Справа № 400/5293/20
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 р. № 400/5293/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 , АДРЕСА_5

до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034

про:скасування наказів від 07.10.2020 № 38-Т, від 03.06.2020 № 9107-СГ, від 17.08.2020 № 9930-СГ, від 25.08.2020 № 10518-СГ, від 19.08.2020 № 10239-СГ, від 17.08.2020 № 9928-СГ; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області (далі - відповідач) з вимогами:

- скасувати Наказ №38-Т від 07.10.2020р. «Про включення земельних ділянок в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах окремими лотами»;

- скасувати Накази Головному управлінню Держгеокадастру у Миколаївській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 03.06.2020р. за№9107-СГ, від 17.08.2020р. за №9930-СГ, від 25.08.2020р. за №10518-СГ, від 19.08.2020р. за №10239-СГ, від 17.08.2020р. за №9928-СГ;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області надати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 дозволи на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею по 2 га кожному з позивачів, шляхом поділу земельної ділянки, яка розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області кадастровий номер 0:09:000:0008.

Ухвалою від 24.11.2020р. суд відкрив провадження у справі та призначив справу № 400/5293/20 до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачі обґрунтували позовні вимоги тим, що кожен із позивачів в період з квітня по червень 2020 року звернулись до відповідача з клопотаннями про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею по 2 га кожному з позивачів, шляхом поділу земельної ділянки, яка розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (кадастровий номер 0:09:000:0008) та яка перебувала в постійному користуванні ДП «Таврійський» (правонаступник ВР «Таврійський») з метою подальшої отримання позивачами безоплатно у власність цих ділянок для ведення особистого селянського господарства. До кожного клопотання додавалися графічні матеріали з бажаним місцем отримання земельної ділянки. Проте, відповідач наказами відмовив їм з підстав того, що вказана позивачами земельна ділянка не може бути передана у приватну власність, оскільки була включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах. За думкою позивачів, накази відповідача про відмову в наданні відповідних дозволів є протиправними та такими, що порушують права позивачів на отримання у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Позивачі вважають, що ст.118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, позивачі вважають, що відповідач вказавши в оскаржуваних наказах іншу причину відмови у наданні дозволу ніж в ст.118 ЗК України, діяв не у спосіб, та не в порядку визначеному діючим законодавством України, що зумовило позивачів звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В письмовому відзиві вказав на безпідставність позовних вимог, оскільки відповідачем встановлено, що земельні ділянки, які мають намір отримати у власність позивачі, розташовані в межах земельної ділянки площею 99,5951 га, яку наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 26.02.2020 №3830/0/14-20-СГ включено до переліку земельних ділянок, сільськогосподарського призначення державної власності право оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах окремими лотами. У зв`язку з чим, у строки встановлені ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України оскаржуваними позивачем наказами Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області відмовлено позивачам у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою. Відповідач посилається у відзиві на ч.3 ст.136 ЗК України якою визначено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів. Відповідач вважає, що його дії відповідають нормам чинного законодавства. Щодо вимоги про зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, відповідач вважає свої повноваження дискреційними.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

В період з квітня по червень 2020 року позивачі звернулись до Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області із клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею по 2 га кожному з позивачів, шляхом поділу земельної ділянки, яка розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (кадастровий номер земельної ділянки 0:09:000:0008) та яка перебувала в постійному користуванні ДП «Таврійський» (правонаступник ВР «Таврійський») з метою подальшої отримання позивачами безоплатно у власність цих ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Виходячи з матеріалів справи та згідно наказу відповідача від 24.02.2020р. № 3680/0/14-20-СГ територіально земельні ділянки навколо с. Тронка розташовані на межі трьох районів Миколаївської області: Миколаївського, Березанського та Веселинівського. При цьому безпосередньо територія с. Тронка відноситься до Березанського району Миколаївської області (Данилівська сільська рада), що підтверджується офіційними даними, а спірна земельна ділянка (кадастровий номер 0:09:000:0008), що розташована біля села Тронка, але вже на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, відповідач припинив право постійного користування земельними ділянками державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 201,6915 га, з них:

- земельна ділянка площею 99,5951 га - :09:000:0008;

- земельна ділянка площею 102,0964 га - :09:000:0009 надана військовому радгоспу «Таврійський», що посвідчене державним актом на право постійного користування землею серія ІІ-МК №002416, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 29.08.1996р. за №723.

Пунктом 2 вказаного вище Наказу відповідач відніс земельні ділянки загальною площею 201,6915 га до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності в межах території Данилівської сільської ради Березанського району Миколаївської області

До поданих позивачами клопотань було надано пакет документів передбачений ч.6 ст.118 ЗК України, в тому числі графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідачем прийнято накази від 03.06.2020р. за №9107-СГ, від 17.08.2020р. за №9930-СГ, від 25.08.2020р. за№10518-СГ, від 19.08.2020р. за №10239-СГ, від 17.08.2020р. за№9928-СГ про відмову позивачам у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, яким відмовлено позивачам у наданні відповідного дозволу з підстав того, що вказані позивачами земельні ділянки не можуть бути передані у приватну власність, оскільки були включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах (ст.136 Земельного кодексу України).

Не погоджуючись з такою відмовою, позивачі звернулися з цим позовом до суду.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ст.33 Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного Кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ч.6,7 ст.118 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України підставою для відмови у надання дозволу на розроблення проекту землеустрою може бути лише невідповідність місце розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі №813/481/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №527/43/17, від 25 лютого 2019 року у справі №347/964/17 та від 22 квітня 2019 року у справі №263/16221/17.

Разом з цим, приписи статті 136 Земельного кодексу України, якою визначено орядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах, свідчать про те, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є також самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Так, згідно з ч. 1-3 даної статті організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

З аналізу ст. 136 Земельного кодексу України випливає, що перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги, серед іншого, в обов`язковому порядку має містити кадастровий номер відповідної земельної ділянки. При цьому, фактично формуванню переліку земельної ділянки передує процедура підготовки лоту

до торгів, в межах якої організатор торгів, зокрема, здійснює відведення такої земельної ділянки та державну реєстрацію останньої із присвоєнням відповідного кадастрового номеру.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі звернулись з відповідними клопотаннями до відповідача в період з 14 по 19 лютого 2020р.

В той же час, Головним управлінням Держгеокадастру в Миколаївській області прийнято наказ від 24.02.2020р. № 3680/0/14-20-СГ «Про припинення права постійного користування земельними ділянками», в тому числі й земельною ділянкою яку бажали отримати в постійне користування позивачі.

Також, відповідачем 26.02.2020р. прийнято за № 3830/0/14-20-СГ «Про включення земельних ділянок в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на які пропонується до продажу на земельних торгах окремими лотами», до якого, зокрема, включено земельну ділянку площею 99,5951 га з кадастровим номером :09:000:0008, яка розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

А вже починаючи з 03.06.2020р. відповідачем прийнято накази за №9107-СГ, №9930-СГ, №10518-СГ, №10239-СГ, №9928-СГ про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, якими відмовлено позивачам у наданні відповідного дозволу з підстав того, що вказані позивачами земельні ділянки не можуть бути передані у приватну власність, оскільки були включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах (ст.136 Земельного кодексу України).

Земельна ділянка, орієнтовною площею 2,0 га для, ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області області є частиною загального масиву земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 995951 га, кадастровий номер №:09:000:0008. Отже, така ділянка є ділянкою окремого кадастрового кварталу в межах визначеної кадастрової зони.

Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий квартал - компактна територія, що визначається з метою раціональної організації кадастрової нумерації та межі якої, як правило, збігаються з природними або штучними межами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, вулицями, шляхами, інженерними спорудами, огорожами, фасадами будівель, лінійними спорудами тощо); кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Відповідно до пункту 30 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, кадастровий номер земельної ділянки складається з таких структурних елементів: НКЗ : НКК : НЗД, де НКЗ - номер кадастрової зони, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НКК - номер кадастрового кварталу, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НЗД - чотиризначний номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу (максимальна кількість земельних ділянок у межах кадастрового кварталу становить 9999). Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки відокремлюються один від одного двокрапкою.

Пунктом 34 цього Порядку передбачено, що система нумерації кадастрових зон і кварталів є єдиною на всій території України. Номер кадастрового кварталу складається з таких структурних елементів: НКЗ : НКК, де НКЗ - дванадцятизначний номер кадастрової зони ( максимальна

кількість кадастрових зон становить 99), в якому останні дві цифри відокремлюються від перших десяти двокрапкою; НКК - тризначний номер кадастрового кварталу в межах кадастрової зони (максимальна кількість кадастрових кварталів у межах кадастрової зони становить 999). Для нумерації кадастрової зони за межами адміністративно-територіальних одиниць використовується значення :00. Структурні елементи номера кадастрової зони і кварталу відокремлюються один від одного двокрапкою.

Враховуючи те, що до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставляються на земельні торги, може бути включено земельну ділянку лише за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку у відповідності до статті 79-1 Земельного кодексу України.

Також, суд зауважує, що на момент звернення позивачів з відповідними заявами (з квітня по червень 2020р.), відповідач взагалі не приймав жодних рішень щодо відведення земельних ділянок у власність чи щодо проведення земельних торгів відповідних земельних ділянок, а на момент розгляду заяв позивачів ( червень 2020р., серпень 2020 року), відповідач лише планував віднести земельну ділянку до переліку тих, право на які надається дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які буде виставлено на земельні торги.

Крім того, на час розгляду справи, відповідач не надав жодного доказу (рішення) про результати проведення відповідних торгів та надання бажаної позивачами земельної ділянки у власність іншим особам.

В свою чергу, прийняття відповідачем оскаржуваних наказів, на думку суду, свідчить про штучне створення Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області підстав для відмови у наданні відповідних дозволів, передбачених ст. 136 Земельного кодексу України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що накази Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 10.03.2020р є протиправними.

В цій частині позов належить задовольнити.

Щодо способу поновлення прав позивача, порушення яких визнано судом, то необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, за відсутністю вичерпних підстав, визначених ч.7 ст.118 ЗК України, є не правом, а обов`язком відповідача. На це, зокрема, вказує абзац третій ч.7 ст.118 ЗК України, передбачивши наслідки «мовчазної згоди» у разі не вирішення питання по звернення громадянина протягом передбаченого законом строку.

У відповідача під час надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відсутні дискреційні повноваження. Оскільки, дискреційні повноваження це можливість обирати на свій розсуд між двома правомірними варіантами вирішення питання.

А відповідно до вимог ч.7 ст.118 ЗК України, у відповідача є лише один правомірний варіант вирішення питання, якій залежить від наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. За наявністю таких підстав, єдине можливо правомірне рішення відповідача відмова у наданні дозволу, а надання такого дозволу буде неправомірним.

За відсутністю таких підстав, єдине можливо правомірне рішення відповідача надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а відмова у наданні дозволу буде неправомірним.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

В цьому випадку, суд вбачає, всі умови позивачами були виконані для того щоб суб`єкт владних повноважень міг прийняти рішення на їх користь.

Про те, що саме такий спосіб захисту прав позивача є правильним, суд враховує висновку Верховного Суду, викладені у постановах від 16.05.2019 у справі №821/925/18, від 23.01.2019 року у справі №808/3082/17, від 31.01.2019 року у справі №815/2488/17, від 06.03.2019 року у справі №1640/2592/18.

За таких обставин суд дійшов висновку, про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Доказів понесення інших судових витрат позивачами не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) , ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) , ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) задовольнити.

2. Скасувати Наказ №38-Т від 07.10.2020р. «Про включення земельних ділянок в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах окремими лотами».

3. Скасувати Накази Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 03.06.2020р. за № 9107-СГ, від 17.08.2020р. за № 9930-СГ, від 25.08.2020р. за № 10518-СГ, від 19.08.2020р. за № 10239-СГ, від 17.08.2020р. за № 9928-СГ.

4. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області () надати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) дозволи на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею по 2 га кожному з позивачів, шляхом поділу земельної ділянки, яка розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області кадастровий номер 0:09:000:0008.

5. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області () надати ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) дозволи на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею по 2 га кожному з позивачів, шляхом поділу земельної ділянки, яка розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області кадастровий номер 0:09:000:0008.

6. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області () надати ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) дозволи на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею по 2 га кожному з позивачів, шляхом поділу земельної ділянки, яка розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області кадастровий номер 0:09:000:0008.

7. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області () надати ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) дозволи на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею по 2 га кожному з позивачів, шляхом поділу земельної ділянки, яка розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області кадастровий номер 0:09:000:0008.

8. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області () надати ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) дозволи на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею по 2 га кожному з позивачів, шляхом поділу земельної ділянки, яка розташована на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області кадастровий номер 0:09:000:0008.

9. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, код ЄДОРПОУ 39825404) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840,80грн., сплачений квитанцією від 23.11.2020р. № 0.0..1.

10. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області (пр.Миру, 34, м.Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 840,80грн. сплачений квитанцією від 23.11.2020р. № 0.0..1.

11. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області (пр.Миру, 34, м.Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 840,80грн. сплачений квитанцією від 23.11.2020р. № 0.0..1.

12. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області (пр.Миру, 34, м.Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 840,80грн. сплачений квитанцією від 23.11.2020р. № 0.0..1.

13. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області (пр.Миру, 34, м.Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) судовий збір в розмірі 840,80грн. сплачений квитанцією від 23.11.2020р. № 0.0..1.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов