Справа № 320/8658/20
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року № 320/8658/20

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, третя особа: Київська обласна філія Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, третя особа: Київська обласна філія Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» в якому просить суд:

- зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, через свої відповідні структурні підрозділи, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:5387 шляхом закриття поземельної книги;

- зобов`язати Київську обласну філію ДП «Центр Державного земельного кадастру повторно подати на реєстрацію проект землеустрою, який складено за договором №76-ПЗ від 06.07.2020;

- зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, через свої відповідні структурні підрозділи, зареєструвати земельну ділянку, сформовану в проекті землеустрою, який складено за договором № 76- ПЗ від 06.07.2020 та погоджено Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області (висновок №11325/82-20 від 02.09.2020).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що для усунення перешкод у забезпеченні його прав, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статей 118, 121 Земельного кодексу України, необхідно усунути перешкоду у вигляді Державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:5387. Наявність таких реєстраційних відомостей, по суті, є технічно-бюрократичною перешкодою в послідовності алгоритму приватизації земельної ділянки та унеможливлює здійснення реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, що є необхідною умовою подальшого затвердження проекту, реєстрації в реєстрі речових прав, передачі у власність земельної ділянки в порядку ст. 118 Земельного кодексу України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 27.10.2020.

Відповідач проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що відповідач діяв відповідно до норм чинного законодавства.

Судове засідання призначене на 27.10.2020 знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Лиска І.Г. на лікарняному та наступне судове засідання призначено на 25.01.2021.

Позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій останній просив суд:

- зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, через свої відповідні структурні підрозділи, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:5387 шляхом закриття поземельної книги, видавши відповідний акт доручення та/або розпорядження здійснити такі дії уповноваженому Державному кадастровому реєстратору;

- зобов`язати Київську обласну філію ДП «Центр Державного земельного кадастру повторно подати на реєстрацію проект землеустрою, який складено за договором №76-ПЗ від 06.07.2020;

- зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, через свої відповідні структурні підрозділи, зареєструвати земельну ділянку, сформовану в проекті землеустрою, який складено за договором № 76- ПЗ від 06.07.2020 та погоджено Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області (висновок №11325/82-20 від 02.09.2020) видавши відповідний акт доручення та/або розпорядження здійснити такі дії уповноваженому Державному кадастровому реєстратору.

Позивач та представник відповідача 25.01.2021 подали до суду клопотання в яких просили подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження, без їхньої участі. Третя особа жодних заяв чи клопотань до суду не надала.

У зв`язку з поданими клопотаннями та на підставі ст.194, 205 КАС України, суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 26.05.2020 позивачем було подано клопотання через електронний сервіс Державного земельного кадастру до Головного управління Держгеокадастру у Київській області щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність, розташованої в межах земельної ділянки з кадастровим номером: :05:001:5387, орієнтовною площею 1.4827 га, з призначенням для ведення особистого селянського господарства та яка перебуває в державній власності.

Клопотання було зареєстровано в електронній системі Державного земельного кадастру за реквізитами: 020 № 11235/0/94-20 від 27.05.2020.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру відомо, що ділянка з кадастровим номером :05:001:5387 була зареєстрована 21.04.2015, як державна власність, на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 12.07.2012 та є державною власністю.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:5387.

Оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:5387 зареєстрована у земельному кадастрі як Державна власність в 2015 році та по цей час не зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як право власність, то вона не перебуває в приватній власності.

Відповідно до п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, позивач 06.07.2020 замовив у Київській обласній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка розташована в межах земельної ділянки державної власності з кадастровим номером: :05:001:5387. Також 06.07.2020 складено відповідний договір № 76-ПЗ.

10.07.2020, відповідно до п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, позивач повідомив Головне управління Держгеокадастру у Київській області про замовлення проекту.

Відповідно ст. 186-1 Земельного кодексу України зазначений проект, за принципом екстериторіальності, було погоджено територіальним органом Держгеокадастру (ГУ Держгеокадастрм у Запорізькій області висновок №11325/82-20 від 02.09.2020).

17.09.2020 Державним кадастровим реєстратором Кудою Я. Б. прийнято рішення про відмову внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Кадастровим реєстратором встановлено, що земельна ділянка, яка сформована відповідно до проекту, перетинається (накладається) на 99.9973% з земельною ділянкою державної власності з кадастровим номером: :05:001:5387, що є причиною невідповідності наявного в проекті електронного документа вимогам порядку ведення Державного земельного кадастру.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру .

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Згідно з частиною 3 статті 79-1 Земельного кодексу України, сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

В силу частини 10 статті 79-1 Земельного кодексу України, державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Пунктом 6 ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» дійсно встановлено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Суд звертає увагу, що твердження позивача, стосовно того, що така норма є правомірною у випадку накладення земельної ділянки, яка приватизується на іншу земельну ділянку приватної власності, або державної власності, яка перебуває в оренді чи використовується, або ж невідповідність цільового призначення земельних ділянок, є помилковим та не відповідає дійсності та частині шостій статті 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр». Оскільки частиною 6 статті 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Жодних уточнень, про те, що це повинно бути саме накладення земельної ділянки, яка приватизується на іншу земельну ділянку приватної власності, або державної власності, яка перебуває в оренді чи використовується, законом не встановлено.

Щодо твердження позивача, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника суд зазначає, що діючим законодавством не визначено критеріїв, відповідно до яких встановлюється вина заявника при вирішенні питання щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки, на яку протягом року з дня здійснення державної реєстрації речове право не зареєстровано.

Щодо вимог позивача про зобов`язання Держгеокадастр через свої відповідні структурні підрозділи скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровім номером :05:001:5387 шляхом закриття поземельної книги та зобов`язати зареєструвати нову земельну ділянку, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора забороняється, крім випадків, встановлених цим Законом.

Частиною восьмою статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Враховуючи викладене суд дійшов наступних висновків: наявність вини заявника у не здійсненні державної реєстрації речового права на земельну ділянку :05:001:5387 не встановлено, відповідно відсутні підстави для скасування земельної ділянки на підставі абзацу третього частини десятої Закону України «Про Державний земельний кадастр»;

скасування державної реєстрації земельної ділянки та реєстрація земельних ділянок здійснюється Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки;

Державний кадастровий реєстратор самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора забороняється, крім випадків, встановлених цим Законом.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач як суб`єкт владних повноважень надав належних і достатніх доказів, які б повністю спростували доводи позивача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що задоволенню не підлягають

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.