Справа № 200/469/21-а
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 р. Справа№200/469/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бєломєстнова О.Ю.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії та стягнення заборгованості по пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

12.01.2021 року позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35), у якій просить:

- визнати протиправними дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати заборгованості з пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2017 року по 30.09.2019 року;

- стягнути з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за період з 01.02.2017 року по 30.09.2019 року в розмірі 140 137,27 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. У період з 01.02.2017 року по 30.09.2019 року їй було припинено виплату пенсії без повідомлення причин. Згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.03.2018 року у справі № 805/292/18-а, зобов`язано відповідача поновити їй нарахування та виплату пенсії з 01 лютого 2017 року. Згідно листа відповідача від 24.12.2020 року, виконано розрахунок заборгованості суми пенсії за період з 01.02.2017 року по 30.09.2019 року у загальній сумі 140137,27 грн., як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду України та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу. Вважає, що її право на отримання нарахованої суми пенсії має бути поновлено шляхом стягнення цих коштів з відповідача.

Ухвалою суду від 20.01.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

10.02.2021 року відповідачем засобами електронного зв`язку суду був наданий відзив на адміністративний позов з якого вбачається, що позивач перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Протоколом про індивідуальний перерахунок позивачу нарахована пенсія згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №805/292/18-а. Управлінням виконано розрахунок суми пенсії за період з 01.02.2017 року по 30.09.2019 року, яка складає 155 846,61 грн. Таким чином, зобов`язання нарахувати пенсію з 01.02.2017 року виконано виходячи з діючої нормативно-правової бази в повному обсязі. Починаючи з жовтня 2019 року нарахування та виплати пенсії проводиться шляхом включення до сформованої відомості на виплату місячного розміру пенсії. Виплата позивачу була здійснена за період з 01.10.2019 року по 31.01.2021 року у загальному розмірі 108 848,53 грн. Доплата за рішенням суду за період з 01.02.2017 року по 30.09.2019 року в сумі 155 846,61 грн., як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансування.

Заперечує проти повторного звернення до суду з тим самим предметом позову, за яким вже було ухвалене судове рішення у справі №805/292/18-а.

Додатково зауважує на можливість стягнення суми заборгованості у разі заміни способу виконання рішення суду по справі №805/292/18-а з ініціативи державного виконавця, а не шляхом ухвалення нового рішення з окремими позовними вимогами. У разі прийняття двох рішень щодо одного предмету спору, стягнення з бюджету суми заборгованості на користь позивача може бути задвоєним.

У зв`язку з наведеним просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши подані сторонами документи суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянкою України та внутрішньо переміщеною особою. Зазначене підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 та довідкою від 29.08.2019 року № 1419- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідач - Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб`єктом владних повноважень, основним завданням якого згідно вимог чинного законодавства, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що позивач як отримувач пенсії перебуває на обліку у відповідача.

Листом від 24.12.2020 року № 0574-02-8/20839 відповідач повідомив позивача, що 27.03.2018 року до управління надійшло рішення Донецького окружного адміністративного суду Донецької області від 21.03.2018 року по справі № 805/292/18-а. Рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 до управління задоволені в повному обсязі. Зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 та сплатити заборгованість за період з 01.02.2017 року. Управлінням зазначене рішення суду виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля. Виконано розрахунок суми пенсії за період з 01.02.2017 року по 31.10.2018 року, яка складає 88673,76 грн. На підставі списків, отриманих в порядку обміну інформацією із зазначеними службами, виплату пенсії ОСОБА_1 було призупинено з 01.11.2018 року до з`ясування місця фактичного проживання. 29.08.2019 року позивач звернулась до управління з заявою про поновлення виплати пенсії. Рішенням Комісії за списком № 4 від 06.09.2019 року місце фактичного проживання за вказаною в довідці адресою підтверджено. Згідно заяви від 29.08.2019 року № 5019 ОСОБА_1 поновлено нарахування та виплата пенсії. Стосовно виплати пенсії за період з 01.02.2017 року по 30.09.2019 року, яка складає 140137,27 грн., повідомляє, що відповідно до Постанови № 365 суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Виплата пенсійних коштів за вищевказаний період буде здійснена після затвердження зазначеного порядку.

Як вбачається з наданого відповідачем протоколу за період з 01.02.2017 року по 31.01.2021 року, розмір нарахованої, але не виплаченої пенсії позивача за період з 01.02.2017 року по 30.09.2019 року складає 155 846,61 грн.

Таким чином, спірним питанням є бездіяльність відповідача саме стосовно не виплати позивачу нарахованої за період з 01.02.2017 року по 30.09.2019 року пенсії.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 статті 4 вказаного Закону визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно зі статтею 5 вказаного Закону виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Підстави для припинення виплати пенсії визначені статтею 49 вказаного Закону, згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.03.2018 року у справі № 805/292/18-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме:

визнано протиправною бездіяльність Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 1 лютого 2017 року;

зобов`язано Бахмутське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 лютого 2017 року.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Нарахована позивачеві пенсія не отримана без вини з його боку, а тому вважається такою, що не отримана з вини відповідача. Адже щодо пенсійного забезпечення тільки відповідач знаходиться у безпосередніх правовідносинах з позивачем. Бездіяльність інших органів державної влади у бюджетних відносинах між собою не може оцінюватися у спорі щодо невиплати позивачеві заборгованості з пенсії через їх знеособлені дії при фінансуванні Пенсійного Фонду України. Правові наслідки для позивача має саме бездіяльність органу Пенсійного фонду України, який є кінцевим представником держави у відносинах щодо виплати особі коштів, необхідних для забезпечення мінімально встановленого законом рівня життя.

Реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням бюджетних коштів, і яке ґрунтується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від наявності бюджетних асигнувань.

Європейський суд з прав людини зазначив, що в контексті ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття «майно» охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (п.74 рішення від 02.03.2005 у справі «Von Maltzan and Others v. Germany»). Європейський суд з прав людини зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та сформував позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність. Таким чином, ст.1 Першого протоколу до Конвенції слід застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань».

Держава в особі відповідача обмежила позивача у праві власності на його актив (нараховану пенсію) без законних підстав для цього та відповідної легітимної мети. Відсутність фінансування або інші особливості бюджетного законодавства не впливають на вказаний висновок, оскільки закон не звільняє з таких підстав відповідача від покладених на нього обов`язків. Фінансове забезпечення виплат позивачеві знаходиться у сфері відповідальності держави та не може виправдовувати обмеження права власності особи.

Судом встановлено, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу заборгованість з пенсії з 01.02.2017 року по 30.09.2019 року у загальній сумі 155 846,61 грн.

Разом з тим, позивач звернулася до суду з вимогою про визнання протиправними саме дій щодо невиплати їй заборгованості з пенсії. З цього приводу слід зазначити, що будь-яка дія є активною поведінкою. У спірних відносинах відповідач не виконував визначені законом дії. Тому вказане позивачем формулювання позовних вимог є юридично некоректним. Суд виходить з того, що ним встановлена бездіяльність щодо невиплати пенсії, яка і підлягає визнанню протиправною у разі задоволення позовних вимог.

За приписами ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Надаючи правову оцінку обраному позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Рішенням адміністративного суду щодо позивача право на нарахування належної йому пенсії захищено - нарахування пенсії відбулося. Але подальша бездіяльність відповідача та порушення трансформованого внаслідок нарахування права позивача на отримання пенсії вимагає іншого способу захисту.

Тому достатнім, необхідним та ефективним способом захисту є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виплати позивачу нарахованої пенсії за період з 01.02.2017 року по 30.09.2019 року та стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої, але не виплаченої пенсії в розмірі 155 846,61 грн.

Щодо викладених у відзиві на позов заперечень відповідача, суд зазначає наступне.

Посилання відповідача на рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Сорінг проти Сполученого Королівства», від 17 жовтня 1986 року у справі «Ріс проти Сполученого Королівства» та від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» суд вважає необґрунтованим. У даних рішеннях ЄСПЛ надана оцінка спорам щодо виникнення та припинення права на соціальні виплати, зменшення їх розміру.

У справі, що розглядається, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не змінювалося саме право позивача на отримання пенсії, проте його реалізація була ускладнена внаслідок відсутності необхідного фінансування.

Суд звертає увагу, що у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплати з державного бюджету, однак свідома відмова від цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). У п.26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Саме це рішення ЄСПЛ відповідає встановленим судом обставинам у даній справі та підлягає врахуванню відповідно до ст. 6 КАС України.

Стосовно тверджень відповідача, що у разі прийняття двох рішень щодо одного предмету спору стягнення з бюджету суми заборгованості на користь позивача може бути задвоєним, суд зазначає наступне.

Предметом спору у справі № 805/292/18-а було зобов`язання Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 лютого 2017 року (без зазначення конкретної суми заборгованості з пенсії).

Разом з тим, предметом спору даної справи є стягнення вже нарахованої, але не виплаченої пенсії за період з 01.02.2017 року по 30.09.2019 року в розмірі 155 846,61 грн.

Таким чином предмет спору у справі № 805/292/18-а та предмет спору у даній справі не є однаковими, оскільки відбулася зміна фактичних обставин, а саме позиваеві нарахована конкретна сума пенсії, яка може бути стягнута.

Крім того, суд зазначає, що Законом України Про виконавче провадження встановлений різний порядок виконання рішень суду немайнового (про зобовязання вчинити певні дії) та майнового характеру (про стгяннення), що унеможливлює задвоєння стягнення з бюджету суми заборгованості на користь позивача.

Зважаючи на наведені обставини в їх сукупності позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, з урахуванням чого суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року сплату судового збору за подання до суду позовної заяви відстрочено до ухвалення судового рішення у справі. У зв`язку з тим, що позивач не сплачував судовий збір при зверненні до суду, при задоволенні позову він підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії та стягнення заборгованості по пенсії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35) щодо не виплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) нарахованої пенсії за період з 01.02.2017 року по 30.09.2019 року.

Стягнути з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) нараховану, але не виплачену пенсію за період з 01.02.2017 року по 30.09.2019 року в розмірі 155 846 (сто п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот сорок шість) грн. 61 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Повний текст судового рішення складено 17 лютого 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Бєломєстнов О.Ю.