Справа № 381/2493/20
Суддя: Осаулова Н. А.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря судових засідань: Слюсар Я.В.,

з участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 Управління Патрульної поліції в м. Києві Копачева Олександра Миколайовича, третя особа: Департамент патрульної поліції міста Києва про скасування постанови про адміністративне правопорушення Серія НК № 661557 та визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив суд скасувати постанову поліцейського роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 управління патрульної поліції в м. Києві старшого лейтенанта Копачева О.М. серія НК № 661557 від 15 вересня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП про накладення штрафу в розмірі 425,00 грн., визнати протиправними дії поліцейського роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 управління патрульної поліції в м. Києві старшого лейтенанта Копачева О.М. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на місці зупинки транспортного засобу 15.09.2020 року за адресою Столичне Шосе навпроти вул. Вітеньська, 4 в м. Києві та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позов обґрунтовував тим, що постановою від 15.09.2020 р. відповідачем Копачевим О.М. позивача було притягнуто до адмінвідповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.. Вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки в оскаржуваній ним постанові не вказано який саме пункт правил ПДР, чи зазначення нормативного акту, чи якого Закону України він нібито порушив. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім цього, на думку позивача, відповідачем було суттєво порушено його права, оскільки справу про адміністративне правопорушення було розглянуто на місці зупинки транспортного засобу, хоча відповідно до норм ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою: м. Київ, вул. Народного ополчення 9, де розташоване управління патрульної поліції м. Київ. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу відповідач не дав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

Вказане стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, направила до суду 04 грудня 2020 року письмові пояснення, з яких вбачається, що остання заперечує проти позову, вважає, що викладені в позовній заяві твердження позивача не відповідають дійсності, а позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зокрема, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Хонда», номерний знак НОМЕР_1 , в ході перевірки документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1.(а) та п.2.4(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно ч.1 ст.126 КУпАП. Крім того, за ст.258 КУпАП із змінами надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, а за Інструкцією №1395 урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху шляхом винесення постанов на місці вчинення. Просила справу розглянути у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом враховано, що постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 року).

За ч.1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 15.09.2020 р. винесено постанову серії НК №661557 відносно ОСОБА_1 за ст. 126 ч.1 КУпАП за те, що 15.09.2020 р. о 16:30 год. він керував автомобілем «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руках, а після зупинки відмовився надати для ознайомлення посвідчення водія вказаної категорії чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, та на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 Правил (п. 2.1 а) та п. 2.4 а) ПДР України).

Відповідно до ч. 1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою позивач зазначає, що 15.09.2020 р. він дійсно керував автомобілем «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 і рухався по Столичному Шосе в напрямку центра міста і в 16 год. 30 хв. його зупинив поліцейський патруль в особі поліцейського Копачева О.М. і без всяких пояснень почав вимагати, щоб він показав документи. Між тим, на його прохання поліцейський Копачев О.М. відмовився виконати його вимогу, щодо пред`явлення йому згідно п.3 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію» посвідчення поліцейського для ознайомлення, хоча він не порушував жодних із пунктів ПДР України. Адміністративну справу було розглянуто на місці зупинки ТЗ і не надано можливості ознайомитися з матеріалами справи, не роз`яснено його права, не надано права користуватися правовою допомогою, не надано змоги подавати докази, не розглянуто жодного його клопотання.

Між тим, суд вважає вказані доводи позивача помилковими і такими, що не відповідають наявним доказам з огляду на наступне.

Так, у відповідності до змісту вимог ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП розглядається за місцем його вчинення.

Згідно ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно п.2 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 за № 1408/27853 (надалі по тексту - Інструкція), справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Зокрема постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно частини 8 Розділу 3 Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені ст. 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до ст. 276 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З огляду на вище викладене, вбачається, що не складення протоколу про адміністративне правопорушення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а позивачем не було доведено обставини оспорювання допущеного порушення вимог ч.1 ст.126 КУпАП за викладених у постанові від 15.09.2020 року обставин. Відтак, підстав для складання щодо нього спочатку протоколу не було і суд не вбачає в діях поліцейського порушень вимог законодавства.

Розглядаючи обставини вчинення правопорушення слід зазначити, що порушення позивачем вимог ч.1 ст.126 КУпАП за наведених у постанові від 15.09.2020 року обставин підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом порушення, наданим третьою особою на вимогу суду.

Як вбачається з відео, то 15.09.2020 року о 16:30 год. під час зупинки автомобіля «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , водій - позивач по справі, вступивши в словесну перепалку з працівником поліції, на вимогу останнього не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Як зазначено в ухвалі Вищого адміністративного суду України у справі 751/10617/16-а від 11.07.2017, на вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, а не виконання свого обов`язку та не пред`явлення для перевірки вищевказаних документів, вказує на правомірність винесеної постанови інспектором про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки подальше не виконання вимоги інспектора патрульної поліції щодо пред`явлення вищевказаних документів не виключає адміністративну відповідальність за дії позивача, якими він вже вчинив склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

У відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відтак, суд приймає за належний і допустимий доказ винуватості позивача у вчиненні вказаного правопорушення - наданий відеозапис з боді-камери патрульного поліцейського АА№00688.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно із ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.

Згідно статі 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, суд не вбачає підстав для скасування постанови та визнання дій поліцейського протиправними з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Разом із тим, відповідно до положень ч.ч.1 та 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, стороною відповідача в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України було доведено правомірність своїх рішень, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивачем було вчинено порушення п. 2.1 а) п.2.4 а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП.

При цьому, відповідно до тексту постанови Верховного Суду від 17.05.2018, у справі №753/4366/17 вказано, що не спростовує здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статей КУпАП. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відтак, обставини не роз`яснення прав професійному водію і не пред`явлення посвідчень працівниками поліції не доведено позивачем і не вказує на обов`язкове скасування оскаржуваної постанови.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на викладене, твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

У відповідності до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За викладених обставин, враховуючи, що відповідачем винесено постанову з дотримання вимог закону, то підстав для задоволенні позову і скасування постанови, визнання дій поліцейського протиправними та закриття провадження у адміністративній справі суд не вбачає, що є наслідком відмови у позові в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 26 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 72, 74, 77, 78, 241- 246, 250-251, 286 КАС України, ст. ст. 126, 245, 251, 252, 254, 258, 276, 286 КУпАП, правилами дорожнього руху України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 за № 1408/27853, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 Управління Патрульної поліції в м. Києві Копачева Олександра Миколайовича, третя особа: Департамент патрульної поліції міста Києва про скасування постанови про адміністративне правопорушення Серія НК № 661557 та визнання дій протиправними - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Фастівський міськрайонний суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими в ст.ст. 286,295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві 31 травня 1996 року, адреса місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Поліцейський роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 Управління Патрульної поліції в м. Києві Копачев Олександр Миколайович, адреса місця роботи: вул. Народного Ополчення, 9, м. Київ, 03151.

Департамент патрульної поліції міста Києва, , адреса місце знаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048.

Суддя: Н.А. Осаулова

Повний текст рішення виготовлено 19.02.2021 р.