Справа № 824/366/20-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 р. м. Чернівці Справа № 824/366/20-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцький П.Д., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, про визнання протиправним наказу та його скасування, -

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові (нова редакція) ОСОБА_1 (далі - позивач) просить суд: - визнати протиправним та скасувати п. 1 Наказу Головного управління національної поліції України в Чернівецькій області № 57 від 31.01.2020 року "Про застосування дисциплінарного стягнення", яким за скоєння дисциплінарного проступку до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, позбавлено премії в повному обсязі за лютий місяць 2020 року, щоб розмір грошового забезпечення був не нижчим мінімальної заробітної плати;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок належних йому платежів та нарахувати не виплачену премію та інші відповідні платежі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що пункт 1 наказу Головного управління національної поліції України в Чернівецькій області від 31.01.2020 року № 57 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, позбавлення премії в повному обсязі за лютий місяць 2020 року, є протиправним, підлягає скасуванню, оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень при здійсненні своїх владних управлінських функцій, при прийнятті оскаржуваного рішення, діяв з порушенням вимог законодавчих актів, що призвело до порушення його права на проходження служби в органах поліції.

29.04.2020 року до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, відповідно до якого відповідач зазначив, що дисциплінарне стягнення позивача у вигляді попередження про неповну службову відповідність було здійснено у відповідності до чинного законодавства, йому передували проведення за належною процедурою службове розслідування, при визначені міри дисциплінарного впливу було враховано тяжкість проступку, обставини за яких його вчинено. За наслідками якого прийнято оскаржуваний наказ. (т. 2 а. с. 124-132).

З урахуванням заявлених вимог та заперечень, пояснень представників сторін, судом з метою з`ясування обставин справи було зобов`язано сторони надати письмові докази на підтвердження, або спростування позовних вимог, заперечень.

Оскільки сторонами на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, заперечення не було надано належні письмові докази, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд неодноразово відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 КАС України зобов`язував сторони ухвалою суду надати суду письмові докази в обґрунтування заявлених вимог, заперечень, у зв`язку з чим розгляд справи відкладався, оголошувалась перерва.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 77 КАС України визначено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наданих письмових пояснень, просив суд задовольнити позовні вимоги, розглядати у порядку письмового провадження.

Представник відповідача заперечував проти позову, надав пояснення суду по суті спору, а також клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 9 статті 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта не повна вища, з 22.01.2018 року проходив службу дільничним офіцером поліції сектору превенції Новодністровського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області.

22.01.2018 року Наказом Головного управління національної поліції України в Чернівецькій області № 9 о/с від 22.01.2018 року ОСОБА_1 визнано переможцем конкурсу, прийнято на службу до поліції та призначено дільничним офіцером поліції сектору превенції Новодністровського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області. (т. 1 а. с. 180).

03.07.2018 року ОСОБА_1 прийняв присягу проте, що він " ОСОБА_1 , усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки". (т. 1 а. с. 181).

Діяльність дільничного інспектора поліції Новодністровського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_1 регулюють функціональні обов`язки затверджені т.в.о. начальника Новодністровського ВП КВП ГУНП в Чернівецькій області 03.01.2019 року. (далі - Функціональні обов`язки).

Згідно Функціональних обов`язків ОСОБА_1 повинен знати Конституцію України, закони України, укази президента України та розпорядження Кабінету міністрів України, нормативно-правові акти МВС України та національної поліції; порядок використання автоматизованих інформаційних систем та банків даних; види та форми звітності; правила ділового етикету та професійної етики.

Відповідно п. 1 Функціональних обов`язків повинен своєчасно реагувати на всі звернення та повідомлення про вчинені кримінальні, адміністративні правопорушення або події, надавати населенню всебічну допомогу, здійснювати профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Згідно п. 2 Функціональних обов`язків у межах своєї компетенції з метою охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення застосовувати поліцейські превентивні заходи, визначені статтями 31-41 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно п. 3 Функціональних обов`язків під час виконання повноважень, у випадках і в порядку, передбачених статтями 43-46 закону України «Про Національну поліцію», застосувати заходи примусу.

Згідно п. 4 Функціональних обов`язків під час несення служби виконувати покладені на нього завдання та функції, усні та письмові доручення старшого сектору реагування патрульної поліції.

Відповідно до п. 8 Функціональних обов`язків на підставі отриманої з відповідних баз даних національної поліції та МВС, чи від громадян наявної інформації виявляти і затримувати розшукувані транспортні засоби, злочинців та інших осіб.

Згідно п. 13 Функціональних обов`язків у своїй щоденній службовій діяльності дотримується наказів, розпоряджень МВС України, національної поліції України, ГУНП в Чернівецькій області, щодо недопущення порушення прав людини, жорсткого поводження з людьми, порушення транспортної дисципліни, антикорупційного законодавства, дотримання правил пожежної безпеки та охорони праці. (т. 1 а. с. 178-179).

11.12.2019 року громадянин ОСОБА_2 звернулась на гарячу лінію НП України, та повідомила про перевищення службових обов`язків ДОП Новодністровського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_1 , який 11.12.2019 року зателефонував до психічно хворої доньки заявниці ОСОБА_3 , призначив зустріч біля ПриватБанку м. Новодністровськ, наказав сідати до автомобіля. Під час руху авто бив по голові ОСОБА_3 за крадіжку шампуню та мила, яку начебто вчинила ОСОБА_3 .. Приїхавши до лісу ОСОБА_1 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_3 по лівій нозі та по голові, а також вимагав неправомірну винагороду, за не притягнення ОСОБА_3 до відповідальності. Отримавши 200,00 грн., повідомив, що цього недостатньо, вимагав ще. Коли заявниця дізналась про дану ситуацію, звернулась по телефону до чергової частини ВП. Після повідомлення чергової частини до квартири заявниці прийшов дільничний офіцер ОСОБА_1 , в обуреному стані обзивав заявницю та ОСОБА_3 нецензурною лайкою, а також повідомив про те, що посадить ОСОБА_3 в тюрму.

Звернення заявниці зареєстровано за № 536452 11.12.2019 року, як перевищення влади чи службових повноважень, що знайшло своє відображення у поясненнях. (т. 1 а. с. 83-90).

16.12.2019 начальник Департаменту внутрішньої безпеки Чернівецької області звернувся листом № 2160/42-25/01/2019 до начальника ГУНП в Чернівецькій області про проведення службового розслідування за зверненням громадянки ОСОБА_2 від 11.12.2019 року щодо неправомірних дій окремих працівників Новодністровського ВП, які мали місце 11.12.2019 року, згідно заяви ОСОБА_2 (т. 2 а. с. 25).

Наказом ГУ національної поліції України в Чернівецькій області № 1566 від 20.12.2019 року "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" призначено службове розслідування, проведення якого доручено комісії, у складі: голови комісії ОСОБА_12., членів комісії ОСОБА_11., ОСОБА_5, ОСОБА_10. (т. 1 а. с. 78).

За результатами службового розслідування складено висновок службового розслідування від 30.01.2020 року, який підписано головою комісії ОСОБА_4 , членами комісії ОСОБА_11., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та затверджено т.в.о. начальником ГУНП в Чернівецькій області.

Із змісту висновку службового розслідування видно, що дисциплінарною комісією встановлено ряд порушень службової дисципліни поліцейським ОСОБА_1 .

Дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що відомості викладені ОСОБА_7 , і ОСОБА_3 в частині вчинення поліцейським ОСОБА_1 протиправних дій, що виразилися у порушенні прав ОСОБА_3 , закріплених у Конституції України, зокрема, - права на повагу до гідності (ст. 28 основного закону держави, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, виражався на адресу указаної громадянки нецензурною лайкою та погрожував направленням до місць позбавлення волі її доньки - громадянки ОСОБА_3 .

За наслідками перевірки, дисциплінарною комісією сформовано висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, про те, що ОСОБА_1 допущено порушення вимог п. 2 ст. 12 Закону України «Про Національну поліцію» (поліція не має права відмовити в розгляді або відкласти розгляд звернень стосовно забезпечення прав і свобод людини, юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від протиправних посягань з посиланням на вихідний, святковий чи неробочий день або закінчення робочого дня); пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону (неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних обов`язків, наказів керівництва), та частини 2 ст. 18 Закону (поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції); пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 (поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події, однак в порушення п. 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 про те, що отримавши від ОСОБА_8 інформацію про факт звернення до останнього ОСОБА_7 , та вислухавши пораду ОСОБА_8 щодо владнання із указаною громадянкою непорозуміння, про вказану подію не спеціальну лінію « 102» не повідомив, а натомість приховав зазначений факт.

Комісія вирішила, що за скоєння дисциплінарного проступку, що виразилось у неналежному виконанні своїх функціональних обов`язків, недотриманні Присяги поліцейського, порушення вимог статті 19, статті 68 Конституції України, частини 1 статті 6, частини 1 статті 7, частини 1 статті 8, підпункту 1, підпункту 2, підпункту 3 пункту 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України», пункту 3, пункту 6, пункту 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 6, абзацу 7, абзацу 8, абзацу 10 пункту 1 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом СВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 2 та 3 розділу І, а також підпункту 3 пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІІІ та пункту 1 розділу V Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, затвердженої наказом МВС України від 28.07.2017 № 650, пункту 6 розділу ІІ «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, до дільничного офіцера поліції сектору превенції Новодністровського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області рядового поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідальність та позбавити премії в повному обсязі за лютий місяць 2020 року, щоб розмір грошового забезпечення був не нижчим мінімальної заробітної плати.

По даному факту видати дисциплінарний наказ. (т. 1 а. с. 60-77).

Матеріали службового розслідування в частині можливих протиправних дій поліцейського ОСОБА_1 по відношенню до громадянки ОСОБА_3 , що можливо мали місце 11.12.2019 в м. Новодністровськ, скерувати до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому для вирішення питання в порядку ст. 214 КПК України. (т. 2 а. с. 19-22).

31.01.2020 року за наслідками службового розслідування т.в.о. начальником ГУ Національної поліції в Чернівецькій області видано наказу ГУ НП в Чернівецькій області "Про застосування дисциплінарного стягнення" № 57. (т. 1 а. с. 182-185)

Із змісту наказу ГУНП в Чернівецькій області "Про застосування дисциплінарного стягнення" від 31.01.2020 року № 57 видно, що пунктом 1 вказаного наказу за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у неналежному виконані своїх функціональних обов`язків, недотримання Присяги поліцейського, порушення вимог статті 19, статті 68 Конституції України, частини 1 статті 6, частини 1 статті 7, частини 1 статті 8, підпункту 1, підпункту 2, підпункту 3 пункту 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України», пункту 3, пункту 6, пункту 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 6, абзацу 7, абзацу 8, абзацу 10 пункту 1 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом СВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 2 та 3 розділу І, а також підпункту 3 пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІІІ та пункту 1 розділу V Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, затвердженої наказом МВС України від 28.07.2017 № 650, пункту 6 розділу ІІ «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, до дільничного офіцера поліції сектору превенції Новодністровського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області рядового поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідальність та позбавити премії в повному обсязі за лютий місяць 2020 року, щоб розмір грошового забезпечення був не нижчим мінімальної заробітної плати. (а. с. 182-185).

Не погоджуючись із Наказом начальника ГУНП в Чернівецькій області від 31.01.2020 року № 57 "Про застосування дисциплінарного стягнення", позивач звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав.

Крім того, дослідженням письмових доказів судом встановлено наступне.

Із змісту пояснень членів дисциплінарної комісії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 видно, що приводом до проведення службового розслідування стали відомості, викладені у зверненні громадянки ОСОБА_7 , щодо неправомірних дій дільничного офіцера поліції сектору превенції Новодністровського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області рядового поліції ОСОБА_1 , які мали місце 11 грудня 2019 року в м. Новодністровськ по відношенню до її доньки - ОСОБА_3 .

У межах службового розслідування, дисциплінарною комісією було досліджено матеріали за зверненням ОСОБА_7 , опитано службових осіб вказаного підрозділу, саму заявницю та її доньку, а також встановлено свідків/очевидків подій за участю ОСОБА_1 , який з метою уникнення відповідальності надав членам дисциплінарної комісії неправдиве пояснення щодо встановлених обставин.

За результатами службового розслідування, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що перебуваючи на службі в НПУ, ОСОБА_1 скоїв дисциплінарний проступок, що виразилося у неналежному виконані своїх функціональних обов`язків, недотриманні Присяги поліцейського, порушенні вимог статті 19, статті 68 Конституції України, частини 1 статті 6, частини 1 статті 7, частини 1 статті 8, підпункту 1, підпункту 2, підпункту 3 пункту 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України», пункту 3, пункту 6, пункту 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 6, абзацу 7, абзацу 8, абзацу 10 пункту 1 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом СВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 2 та 3 розділу І, а також підпункту 3 пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІІІ та пункту 1 розділу V Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, затвердженої наказом МВС України від 28.07.2017 № 650, пункту 6 розділу ІІ «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100.

З урахуванням встановлених обставин, дисциплінарна комісія запропонувала уповноваженому керівнику застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність та позбавити премії в повному обсязі за лютий місяць 2020 року. Дана міра покарання була підтримана уповноваженим керівником та застосована до ОСОБА_1 наказом ГУНП від 31.0.1.2020 № 57. (т. 2 а. с. 183-190).

Із змісту листа Державного бюро розслідувань ТУ Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому від 05.10.2020 року № 19322/14-01-02-2020 видно, що до ТУ ДБР у м. Хмельницькому з ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області надійшли матеріали службового розслідування за результатами розгляду звернення ОСОБА_7 щодо неправомірних дій дільничного офіцера поліції сектору превенції Новодністровського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_1 , стосовно доньки заявниці - ОСОБА_3 для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.

За результатами розгляду вказаних матеріалів, 13.02.2020 Територіальне управління ДБР у м. Хмельницькому розпочало досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000164, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. (т. 2 а. с. 217-218).

Із змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0000164, видно, що 13.02.2020 року о 17:21:39 зареєстровано кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 365 КК України, проте, що за наслідками вивчення матеріалів службового розслідування, проведеного по відомостям, викладеним у звернені громадянки ОСОБА_7 , 1949 р.н., жительки АДРЕСА_1 , встановлено, що в діях дільничного офіцера поліції сектору превенції Новодністровського ВП Кельменецького ВП ОСОБА_1., вбачаються ознаки кримінального правопорушення, стосовно доньки заявниці - ОСОБА_3 (т. 2 а с. 219).

Із змісту постанови про закриття кримінального провадження від 30.06.2020 року видно, що Другим слідчим відділом ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому проводилось досудове розслідування кримінального провадження №0000164 від 13.02.2020 відомості про яке внесені до ЄРДР за результатами вивчення матеріалів службового розслідування, викладеними у зверненні громадянки ОСОБА_7 , 1949 р.н., жительки АДРЕСА_1 , щодо неправомірних дій дільничного офіцера поліції сектору превенції Новодністровського ВП Кельменецького ВП ОСОБА_1., стосовно доньки заявниці - ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 Кримінального кодексу України.

У ході досудового розслідування допитана в якості свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що 11.12.2019 ДОП Новодністровського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_1 наніс її донці ОСОБА_3 тілесні ушкодження та вимагав в останньої грошові кошти у сумі 200 гривень. Це їй стало відомо зі слів доньки - ОСОБА_3 . З приводу отримання тілесних ушкоджень її донька до будь-яких медичних установ не зверталась.

Крім того, допитана в якості свідка ОСОБА_3 повідомила, що 11.12.2019 ДОП Новодністровського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_1 посадивши її до свого автомобіля, почав наносити їй удари в область голови та ноги, а в подальшому завіз до лісу де знову наносив тілесні ушкодження та забрав у неї грошові кошти у сумі 200 гривень. Після чого вони повернувся до м. Новодністровськ, Чернівецької області де ОСОБА_1 висадив її з автомобіля. З приводу отримання тілесних ушкоджень вона до будь-яких медичних установ не зверталась.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 , що дійсно бачив як ОСОБА_3 сідала в автомобіль ОСОБА_1 , однак про те, що він вчиняв щодо неї будь-які протиправні дії вона йому не повідомляла та він не бачив на ній видимих тілесних ушкоджень.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_1 повідомив, що дійсно проводив профілактичну бесіду з ОСОБА_3 та підвозив її своїм автомобілем до адреси ЇЇ проживання. Факт нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , вимагання та отримання від останньої неправомірної вигоди заперечив.

Підтвердити факт наявності/відсутності тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 не представляється можливим, оскільки остання до медичних установ за допомогою не зверталась.

Також із змісту видно, що відповідно до висновку службового розслідування проведеного ГУНП в Чернівецькій області за порушення допущені ДОП Новодністровського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_1 , останнього притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді неповної службової відповідності.

При цьому, зазначено, кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України настає за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Таким чином, за результатами проведеного досудового розслідування слідчим другого слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) СУ ТУ ДБР у м. Хмельницькому , з урахуванням вимог ст. ст. 40, 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000164 від 13.02.2020 у зв`язку з відсутністю в діях дільничного офіцера поліції Новодністровського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_1 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, оскільки доказів нанесення тілесних ушкоджень та вимагання неправомірної вигоди у ОСОБА_3 , дільничним офіцером поліції Новодністровського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_1 , не здобуто. (т. 2 а. с. 228-230).

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що порядок закриття кримінального провадження регулюється ст. 284 КПК України.

Частиною 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо: п.1 встановлена відсутність події кримінального правопорушення; п.2 встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення та інші.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Враховуючи вимоги кримінально-процесуального законодавства щодо прийняття рішення про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_1 , суд з урахуванням досліджених письмових доказів у справі, матеріалів службового розслідування, постанови про закриття кримінального провадження від 30.06.2020 року № 0000164 зазначає, що орган досудового розслідування приймаючи постанову про закриття кримінального провадження від 30.06.2020 року № 0000164 погодився з висновками службового розслідування про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді неповної службової відповідності ОСОБА_1 , за допущенні порушення, про що зазначено в постанові.

Проте рішення прийнято лише про закриття кримінального провадження №0000164 від 13.02.2020 у зв`язку із відсутністю в діях дільничного офіцера поліції Новодністровського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_1 ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, оскільки органом досудового розслідування за результатами проведеного досудового розслідування не здобуто доказів вимагання неправомірної вигоди у ОСОБА_3 та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .

Однак, рішення органом досудового розслідування щодо відсутності події кримінального правопорушення в діях ОСОБА_1 , не приймалося.

Крім того, суд звертає увагу, що обставини, які стали підставою прийняття оскаржуваного наказу, а також свідчення які надані заявницею, свідками, як під час перевірки так і під час досудового слідства не спростовані органом досудового розслідування. З вказаними обставинами погодився представник позивача, що вказує на правомірність дій відповідача при прийнятті оскаржуваного рішення, а також врахування висновків службового розслідування та пояснень посадових осіб відповідача щодо виявлених порушень. (а. с. т. 2 а. с. 183-190).

Позивач не оскаржив в адміністративному порядку дії посадових осіб, які проводили перевірку, встановили порушення, за наслідками якої видано дисциплінарний наказ.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 2 липня 2015 року (далі - Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом Національній поліції України, затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п. п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частинами 1-2 ст. 19 Закону № 580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно п. 11 ч. 1 ст. 22 Закону № 580-VIII керівник поліції приймає на службу та звільняє зі служби, призначає та звільняє з посад поліцейських відповідно до положень цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 47 Закону № 580-VIII призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

У відповідності ч. 1 ст. 48 Закону № 580-VIII призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Частинами 1, 3, 4, 5 ст. 59 Закону № 580-VIII встановлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України. Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно, ч. 1 ст. 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження регулюється Дисциплінарним статутом Національній поліції України, затверджений ЗУ України "Про Дисциплінарний статут НП України" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Частинами 1-2 ст. 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 2 Дисциплінарного статуту за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Згідно ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

Згідно ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.

У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Статтею 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, не допускається, а підлягає відкладенню до його протверезіння.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським.

У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.

Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.

Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.

Представником поліцейського може бути адвокат, повноваження якого підтверджені копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером та копією договору із представником. Представник користується правами поліцейського, щодо якого проводиться службове розслідування, крім прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо поліцейським і не може бути доручена представнику, а також користується правами з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами, з моменту надання дисциплінарній комісії підтвердних документів.

Згідно ч. 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Частиною 6 ст. 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно ч. 12 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Статтею 20 Дисциплінарного статуту передбачено, що повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом

Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.

Згідно ч. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Відповідно ч. 1 ст. 24 Дисциплінарного статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 затверджено "Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України" (далі - Порядок № 893).

Вказаний порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно п. 2 розділу IV Порядку № 893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право:

надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи;

ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії;

користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Згідно п. 2 розділу VI Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Пунктом 1 розділу VII Порядку № 893 визначено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19 - 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно п. п. 2-4 розділу VII Порядку № 893 наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.

У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт довільної форми, що підписується працівником кадрового підрозділу та іншими присутніми під час відмови особами, який долучається до особової справи поліцейського, притягнутого до дисциплінарної відповідальності.

Виконання таких дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь та звільнення зі служби в поліції, шляхом видання наказів по особовому складу покладається на підрозділи кадрового забезпечення (служби персоналу) територіальних органів поліції, установ та закладів поліції, а також ЗВО.

Поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення в порядку та строки, визначені статтею 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Судом встановлено, що у відповідності до вимог Порядку № 893, наказом Головного управлінням національної поліції України в Чернівецькій області від 20.12.2019 року № 1566 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» яким призначено службове розслідування. (т. 1 а. с. 78).

За результатами службового розслідування складено висновок від 30.01.2020 року з урахуванням службового розслідування, комісією встановлено, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, такими, що підтвердились. (т. 1 а. с. 60-77).

Із встановлених судом обставин справи вбачається, що відповідачем було дотримано порядок та строки проведення службового розслідування .

Тобто, відповідачем дотримано наведені вище вимоги Дисциплінарного статуту та Порядку № 893, що фактично сторонами в ході судового розгляду справи не заперечувалось, однак позивач не погодився із прийнятим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про запобігання корупції" загальні вимоги до поведінки осіб, зазначених у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, якими вони зобов`язані керуватися під час виконання своїх службових чи представницьких повноважень, підстави та порядок притягнення до відповідальності за порушення цих вимог встановлюються цим Законом, який є правовою основою для кодексів чи стандартів професійної етики.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки.

Згідно підпункту з) п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", суб`єктами на яких поширюються дія цього Закону є поліцейські.

Наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 06 грудня 2016 р. за № 1576/29706 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила № 1179)

Пунктом 1 розділу 1 Правил № 1179 встановлено, що ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно п. 5 розділу 5 Правил № 1179 поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України "Про Національну поліцію", інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Відповідно п. 1 розділу 2 Правил № 1179 визначено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно пунктів 3, 4 розділу 4 Правил № 1179 за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Дослідження змісту наведених норм Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України "Про запобігання корупції", Правил етичної поведінки поліцейських, співставлення висновків за результатами такого дослідження із матеріалами та висновком службового розслідування, у суду є підстави вважати, що позивач своїми діями, які встановлені, зафіксовані матеріалами службового розслідування, внаслідок невиконанням Законів, нормативно правових актів дискредитував діяльність поліції, що вказує на підрив її авторитету у суспільстві, грубо порушив вимоги вищевказаних Законів та нормативних актів.

З урахуванням зазначених обставин, позивач не надав суду доказів про те, що ним оскражувались до вищестоящого керівництва дії посадових осіб, які проводили службове розслідування. Крім того, позивач за весь час розгляду справи не надав суду належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів, як визначено ст.ст. 72-76 КАС України, які б спростували доводи викладені в висновку, оскаржуваному рішенні, а також у вищезазначеному наказі про застосування дисциплінарного стягнення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям <…> (рішення від 12 січня 2012 року у справі "Горовенки та Бугара проти України" (Заяви №№ 36146/05 та 42418/05) п.38).

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд звертає увагу, що дії відповідача при прийняті оскаржуваного наказу регламентовані статтею 22 Закону України "Про Національну поліцію".

Статтею 22 Закону № 580-VIII визначено основні повноваження керівника поліції. Керівник поліції, зокрема: очолює поліцію та здійснює керівництво її діяльністю, забезпечує виконання покладених на неї завдань; у межах компетенції організовує та контролює виконання поліцією Конституції та законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів міністерств, а також наказів і доручень Міністра внутрішніх справ України з питань, що належать до сфери діяльності поліції; підписує накази поліції; скасовує повністю чи в окремій частині акти територіальних органів поліції; у межах повноважень надає доручення, обов`язкові для виконання поліцейськими, державними службовцями і працівниками поліції; приймає на службу та звільняє зі служби, призначає та звільняє з посад поліцейських відповідно до положень цього Закону; приймає у визначеному порядку рішення про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських; приймає у визначеному трудовим законодавством порядку рішення про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції; присвоює спеціальні звання поліції відповідно до цього Закону; виконує повноваження керівника державної служби в органі відповідно до законодавства про державну службу та здійснює інші повноваження відповідно до цього Закону.

Крім того, суд звертає увагу, що застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною в постанові від 21.09.2018 року справа 824/227/17-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З цього приводу суд зазначає, що відповідач повністю врахував всі обставини встановлені при проведені службового розслідування, які не спростовані позивачем, не визнанні такими, як такі, які не відповідають вимогам закону, за наслідками, якого прийнято рішення "Про застосування дисциплінарного стягнення" від 31.01.2020 року № 57, якими до позивача застосовано дисциплінарні стягнення.

З огляду на викладене, з урахуванням вищевикладених обставин, оцінюючи в сукупності обставини справи, пояснення сторін, письмові докази, суд приходить до висновку, що позивач своїми діями, які встановлені та зафіксовані матеріалами службового розслідування дискредитував діяльність поліції, підірвав її авторитет у суспільстві, грубо порушив вимоги статті 19, статті 68 Конституції України, частини 1 статті 6, частини 1 статті 7, частини 1 статті 8, підпункту 1, підпункту 2, підпункту 3 пункту 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України», пункту 3, пункту 6, пункту 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 6, абзацу 7, абзацу 8, абзацу 10 пункту 1 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом СВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 2 та 3 розділу І, а також підпункту 3 пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІІІ та пункту 1 розділу V Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, затвердженої наказом МВС України від 28.07.2017 № 650, пункту 6 розділу ІІ «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100.

З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що позивач щодо прийняття відповідачем п. 1 Наказу Головного управління національної поліції України в Чернівецькій області № 57 від 31.01.2020 року "Про застосування дисциплінарного стягнення", не надав суду належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів, як визначено ст. ст. 72-77 КАС України щодо порушення відповідачем закону, нормативно-правових актів при прийнятті оскаржуваного наказу.

За таких обставин, суд вважає такі дії відповідача правомірними та такими, які відповідають вимогам чинного законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 стаття 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, не встановивши в судовому засіданні факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд не вбачає правових підстав для задоволення заявленого адміністративного позову.

Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 44, 72-80, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: - ОСОБА_1 (59350, Чернівецька область, Сокирянський район, с. Білоусівка, РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: - Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області (58000, м. Чернівці, вул. Головна, 24, )

Суддя П.Д. Дембіцький