Справа № 580/2730/19
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року справа № 580/2730/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася фізична особи-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; далі - позивач) з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235; далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 22.08.2019 про застосування адміністративного арешту майна платника.

09.09.2019 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

08.09.2020 поновлено провадження у справі зупиненого на підставі ухвали суду від 07.10.2019.

26.01.2021 здійснено заміну первісного відповідача - Головне управління ДФС у Черкаській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235; ).

26.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

04.02.2021 перейдено до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що оскаржуваний наказ не відповідає вимогам статей 80, 81 Податкового кодексу України, зокрема, у розпорядчій частині наказу не зазначені мета і підстави проведення перевірки, а лише зазначено правова підстава для проведення перевірки без зазначення обставин, з якими норма пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України пов`язує право контролюючого органу провести фактичну перевірку, а тому спірне рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків прийняте в наслідок недопуску до проведення перевірки посадових осіб Головного управління ДФС у Черкаській області є протиправним. Позивач наголошує, що у платника податків були всі підстави для відмови у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив на позов, у якому зазначив, що перевірка призначена у відповідності до листа ДФС України від 02.08.2019 №25009/7/99-99-12-01-04 щодо проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність з роздрібної торгівлі пальним з метою запобіганню незаконному обігу пального, зокрема ФОП ОСОБА_1 . Крім того, зауважено, що наказ про проведення перевірки містить підстави із зазначенням приписів Податкового кодексу України та мети проведення перевірки зазначеної у наказі. Наголошено, що згідно рішення суду у справі №580/2624/19, яке набрало законної сили, наказ Головного управління ДФС у Черкаській області від 20.08.2019 №1709 "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 " є правомірним. З урахуванням зазначеного про необгрунтованість позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив таке.

Наказом Головного управління ДФС у Черкаській області від 20.08.2019 № 1709 призначено проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі пп.20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п.20.1 ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), статті 3 Закону України від 06.07.1995р. за № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зі змінами та доповненнями), статті 16 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (зі змінами та доповненнями) з метою контролю фактів реалізації пального з 01.07.2019 по дату отримання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, реалізація якого підтверджується фіскальними чеками реєстраторами розрахункових операцій, які передаються до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв`язку, акцизними накладними.

На підставі пп.20.1.2, 20,1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п.20.1 ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI та наказу від "20" серпня 2019 року № 1709 Головним управлінням ДФС у Черкаській області видано направлення на перевірку від 21.08.2019р. №227 та 228. В даних направленнях вказано, що мета перевірки: контроль фактів реалізації пального з 01.07.2019 по дату отримання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, реалізація якого підтверджується фіскальними чеками реєстраторами розрахункових операцій, які передаються до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв`язку, акцизними накладними.

Копії наказу від 20.08.2019р. № 1709 та направлень від 21.08.2019р. № 228 та 227 вручено представникові позивача Сизьку Б.Б. 21.08.2019 о 15 год. 25 хв. та 15 год. 26 хв. відповідно.

Однак, 21.08.2019 у зв`язку з відмовою представника позивача Сизька Б.Б. у допуску до проведення перевірки, складено акт № 21 про відмову в допуску до проведення перевірки. Згідно пояснень представника суб`єкта господарювання про причини відмови, вказаних у акті, слугувало те, що у наказі №1709 в супереч вимогам статей 80, 81 Податкового кодексу України не зазначені мета і підстави проведення перевірки.

У зв`язку з не допуском посадових осіб до проведення перевірки на підставі звернення управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Черкаській області прийнято рішення №25038/23-00-40-0217 від 22.08.2019 про застування умовного адміністративного арешту майна платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями позивач звернувся до суду.

Крім того, судом встановлено, що у відповідності до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 в адміністративній справі №580/2624/19, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2020, у задоволенні адміністративного позову фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 20.08.2019 №1709 "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 " відмовлено повністю.

Надаючи оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).

Згідно п. 20.1.4 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений статтею 80 ПК України.

Згідно із пунктом 80.1 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, статтею 80 ПК України визначено вичерпний перелік підстав для проведення фактичної перевірки, однією з яких є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства у сфері обігу пального.

При цьому, в судовому порядку підтверджено правомірність винесення наказу Головним управлінням ДФС у Черкаській області від 20.08.2019 № 1709 про призначення проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в адміністративній справі №580/2624/19.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, доводи представника позивача щодо наказ № 1709 не відповідає вимогам статей 80, 81 Податкового кодексу України є необгрунтовані.

При цьому, допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. (п. 80.5 ст. 80 ПК України).

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: -направлення на проведення такої перевірки; - копії наказу про проведення перевірки; - службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Отже, ст. 81 ПК України чітко визначено необхідний перелік документів необхідних для початку проведення контролюючим органом перевірки та які згідно матеріалів справи були надані представнику позивача до початку проведення такої.

Однак, посадові особи не були допущені до проведення перевірки, про що свідчить акт від 21.08.2019 про відмову у допуску до проведення перевірки.

З урахуванням зазначеного та з аналізу наказу, судом встановлено, що наказ містить посилання на підстави проведення перевірки із вказівкою приписів ПК України, зокрема пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 ПК України та містить зазначення мети (з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, а також з метою дотримання вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за місцем фактичного здійснення діяльності).

Таким чином, твердження представника позивача щодо недотриманням перевіряючими вимог ПК України та не проведення фактичної перевірки, спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна (п. 94.6 ст. 94 ПК України).

Отже, суд дійшов висновку, що Головне управління ДФС у Черкаській області, при проведенні перевірки, діяло в межах та у спосіб визначених ПК України, а тому законних підстав для відмови у допуску до проведення перевірки у позивача не було. При цьому, контролюючим органом правомірно застосовано до суб`єкта господарювання адміністративний арешт майна, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом. В наслідок чого, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідач довів правомірність прийнятого ним рішення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України, оскільки адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя П.Г. Паламар