Справа № 580/5336/20
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року справа № 580/5336/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області №0-2301 від 11.03.2019, №0-2301 від 11.03.2019 та №0-2301 від 24.03.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що належні їй на праві власності транспортні засоби не входять до переліку автомобілів з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня (звітного) року, оскільки чинне законодавство України не передбачає можливості застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку, тому вважає, що не повинна сплачувати транспортний податок згідно оскаржуваних рішень.

При вирішенні зазначеного питання просила врахувати висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05.11.2018 у справі №822/2687/17.

Також позивачем зазначено, що вартість належного їй автомобіля Mercedes-Benz, модель GLЕ 350D, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску, є меншою ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2019 року та вказаний автомобіль відсутній у переліку транспортних засобів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2019 році, який розміщений на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі (Мінекономрозвитку).

На підставі наведеного позивач вважає, що оподаткування транспортним податком згідно податкових повідомлень-рішень №0-2301 від 11.03.2019, №0-2301 від 11.03.2019 та №0-2301 від 24.03.2020 є протиправним, а тому спірні рішення підлягають скасуванню.

Відповідач у відзиві на позов проти його задоволення заперечив у частині скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Черкаській області №0-2301 від 11.03.2019 та №0-2301 від 24.03.2020, мотивуючи свою позицію тим, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач є власником автомобіля Mercedes-Benz, модель G 500, державний номерний знак НОМЕР_2 , об`єм двигуна 3982 куб. см., тип пального бензин, сума вартості якого становить 1 952 161 грн. 65 коп., тому вказаний транспортний засіб є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019-2020 роках у відповідності до вимог статті 267 Податкового кодексу України, а позивач є платником вказаного податку.

Щодо скасування податкового повідомлення-рішення №0-2301 від 11.03.2019, то відповідачем зазначено, що використовуючи офіційний веб-сайт Мінекономрозвитку, зроблено висновок, що відповідно до розрахунку вартості транспортного засобу Mercedes-Benz, модель GLЕ 350D, державний номерний знак НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2987 куб. см., тип пального - дизель, 2015 року випуску, його вартість становить 640 989 грн., тому відповідачем прийнято рішення №73/23-00-24-0309 від 13.01.2021 про коригування сум по коду бюджетної класифікації 18011000 (транспортний податок з фізичних осіб), зменшено позивачу нарахування в сумі 25 000 грн. (податкове повідомлення-рішення від 11.03.2019 №0-2301).

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що чинне законодавство України не передбачає можливості застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку, тому належні йому на праві власності транспортні засоби не підлягають оподаткуванню транспортним податком.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортних засобів Mercedes-Benz, модель GLЕ 350D, державний номерний знак НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2987 куб. см., тип пального - дизель, 2015 року випуску та Mercedes-Benz, модель G 500, державний номерний знак НОМЕР_2 , об`єм двигуна 3982 куб. см., тип пального - бензин, 2018 року випуску.

Як вбачається з матеріалів справи Головним управлінням ДПС у Черкаській області прийнято податкові повідомлення-рішення №0-2301 від 11.03.2019, №0-2301 від 11.03.2019 та №0-2301 від 24.03.2020, якими визначено позивачу податкові зобов`язання з транспортного податку в розмірі 25 000 грн. кожним.

Встановлюючи правомірність прийняття спірних рішень, суд враховує, що згідно з пп. 267.1.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Об`єктом оподаткування цим податком відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Отже, у 2019 році платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п`яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на 01 січня 2019 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 4173 грн. (стаття 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»).

Отже, об`єктом оподаткування у 2019 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 564 875 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно). Тобто для здійснення розрахунку податку відповідач має встановити дійсну середньоринкову вартість відповідного автомобіля.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального (абз. 2 пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України).

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального (абз.3 пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України).

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком визначений Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 (далі Методика).

Згідно з п.2 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403.

На підставі пунктів 11, 13 Методики коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від строку експлуатації визначається як середнє значення співвідношення ціни автомобілів, що були у використанні, до ціни аналогічних нових автомобілів.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Таким чином, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2019 році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Згідно з висновком Верховного Суду у постанові від 13.03.2018 у справі №826/19300/16 аналіз наведених положень Методики свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу. Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі.

Таким чином, підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень з відповідного виду податку є отримана від Мінекономрозвитку інформація про вартість належних на праві власності транспортних засобів.

Судом встановлено, що належний позивачу на праві власності автомобіль Mercedes-Benz, модель GLЕ 350D, дизель - відсутній у переліку транспортних засобів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2019 році, який розміщений на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі (Мінекономрозвитку).

Крім того, що відповідно до розрахунку вартості транспортного засобу Mercedes-Benz, модель GLЕ 350D, державний номерний знак НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2987 куб. см., тип пального - дизель, 2015 року випуску, здійсненому на сайті Мінекономрозвитку відповідачем, його вартість становить 640989 грн., що є меншим 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2019 року - 1 564 875 грн.

Вказані обставини не заперечуються відповідачем.

Суд враховує, що Головне управління ДПС у Черкаській області використовуючи офіційний веб-сайт Мінекономрозвитку, було зроблено висновок, що відповідно до розрахунку вартості транспортного засобу Mercedes-Benz, модель GLЕ 350D, державний номерний знак НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2987 куб. см., тип пального - дизель, 2015 року випуску, його вартість становить 640 989 грн., тому відповідачем прийнято рішення від 13.01.2021 №73/23-00-24-0309 про коригування сум по коду бюджетної класифікації 18011000 (транспортний податок з фізичних осіб), зменшено позивачу нарахування в сумі 25000 грн. (податкове повідомлення-рішення від 11.03.2019 №0-2301).

Однак, дослідивши зміст рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 13.01.2021 №73/23-00-24-0309 про коригування сум по коду бюджетної класифікації 18011000 (транспортний податок з фізичних осіб), судом встановлено, що вказаним рішенням лише зменшено податкові зобов`язання позивачу на суму 25000 грн. в ручному режимі ІТС «Податковий блок» через оскарження позивачем до суду та відкриття Черкаським окружним адміністративним судом провадження в адміністративній справі №580/5336/20 про оскарження податкового повідомлення-рішення №0-2301 від 11.03.2019.

Наведені вище обставини не свідчать про факт відкликання Головним управлінням ДПС у Черкаській області податкового повідомлення-рішення №0-2301 від 11.03.2019 на підставі положень ст. 60 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що транспортний засіб Mercedes-Benz, модель GLЕ 350D, державний номерний знак НОМЕР_1 не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році та враховуючи, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову в цій частині, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області №0-2301 від 11.03.2019.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Черкаській області №0-2301 від 11.03.2019 та №0-2301 від 24.03.2020, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно з п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до п. 267.3.1. п. 267.3 ст. 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (п. 267.4 ст. 267 ПК України).

Згідно з п.п. 267.5.1. ст. 267.5. ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до п.п. 267.6.6. п. 267.6. ст. 267 ПК України за об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлено Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 (далі - Методика).

Відповідно до п. 2 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. N403.

Згідно з п. 13 Методики Мінекономіки відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2019 році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Судом досліджено перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня 2019-2020 (звітних) років, який розміщений на офіційному сайті Мінекономрозвитку, та встановлено наявність у цьому переліку транспортного засобу Mercedes-Benz, модель G 500, об`єм циліндрів двигуна - 4,0 куб, см., бензин.

При цьому, технічні характеристики автомобіля, зазначеного у вказаних переліках, не співпадають з технічними характеристиками автомобілів щодо яких позивачу прийняті податкові повідомлення-рішення , оскільки автомобіль Mercedes-Benz, модель G 500, державний номерний знак НОМЕР_2 , містить об`єм двигуна саме 3982 куб. см., а не 4,0 куб, см..

Суд враховує, що чинне законодавство України не передбачає можливості застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку.

Положення статті 4 Податкового кодексу України закріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України).

Вирішення спору у цій справі на користь платника податків обумовлено як прогалиною у нормативному регулюванні вказаних правовідносин, так і положеннями податкового принципу презумпції правомірності платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.11.2018 у справі №822/2687/17.

Суд вважає, що у відповідача відсутні будь-які підстави для додаткового трактування критеріїв необхідних для визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, оскільки щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщує Перелік автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який містить такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Тобто, податковий орган, отримавши від законодавця вичерпний перелік технічних характеристик, необхідних для надання автомобілю статусу об`єкта оподаткування, був позбавлений необхідності в більш ширшому його тлумаченні. В даному випадку, фактично здійснивши округлення об`єму двигуна автомобіля позивача до іншого показника, податковий орган допустив фактично свавільне втручання у майнові права позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком, автомобіль марки Mercedes-Benz, модель G 500, державний номерний знак НОМЕР_2 , містить об`єм двигуна саме 3982 куб. см. не вказаний, то транспортний засіб який зареєстрований на позивача не може вважатися об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019-2020 роках у розумінні пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2020 у справі №826/12427/16, від 28.10.2020 у справі №320/1764/19, від 26.11.2020 у справі №620/1953/20 та від 07.12.2020 у справі №826/5923/18.

В силу положень частин 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує, що рішення Європейського суду з прав людини у справах «Серков проти України» (заява №39766/05), «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, встановлюють порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Останній день строку вирішення спору припадає на 22.02.2021, однак враховуючи, що у період з 15.02.2021 по 22.02.2021 включно головуючий у справі перебував у відпустці, рішення суду прийнято на наступний за вказаною датою робочий день 23.02.2020 на підставі ч. 6 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України згідно вимог якої, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області №0-2301 від 11.03.2019, №0-2301 від 11.03.2019 та №0-2301 від 24.03.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко