Справа № 160/11297/20
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 160/11297/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 р. (суддя Сидоренко Д.В.) в справі № 160/11297/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС) про визнання протиправною бездіяльності щодо не скасування податкової застави майна, зобов`язання звільнити майно з податкової застави та зареєструвати у Єдиному державному реєстрі обтяжень рухомого майна припинення/скасування податкової застави скасування обтяження № 15894335 протягом 10 робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 р. в задоволення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вважає неправильним висновок суду першої інстанції, що податкова застава забезпечує виконання податкового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням № 13741-13 від 02.11.2016 р., що не списано контролюючим органом, адже відсутні докази таких тверджень. Крім того, право податкової застави на підставі цього податкового повідомлення-рішення могло виникнути не раніше ніж на 31 день з дати отримання позивачем податкового повідомлення-рішення, а податкова застава зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на чотири місяці раніше, ніж дата прийняття цього рішення.

Відповідачем не надано доказів існування у позивача до 11.07.2016 р. іншого податкового боргу, крім податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням № 5500-15 від 08.06.2015 р.

Зважаючи на скасування податкового повідомлення-рішення № 5500-15 від 08.06.2015 р. постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 р. в справі № 804/4823/16, з 11.10.2016 р. податкова застава на підставі акту опису від 06.07.2016 р. припинилась, та відповідач повинен був до 17.10.2016 р. звернутися із заявою про припинення обтяження та вилучення запису з реєстру обтяжень рухомого майна.

Вказує, що податковий борг за податковим повідомленням-рішенням № 13741-13 від 02.11.2016 р., яке вручено позивачу 22.11.2016 р., мав бути сплачений до 02.12.2016 р, строк стягнення податкового боргу (1095 днів) закінчився 02.12.2019 р., тобто з 03.12.2019 р. цей податковий борг є безнадійним, а право податкової застави припинилось.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 р. у справі №804/4823/16 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 08.06.2015 року №5500-15, яким ОСОБА_1 визначено до сплати суму податкового зобов`язання по сплаті транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн.

Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №66561961 від 26.06.2020 р. за №15894335 реєстратором 17.07.2016 р. 17:16:39 зареєстроване публічне обтяження податкова застава; об`єкт обтяження - майно платника податків згідно з актом опису від 06.07.16 72/0; боржник ОСОБА_1

02.11.2016 р. Лівобережною об`єднаною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №13741-13 про нарахування ОСОБА_1 податкового зобов`язання в розмірі 25000,00 грн. за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2016 р.

Згідно з копією зворотного боку повідомлення про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 658) відправлення вручено 22.11.2016 р. особисто ОСОБА_2 .

Заявою від 06.07.2020 р. позивач звернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області з проханням невідкладно звільнити майно від обтяження №15894335 від 11.07.2016 р., а саме зареєструвати його припинення/скасування.

Листом від 14.07.2020 р. вих.№69283/10/04-36-52-60-22 позивачу повідомлено зокрема про те, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області сформовано та вручено ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення від 08.06.2015 №5500-15 про сплату транспортного податку за 2015 рік у розмірі 25000,00 грн., від 02.11.2016 р. №13741-13 про сплату транспортного податку за 2016 рік у розмірі 25000,00 грн. На адресу ОСОБА_1 05.11.2015 р. засобами поштового зв`язку надіслано рішення про опис майна в податкову заставу від 02.11.2015 р. №373/, яке повернуто 06.12.2015 р. з позначкою пошти «за закінченням терміну зберігання». В липні 2016 р. складено акт опису майна від 06.07.2016 р. №72/ НОМЕР_1 , який зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 11.07.2016 р. Акт опису майна направлено боржнику засобами поштового зв`язку на адресу платника 08.07.2016 р. (вручено платнику 02.08.2016 р.). Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 р. у справі №804/4823/16 позов щодо оскарження податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 08.06.2015 №5500-15 задоволено на користь платника. Судову ухвалу після надходження до органу ДПС опрацьовано, заборгованість виключено з інтегрованої картки платника. Станом на 14.07.2020 згідно з даними інформаційної системи «Податковий блок» по ОСОБА_1 обліковується податковий борг по транспортному податку з фізичних осіб у сумі 25000,00 грн. відповідно до податкового повідомлення рішення від 02.11.2016 р. №13741-13. Також в листі наведені положення ст. 93 Податкового кодексу України та зазначено про відсутність підстав для звільнення майна з податкової застави.

Позивач 30.07.2020 р. звернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області з питання списання податкового боргу по податковому повідомленню-рішенню від 02.11.2016 р. №13741-13 та звільненню належного йому майна з податкової застави внаслідок спливу строку давності.

Листом від 19.08.2020 р. вих.№81510/10/04-36-52-60-21 відповідач повідомив заявника про відсутність права на здійснення заходів за платника податків щодо погашення податкового боргу, але не звільнено платника від обов`язку щодо сплати такого грошового зобов`язання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності обставини для списання безнадійного податкового боргу, відсутність обставин встановлення протиправності рішення контролюючого органу про опис майна у податкову заставу, або дій контролюючого органу щодо взяття у податкову заставу за актом опису майна від 06.07.2016 р. №72/ НОМЕР_1 та протиправності податкового повідомлення рішення від 02.11.2016 р. №13741-13.

Суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Судом встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 26.06.2020 р. (а.с. 13) зареєстровано 11.07.2016 р. за № 15894335 публічне обтяження податкова застава майна платника податків згідно з актом опису від 06.07.2016 р. № 72/ НОМЕР_2 , боржник - ОСОБА_1 , обтяжував ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Позивач 06.07.2020 р. звернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області з питання звільнення майна від обтяження №15894335 від 11.07.2016 р., реєстрації припинення/скасування обтяження.

Листом від 14.07.2020 р. вих.№69283/10/04-36-52-60-22 позивачу повідомлено про відсутність підстав для звільнення майна з податкової застави.

Також позивач 30.07.2020 р. звернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області з питання списання податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням від 02.11.2016 р. №13741-13 та звільнення майна з податкової застави через сплив строку давності.

Листом від 19.08.2020 р. вих.№81510/10/04-36-52-60-21 відповідачем повідомлено позивача про відсутність підстав для задоволення заяви.

Також судом встановлено, що 08.06.2015 р. Лівобережною об`єднаною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі Лівобережна ОДПІ м. Дніпропетровська) прийнято податкове повідомлення-рішення № 5500-15 про визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання з транспортного податку за 2015 р. в розмірі 25 000 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 р. в справі №804/4823/16 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська від 08.06.2015 р. №5500-15.

Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська 02.11.2016 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № 13741-13 про визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання з транспортного податку за 2016 р. в розмірі 25 000 грн.

Станом на час подання позивачем позову в інтегрованій картці платника податків обліковувався податковий борг в розмірі 25 000 грн. з транспортного податку.

Спірним під час апеляційного перегляду справи є наявність у контролюючого органу підстав для скасування податкової застави майна позивача.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Визначення поняття «податкова застава» наведене у підпункті 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, за яким податкова застава це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відповідно пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

За змістом пунктів 88.1 та 88.2 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Підстави виникнення права податкової застави визначені пунктом 89.1 статті 89 Податкового кодексу, відповідно до якого право податкової застави виникає, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (підпункт 89.1.2).

Згідно з пунктом 89.8 статті 89 цього кодексу контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Підстави та строки звільнення майна платника податків з податкової застави встановлені пунктом 93.1 статті 93 Податкового кодексу України, за приписами якого майно платника податків звільняється з податкової застави з дня:

93.1.1. отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку;

93.1.2. визнання податкового боргу безнадійним;

93.1.3. набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства;

93.1.4. отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання.

93.1.6. отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 93.2 статті 93 цього кодексу підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 цієї статті.

Пунктом 93.3 статті 93 кодексу передбачено, що порядок застосування податкової застави встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктами першим та другим розділу VI Порядку

застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 р. № 586, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.07.2017 р. за № 859/30727, визначено, що у випадках, визначених пунктом 93.1 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу, майно платника податків звільняється з-під податкової застави, про що такому платнику надсилається повідомлення (додаток 7).

Звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 93.2 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу.

Таким чином, підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави є одна з наступних підстав: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу.

В контексті спірних правовідносин такими підставами можуть бути: 1) отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; 2) визнання податкового боргу безнадійним; 3) отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що податкова застава застосована контролюючим органом у зв`язку з наявністю у позивача як платника податку податкового боргу з транспортного податку, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 08.06.2015 р. №5500-15, у зв`язку з чим зареєстровано 11.07.2016 р. за № 15894335 публічне обтяження податкова застава майна платника податків згідно з актом опису від 06.07.2016 р. № 72/ НОМЕР_2 , боржник - ОСОБА_1 , обтяжував ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 р. в справі №804/4823/16 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська від 08.06.2015 р. №5500-15, тобто майно платника податків мало бути звільнено з-під податкової застави з дня отримання платником податків цього судового рішення.

Разом з тим, Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська 02.11.2016 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № 13741-13 про визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання з транспортного податку за 2016 р. в розмірі 25 000 грн., яке отримано платником 22.11.2016 р.

У строк, встановлений пунктом 57.3 статті 57 Податковим кодексом України, (10 днів) позивачем не сплачено податкове зобов`язання, відповідно, у позивача знову виник податковий борг, який існує й теперішній час.

Таким чином, враховуючи, що за позивачем обліковується податковий борг в розмірі 25 008,56 грн., відсутні підстави стверджувати про допущення контролюючим органом протиправної бездіяльності щодо не скасування податкової застави майна платника.

Суд вважає доречними доводи позивача про те, що майно передано у податкову заставу саме внаслідок визначення податкового зобов`язання податковим повідомленням-рішенням від 08.06.2015 р. №5500-15, а внаслідок його скасування майно платника мало бути звільнено з-під застави з дня отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання.

Враховуючи положення пункту 93.2 статті 93 Податкового кодексу, відповідно до якого підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 цієї статті, контролюючий орган мав звільнити майно з-під застави після отримання відповідного судового рішення.

Разом з тим, оскільки контролюючим органом 02.11.2016 р. прийняте податкове повідомлення-рішення № 13741-13, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з транспортного податку за 2016 рік, та таке податкове зобов`язання набуло статусу податкового боргу 02.12.2016 р., не здійснення відповідачем дій зі звільнення майна платника з-під застави можна вважати бездіяльністю в період з 11.10.2016 р. по 02.12.2016 р.

Позивачем протягом строку звернення до суду не оскаржена бездіяльність контролюючого органу, а після 02.12.2016 р. відсутні підстави вважати, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність у питанні скасування податкової застави майна позивача.

Також суд вказує, що відсутні підстави для висновку про протиправну бездіяльність відповідача з цього самого питання у зв`язку з визнанням податкового боргу безнадійним.

З цього приводу позивач зазначає, що податковий борг за податковим повідомленням-рішенням № 13741-13 від 02.11.2016 р., яке вручено позивачу 22.11.2016 р., мав бути сплачений до 02.12.2016 р., строк стягнення податкового боргу (1095 днів) закінчився 02.12.2019 р., тобто з 03.12.2019 р. цей податковий борг є безнадійним, а право податкової застави припинилось.

За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.4 статті 36 цього кодексу виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Статтею 37 Податкового кодексу України врегульоване питання виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, пунктом 37.3 встановлено, що підставами для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є:

37.3.1. ліквідація юридичної особи;

37.3.2. смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою;

37.3.3. втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом;

37.3.4. скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб.

За приписами пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Поняття безнадійного податкового боргу визначено у підпункті 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак:

а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;

б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення;

в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими;

ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, що не перевищує 25 відсотків мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб);

д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв`язку з його ліквідацією;

е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року;

є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості;

ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;

з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією;

До безнадійної заборгованості банків може бути віднесена сума боргу за фінансовим кредитом, у тому числі сума основної заборгованості та/або сума нарахованих доходів, за яким прострочення погашення суми боргу (його частини) становить понад 360 днів, крім боргу за фінансовими кредитами осіб: пов`язаних з таким кредитором; які перебувають з таким кредитором у трудових відносинах; які перебували з таким кредитором у трудових відносинах, та період між датою звільнення таких осіб та датою прощення їхньої заборгованості не перевищує три роки".

В межах спірних правовідносин позивач вважає, що заборгованість є безнадійною, оскільки є заборгованістю за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності (абзац а) підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу).

Статтею 101 Податкового кодексу України регулюється питання списання безнадійного податкового боргу, відповідно до пункту 101.1 якої списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно з пунктом 101.2 статті 101 цього кодексу під терміном "безнадійний" розуміється:

101.2.1. податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута;

101.2.2. податковий борг фізичної особи, яка:

визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом;

померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом;

понад 720 днів перебуває у розшуку;

101.2.3. податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом;

101.2.4. податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);

101.2.5. податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду, а для банків - на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

Пунктом 101.5 статті 101 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Механізм списання безнадійного податкового боргу визначено Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 р. № 577, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.10.2013 р. за № 844/24376 (далі Порядок № 577).

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Порядку № 577 визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню контролюючим органом, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Днем виникнення безнадійного податкового боргу у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України) є дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Згідно з приписами пунктів 4.3-4.5 Порядку № 577 у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до інформаційних систем не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Отже, списання безнадійного податкового боргу, в тому числі податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин), як це встановлено нормою пункту 4.1 Порядку № 577. В інших випадках, передбачених пунктом 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку № 577, розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Аналіз приведених вище норм податкового законодавства дає підстави для висновку, що за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.

Оскільки контролюючим органом не приймалось рішення про списання безнадійного податкового боргу, відсутні й підстави для зобов`язання відповідача звільнити майно з податкової застави та зареєструвати у Єдиному державному реєстрі обтяжень рухомого майна припинення/скасування податкової застави скасування обтяження № 15894335 протягом 10 робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище висновками суду.

Враховуючи приведені обставини та правове регулювання спірних правовідносин, суд доходить до висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 р. в справі № 160/11297/20 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 р. в справі № 160/11297/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 22.02.2021 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.02.2021 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко