 1 %).

З даного приводу суддя вважає необхідним вказати наступне.

Пунктом 13 ч. 2 ст. 3 Закону № 3674 передбачено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Окрім того, таке право також передбачене ст. ст. 1167, 1173-1175 Цивільного кодексу України.

Тобто дія п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону № 3674 поширюється на позовні вимоги безпосередньо пов`язані з реалізацією особою прав визначених ст. 56 Конституції України та ст. ст. 1167, 1173-1175 Цивільного кодексу України.

У той же час, позивачем у позовній заяві не зазначено чим підтверджується факт заподіяння йому майнової шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вона заподіяна, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. п. 2. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема: ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Позивачем вищезазначених відомостей в позові не зазначено.

Вимоги до письмових доказів наведені у статі 94 КАС України, зокрема,

- письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. ( частина 2 цієї статті);

- копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством ( частина 4 цієї статті);

- учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення ( частина 5 цієї статті).

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 року затверджено Національний стандарт України "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, п. 1.1 якого передбачено, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи (далі-документ) - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності (далі-організацій).

Згідно п. 5.27 вказаного Національного стандарту відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Надані позивачем до адміністративного позову документи не відповідають ознакам доказів, які встановлює КАС України, оскільки не засвідчені належним чином.

Також відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, позовна заява за своїм змістом не містить таких відомостей.

Отже, наведене вище свідчить про недотримання вимог КАС України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Додатково суддя звертає увагу позивача, що статтею 16 КАС України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

02 червня 2011 року прийнято Закону України № 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу" (далі - Закон № 3460-VI), який відповідно до Конституції України визначає зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

Згідно із ст. 1 цього Закону безоплатною правовою допомогою визнається правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Правова допомога передбачає надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення.

Статтею 3 Закону № 3460-VI передбачено, що цей Закон регулює правовідносини у сфері надання безоплатної правової допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правову допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правову допомогу, що встановлені цим Законом.

Відповідно до статі 13 цього Закону безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Статтею 14 Закону № 3460-VI передбачено, що право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають такі категорії осіб, зокрема, особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо їхній середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до закону для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, а також особи з інвалідністю, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частини 1 та 6 ст. 120 КАС України).

Враховуючи, що 20.02.2021 року та 21.02.2021 року є вихідними днями, тому питання про відкриття провадження у справі вирішено 22.02.2021 року, тобто у перший після них робочий день.

Частиною 2 ст. 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 КАС України, суддя -

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, шляхом надання:

- нової редакції позову з дотриманням вимог статі 160, 161 КАС України, у т.ч. щодо предмету позовних вимог та обставин, якими вони обґрунтовуються;

- документ про доплату судового збору в сумі 5 194, 41 грн. або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

- докази звернення позивача до Пенсійного Фонду України про видачу ОСОБА_1 пенсійного посвідчення;

- докази на підтвердження факту заподіяння майнової шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вона заподіяна;

- відомостей про відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти позивача та відповідача;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у Херсон обл/Херсон р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA4021451

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;_____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом_____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Херсонський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Приклад заповнення графи "Призначення платежу":

*;101; НОМЕР_1 ; Судовий збір, за позовом ОСОБА_2 , Херсонський окружний адміністративний суд.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/509/21 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Дубровна