Справа № 460/6743/20
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2021 року м. Рівне №460/6743/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Рівненській області
доОСОБА_1
про стягнення податкового боргу, -
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за ОСОБА_1 обліковується податковий борг з орендної плати за земельні ділянки в сумі 394401,12 грн. Вказав, що контролюючим органом було проведено нарахування суми податку податковими повідомленнями-рішеннями. Проте, відповідач не сплатив визначену суму боргу. Зазначив, що надіслані ОСОБА_1 податкові вимоги не виконані, а тому позивач звернувся про стягнення податкового боргу в судовому порядку. За таких обставин сторона позивача просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 22.10.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 05.11.2020 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено.

Розгляд справи №460/6473/20 вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 04.12.2020 на 10:30 год.

04.12.2020 розгляд справи відкладено до 15.01.2021 на 09:30 год.

Ухвалою суду від 15.01.2021 клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи - залишено без задоволення. Причини неявки відповідача у судове засідання визнано неповажними. Розгляд адміністративної справи №460/6743/20 відкладено до 11.02.2021 до 11:00 год.

До початку судового засідання представником відповідача через ВДЗ (канцелярію) суду подано клопотання про відкладення розгляду справи. Обґрунтовуючи таке клопотання, представник відповідача зазначав, що з 10.02.2021 по 11.02.2021 перебував у відрядженні в місті Київ (Київська область). Повертаючись до міста Рівного з міста Києва, у зв`язку з погіршенням погодних умов, що можуть призвести до порушення та припинення руху транспорту, він не зможе бути присутнім на судовому засіданні, яке має слухатися 11.02.2021 на 11:00 год. в приміщенні Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 11.02.2021, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, вирішено відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача з огляду його необґрунтованість та непідтвердженість належними доказами. Оголошено перерву до 11.02.2021 до 15:00 год., з метою витребування у сторони позивача додаткових доказів у справі.

Оскільки, у судове засідання, призначене на 11.02.2021 на 15:00 год., представники сторін не прибули, з метою з повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, а також для забезпечення права сторони відповідача на надання пояснень та доказів по суті спору, розгляд справи відкладено до 22.02.2021 до 11:30 год.

У судове засідання, призначене на 22.02.2021, представник позивача не прибула. Про дату, місце і час судового розгляду повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подала клопотання про розгляд справи без її участі.

У судове засідання, призначене на 22.02.2021, представник відповідача не прибув. Про дату, місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином. Причини неявки суд не повідомив. Відзиву, письмових пояснень чи доказів по суті спору від сторони відповідача не надходило.

Відповідно до ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, дослідивши матеріали адміністративної справи, та враховуючи те, що потреба заслухати свідка чи експерта відсутня, суд дійшов висновку, що неявка сторін у справі не перешкоджає її розгляду, а відтак вона підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що розгляд справи вирішено проводити у порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, то відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Зі змісту судового рішення від 29.03.2019 по справі №817/569/17, що набрало законної сили, судом встановлено та не є спірним у справі, що 06.11.2007 ОСОБА_1 на підставі договору оренди №040758800 було передано у строкове платне користування земельну ділянку площею 10339 кв.м для будівництва та обслуговування виробничо-будівельної бази по АДРЕСА_1 , строком на 50 років, відповідно до якого орендар (відповідач) зобов`язався сплачувати орендну плату у сумі 28755,98 грн. на рік.

Відповідно до довідки про стан розрахунків з бюджетом ОСОБА_1 згідно інтегрованих карток платника податків станом на 03.08.2020, а також відомостей з інтегрованої картки платника, недоїмка з орендної плати з фізичних осіб складає 888337,10 грн., пеня - 3966,67 грн. (а.с.4, 13-16).

Також судом встановлено, що податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення форми "Ф":

-№349-1305 від 08.04.2017, яким визначено відповідачу суму грошових зобов`язань по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 131467,04 грн.;

-№-1716 від 11.04.2018, яким визначено відповідачу суму грошових зобов`язань по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 131467,04 грн. ;

-№63836-5013-1716 від 15.03.2019, яким визначено відповідачу суму грошових зобов`язань по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 131467,04 грн.

За даними обліку позивача за ОСОБА_1 станом на 03.08.2020 рахується податковий борг з орендної плати за земельні ділянки в сумі 394401,1 грн.

Даний борг виник у результаті невиконання договірних зобов`язань щодо оплати, та на підставі вказаних вище податкових повідомлень-рішень, які були надіслані/вручені відповідачу, у встановленому законом порядку ним не оскаржувалися (а.с.5, 8-12).

Доказів сплати спірної суми заборгованості з орендної плати за земельні ділянки відповідачем подано не було.

З метою погашення податкового боргу ГУ ДФС у Рівненській області для ОСОБА_1 було сформовано та надіслано першу податкову вимогу форми "Ф1" від 19.08.2009 №1/71 на суму 17027,22 грн. (а.с.7) та другу податкову вимогу форми "Ф2" від 29.09.2009 №2/463 на суму 17027,22 грн. (а.с.6).

Дані податкові вимоги отримані відповідачем 25.07.2009 та 05.11.2009 відповідно, у встановленому законом порядку ним не оскаржувалися.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до пп.16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Згідно з п.286.5 ст.286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Пунктом 287.5 статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п.288.1, п.288.2, п.288.3, п.288.4 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

У відповідності до вимог п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Як закріплено у п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Пунктом 59.5. статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, зазначена норма містить дві вимоги за яких податкова вимога додатково не надсилається:

- сума податкового боргу змінилася;

- податковий борг не був погашений в повному обсязі.

Разом з тим, пп.60.1.1 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога вважається відкликаною у разі, якщо сума податкового боргу була погашена самостійно платником податків або органом стягнення. У зв`язку з цим із погашенням суми податкового боргу раніше надіслана платникові податків податкова вимога є відкликаною, а тому не може бути підставою для вжиття заходів із примусового стягнення податкового боргу.

Отже, лише у разі, якщо платником податків податковий борг був погашений, а через деякий час виник знову, органу державної податкової служби слід направити (вручити) йому нову податкову вимогу, виходячи з виникнення нового грошового зобов`язання.

Висновки аналогічного характеру містяться у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №817/569/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки сума податкового боргу з орендної плати за землю після виставлення позивачу податкових вимог 2009 року не була погашеною, підстав для винесення нової податкової вимоги у позивача не виникало.

З Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду, які набрали законної сили, у справах №2а-7546/09/1770 від 13.04.2010, №2а/1770/4508/2011 від 10.11.2011 та №817/919/13-а від 15.04.2013 за позовами податкового органу з відповідача - ОСОБА_1 стягнуто в дохід бюджету податкову заборгованість по орендній платі за землю за податковими вимогами № 1/71 від 19.08.2009 та № 2/463від 29.09.2009.

Суд враховує, що згідно з відомостями інтегрованої картки платника судом встановлено, що за 2020 рік вбачається несплата, а за 2021 рік ОСОБА_1 03.02.2021 було сплачено 285079,24 грн. орендної плати за земельні ділянки.

Разом з тим, станом на 01.01.2020 в інтегрованій картці платника обліковувався борг в сумі 888337,1 грн., на 01.01.2021 - 1019804,14 грн. (а.с.62-63).

У відповідності до п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України контролюючий орган при наявності у платника податків податкового боргу зобов`язаний зараховувати кошти, що сплачує позивач, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Таким чином, сплачена сума - 285079,24 грн. зарахована в погашення заборгованості минулих років. Дана обставина підтверджується історією виникнення боргу, долученою відповідачем до матеріалів справи, з якої вбачається, що податковий борг, який обліковується по орендній платі з фізичних осіб за відповідачем, не погашений за 2014 рік (а.с.61).

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Як закріплено у п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що узгоджене грошове зобов`язання не сплачене платником податків у добровільному порядку в строки, визначені законодавством, набуває статусу податкового боргу, з метою стягнення якого контролюючий орган має право звертатись з відповідним позовом до суду.

Як встановлено з матеріалів справи, у зв`язку з непогашенням відповідачем визначених контролюючим органом грошових зобов`язань протягом встановленого строку, позивачем здійснено розрахунок виникнення податкового боргу по донарахованих сумах орендної плати з фізичних осіб без надіслання нової податкової вимоги.

З огляду на наведене та враховуючи, що у встановлений законодавством строк податковий борг у розмірі 394401,12 грн. лишився несплаченим відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати по справі на користь сторін не стягуються.

Керуючись ст.241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м. Рівне, 33023, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг з орендної плати за земельні ділянки в сумі 394401 (триста дев`яносто чотири тисячі чотириста одну) грн. 12 коп. до місцевого бюджету м. Рівне Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 22 лютого 2021 року

Суддя С.А. Борискін