Справа № 560/4271/18
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4271/18
РІШЕННЯ

іменем України

18 лютого 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук А.М.

за участю:секретаря судового засідання Гільовського О.І. позивача ОСОБА_1 представника позивача Вонсовича М.М. представника відповідача Грень Н.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд:

- зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області провести перерахунок орендної плати за земельну ділянку передану в користування ОСОБА_1 на підставі Договору оренди землі від 22 серпня 2013 року площею 894 м. кв. за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:011:1003, починаючи з 22 серпня 2013 року і до 2017 року включно та на підставі Додаткової угоди від 11.07.2018 до Договору оренди землі від 22 серпня 2013 року прийняти податкові повідомлення - рішення із зменшеним розміром орендної плати за землю починаючи з 22.08.2013 по 31.12.2017;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Старокостянтинівського відділення Красилівської ОДПІ № 166355-17 від 30.06.2015 на суму 13077,78 грн., № 8918996-13 від 30.06.2016 на суму 18740,40 грн., № 1428511-13 від 30.06.2017 на суму 19864,83 грн., № 1-2210 від 06.09.2018 на суму 1982,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі Договору оренди землі від 22.08.2012 Старокостянтинівським відділенням Красилівської ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення №166355-17 від 30.06.2015 на суму 13077,78 грн., №8918996-13 від 30.06.2016 на суму 18740,4 грн., №1428511-13 від 30.06.2017 на суму 19864,83 грн., №1-2210 від 06.09.2018 на суму 1982,47 грн. Загальна сума нарахованої орендної плати становить 53665,48 грн. Позивач не погоджується із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх протиправними, оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті з порушенням вимог і приписів ПКУ, а відтак підлягають скасуванню, внаслідок чого звернувся до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 05.02.2021 прийнято до свого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно відзиву, який наявний в матеріалах справи, відповідач не погоджується із позовними вимогами та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийнятті з дотриманням вимог чинного законодавства. Крім того, представником відповідача подано до суду письмові пояснення з врахуванням висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 22.01.2021 в яких зазначає, що зміна розміру ставки податку з орендної плати за землю у 2018 році, не може слугувати підставою для скасування та визнання протиправними винесених у 2015, 2016, 2017 році податкових повідомлень - рішень, оскільки в цих податкових (звітних) періодах була дійсна першочергова ставка податку згідно якої було розраховане грошове зобов`язання з орендної плати позивача. Вказує, що позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд адміністративний позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 22.08.2013 Старокостянтинівською міською радою прийнято Рішення 33 сесії міської ради № 14 про надання земельної ділянки в оренду фізичній особі ОСОБА_1 .

Пунктом 2 Рішення 33 сесії Старокостянтинівської міської ради від 22 серпня 2013 року №14 визначено орендну плату за земельну ділянку в розмірі 10470,57 грн. в рік, що становить 12% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки (87254,75 грн.).

22 серпня 2013 року на підставі п. 1 Рішення 33 сесії Старокостянтинівської міської ради від 22 серпня 2013 року №14 між Старокостянтинівською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки від 22 серпня 2013 року площею 894 кв. м., кадастровий номер :07:011:1003, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для іншого комерційного використання.

Пунктом 7 Договору визначено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 10470,57 грн. за рік (872,55 грн. за місяць), що становить 12% від нормативної грошової оцінки.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 28.12.2013, державна реєстрація договору оренди земельної ділянки № б/н від 22.08.2013 здійснена 20.12.2013 за № 4121640. Об`єкт реєстрації: земельна ділянка, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер :07:011:1003.

Старокостянтинівським управлінням ГУ ДФС у Хмельницькій області на підставі договору оренди земельної ділянки від 22.08.2013 винесено податкові повідомлення - рішення по орендній платі з фізичних осіб № 166355-17 від 30.06.2015 на суму 13077,78 грн., № 8918996-13 від 30.06.2016 на суму 18740,40 грн., № 1428511-13 від 26.04.2017 на суму 19864,83 грн.

11.07.2018 Старокостянтинівською міською радою прийнято Рішення № 34п.8/29/VII про внесення змін та доповнень до рішень міської ради.

Згідно п. 1 Рішення № 34п.8/29/VII від 11.07.2018, внесено зміни та доповнення до п. 2 Рішення 33 сесії міської ради № 14 про надання земельної ділянки в оренду фізичній особі, виклавши його в такій редакції: "Встановити з 22.08.2013 ОСОБА_1 орендну плату за земельну ділянку в розмірі 1986,48 грн. в рік, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (з урахуванням індексації)".

Пунктом 2 Рішення № 34п.8/29/VII від 11.07.2018, визначено, що перерахунок зменшення розміру орендної плати (з урахуванням індексації), з розрахунку 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, здійснити з 22.08.2013.

11.07.2018 між Старокостянтинівською міською радою та громадянином ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки зареєстрованого за № 4121640 від 20.12.2013, згідно якої:

- змінено п. 4 Договору та викладено в наступній редакції: "Нормативно грошова оцінка земельної ділянки, станом на 01.01.2018 становить 66215,88 грн. (Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 175/203-18 від 12.06.2018)";

- змінено п. 7 Договору та викладено в наступній редакції: "Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та становить 1986,48 грн. в рік. Перерахунок, зменшення розміру орендної з розрахунку 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки плати (з урахуванням індексації) здійснити з 22.08.2013".

26.07.2018 позивач звернувся із заявою до Старокостянтинівського відділення Красилівської ОДПІ, в якій просив провести перерахунок орендної плати за земельну ділянку відповідно до додаткової угоди від 11.07.2018 до Договору оренди земельної ділянки зареєстрованого за № 4121640 від 20.12.2013.

Головне управління ГУ ДФС у Хмельницькій області листом про розгляд заяви повідомило позивача, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 Податкового кодексу України. Здійснення перерахунку орендної плати за попередні періоди відповідно до норм Податкового кодексу України не передбачено.

Окрім того, відповідачем проведено перерахунок орендної плати за земельну ділянку із врахуванням індексації за 2018 рік та винесено податкове повідомлення - рішення № 1-2210 від 06.09.2018 на суму 1982,47 грн.

Також, як встановлено судом, та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, що суми грошових зобов`язань за 2015-2018 роки, які визначені у оскаржуваних податкових повідомленнях - рішеннях за платежем орендна плата позивачем не сплачено.

Позивач не погодившись із прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду про їх скасування.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею ж 15 Закону України «Про оренду землі» визначені істотні умови договору оренди, серед яких є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частиною першою статті 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною другою зазначеної статті, зокрема, визначена така підстава виникнення цивільних прав і обов`язків як договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною ж першою статті 627 Цивільного кодексу України встановлений принцип «свободи договору», відповідно до якого на підставі статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Поряд з цим в частині першій статті 651 Цивільного кодексу України зазначається, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічна правова норма міститься і в Законі України «Про оренду землі»: орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін (частина перша статті 23 Закону України «Про оренду землі»).

При цьому статтею 654 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що договір оренди землі є цивільно-правовим договором, й йому притаманні такі ознаки, як свобода договору та обов`язковість його виконання сторонами.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ж з підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Пунктом 269.1 статті 269 Податкового кодексу України визначено, що платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідно до підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Пунктами 288.1 - 288.4 статті 288 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем знаходження земельної ділянки для проведення звірки даних, зокрема щодо розміру ставки податку та нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, контролюючий орган за місцем знаходження земельної ділянки проводить протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Отже, вказана норма містить приписи, які визначають алгоритм дій податкового органу за умови наявності розбіжностей між даними контролюючих органів та платника податку.

Відповідно до пп. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення - рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу (п.60.4 ст.60 ПКУ).

Судом встановлено, що відповідно до п. 32 договору оренди земельної ділянки від 22 серпня 2013 року, укладеного між позивачем та Старокостянтинівською міською радою, зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Також, Старокостянтинівською міською радою 11.07.2018 прийнято Рішення № 34п.8/29/VII від 11.07.2018, яким внесено зміни та доповнення до п. 2 Рішення 33 сесії міської ради № 14 про надання земельної ділянки в оренду фізичній особі, виклавши його в такій редакції: "Встановити з 22.08.2013 ОСОБА_1 орендну плату за земельну ділянку в розмірі 1986,48 грн. в рік, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (з урахуванням індексації)".

Пунктом 2 Рішення № 34п.8/29/VII від 11.07.2018, визначено, що перерахунок зменшення розміру орендної плати (з урахуванням індексації), з розрахунку 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, здійснити з 22.08.2013.

Між позивачем та Старокостянтинівською міською радою 11.07.2018, на підставі прийнятого Рішення № 34п.8/29/VII від 11.07.2018, укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки зареєстрованого за № 4121640 від 20.12.2013, згідно якої: змінено п. 4 Договору та викладено в наступній редакції: "Нормативно грошова оцінка земельної ділянки, станом на 01.01.2018 становить 66215,88 грн. (Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 175/203-18 від 12.06.2018)"; змінено п. 7 Договору та викладено в наступній редакції: "Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та становить 1986,48 грн. в рік. Перерахунок, зменшення розміру орендної з розрахунку 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки плати (з урахуванням індексації) здійснити з 22.08.2013".

Договір оренди землі є цивільно-правовим, а отже, йому притаманні такі ознаки, як свобода договору, обов`язковість його виконання сторонами тощо. Суб`єкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін договору, але має право контролювати належність виконання договору та відповідність його умов чинному законодавству України, зокрема стежити, щоб такі умови не суперечили інтересам суспільства.

Також, судом взято до уваги той факт, що п. 2 Рішення № 34п.8/29/VII від 11.07.2018 Старокостянтинівської міської ради визначено, що перерахунок зменшення розміру орендної плати (з урахуванням індексації), з розрахунку 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, слід здійснити з 22.08.2013.

Таким чином, зміна орендної плати встановленої Договором оренди земельної ділянки від 22 серпня 2013 року, згідно укладеної між позивачем та Старокостянтинівською міською радою Додаткової угоди від 11.07.2018 та Рішення № 34п.8/29/VII від 11.07.2018 Старокостянтинівської міської ради, є підставою для перегляду нарахування податковим органом суми податкового зобов`язання з орендної плати за 2013-2017 роки за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Суд зауважує, що відповідачем не надано належного підтвердження скасування податкових повідомлень-рішень Старокостянтинівського відділення Красилівської ОДПІ № 166355-17 від 30.06.2015, № 8918996-13 від 30.06.2016, № 1428511-13 від 30.06.2017. Не надано доказів формування нових податкових повідомлень-рішень відповідно до перерахунку плати за землю в порушення приписів пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України.

Отже, з огляду на вищевикладене, беручи до уваги фактичні обставини у даній справі, суд дійшов висновку про невідповідність нормам чинного податкового законодавства України оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Старокостянтинівського відділення Красилівської ОДПІ № 166355-17 від 30.06.2015, № 8918996-13 від 30.06.2016, № 1428511-13 від 30.06.2017, з огляду на що вказані податкові повідомлення - рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім того, суд зазначає, що оскільки сторона договору не може реалізувати свої цивільні права на сплату орендної плати в розмірі встановленому сторонами договору, а тому, Головне управління ДПС у Хмельницькій області необхідно зобов`язати провести перерахунок орендної плати за земельну ділянку передану в користування ОСОБА_1 на підставі Договору оренди землі від 22 серпня 2013 року площею 894 м. кв. за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:011:1003, починаючи з 22 серпня 2013 року і до 2017 року включно та на підставі Додаткової угоди від 11 липня 2018 року до Договору оренди землі від 22 серпня 2013 року прийняти податкові повідомлення - рішення зі зменшеним розміром орендної плати за землю починаючи з 22 серпня 2013 року по 31 грудня 2017 року.

Щодо правомірності винесення податковим органом податкового повідомлення - рішення № 1-2210 від 06.09.2018, яким позивачу нараховано орендну плату за земельну ділянку за 2018 рік на суму 1982,47 грн., суд зазначає, що останнє прийнято відповідачем правомірно та у відповідності до вимог Податкового кодексу України, оскільки з матеріалів справи вбачається, що підставою для обчислення орендної плати за земельну ділянку ОСОБА_1 за 2018 рік, був Договір оренди земельної ділянки від 22 серпня 2013 року та Додаткова угода від 11.07.2018 до Договору оренди земельної ділянки від 22 серпня 2013 року, а тому позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Відповідно до п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позивачем частково доведено позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, у свою чергу частково довів, що діяв у межах закону щодо винесення податкового повідомлення - рішення № 1-2210 від 06.09.2018, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, у зв`язку із чим адміністративний позов необхідно задоволити частково.

У відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Старокостянтинівського відділення Красилівської ОДПІ № 166355-17 від 30.06.2015, № 8918996-13 від 30.06.2016, № 1428511-13 від 30.06.2017.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області провести перерахунок орендної плати за земельну ділянку передану в користування ОСОБА_1 на підставі Договору оренди землі від 22 серпня 2013 року площею 894 м. кв. за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:011:1003, починаючи з 22 серпня 2013 року і до 2017 року включно та на підставі Додаткової угоди від 11 липня 2018 року до Договору оренди землі від 22 серпня 2013 року прийняти податкові повідомлення - рішення зі зменшеним розміром орендної плати за землю починаючи з 22 серпня 2013 року по 31 грудня 2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1418,84 (одна тисяча чотириста вісімнадцять гривень вісімдесят чотири копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 лютого 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя А.М. Ковальчук