Справа № 580/5884/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 лютого 2021 року справа № 580/5884/20 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Бондаренко А.В.,

позивача ОСОБА_1 (особисто),

представник відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в спрощеному провадженні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

У Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) (далі позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (18001, м.Черкаси, вул.Хрещатик, 235; код ЄДРПОУ 4314290) (далі відповідач) про визнання протиправними дій щодо проведення податкової перевірки та донарахування зобов`язання з єдиного внеску.

24.12.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження та вирішив справу розглянути правилами спрощеного провадження.

25.01.2021 на адресу суду надійшов відзив відповідача з проханням у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою від 17.02.2021 суд прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову та призначив відкрите судове засідання.

Зокрема, позивач просив визнати протиправною та скасувати вимогу від 10.04.2019 №Ф- про сплату єдиного внеску, винесену у заявлених спірних правовідносинах. Також у позовній заяві (вх. від 17.02.2021) позивач заявила клопотання поновити їй строк на звернення до суду, що відбулося з поважним причин (далі Клопотання). В обґрунтування зазначено, що спірне рішення прийняте на підставі перевірки, про проведення якої відповідач за 10 днів не повідомив. У період податкової перевірки та протягом 2019 року доглядала за тяжко хворим чоловіком, що фактично та фінансово перешкодило їй своєчасно звернутися з позовом. Після обрання адвоката звернулася у жовтні 2019 року в суд з позовом у справі №580/3380/19, який задоволено судом. Однак суд апеляційної інстанції вказане рішення скасував та залишив його без розгляду з мотивів не розгляду судом клопотання відповідача. Порушення судом першої інстанції процесуального порядку вирішення спору перешкодило їй надати докази поважності причин звернення до суду та вирішення цього питання своєчасно. Тому вважає, що зі вказаного часу мала законні сподівання на судове вирішення її спору по суті.

У судовому засіданні 22.02.2021 суд допитав позивача в якості свідка про обставини, викладені щодо заяви про поновлення строку на звернення до суду.

Заслухавши позивача, оцінивши доводи та докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення Клопотання з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.3 вказаної статті Кодексу для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Положення ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначають, що у разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку.

Частина перша ст.123 КАС України встановлює, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд згідно з ч.4 ст.123 КАС України залишає позовну заяву без розгляду.

Суд урахував, що спірне рішення від 10.04.2019 прийняте за результатом проведеної щодо діяльності позивача документальної позапланової невиїзної перевірки, про що складено акт від 22.12.2018 №628/23-00-13-0214/ НОМЕР_1 . Цей акт не підписаний позивачем та відсутні докази щодо часу його вручення. Надані відповідачем рекомендовані повідомлення про вручення, у т.ч. списки згрупований поштових відправлень датовані щодо направлення в часі, який передує даті складання акту перевірки. Крім того відповідач не надав жодного належного та достовірного доказу надсилання спірного рішення рекомендованим листом позивачу. Водночас під розгляду судової справи №580/3380/19 позивач визнала, що отримала рішення 26.04.2019, хоча жодного доказу з цього питання суду не надано.

Суд зауважує, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З приводу викладених позивачем доводів щодо обставин пропуску строку звернення до суду суд урахував.

Довідкою Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 12.02.2020 №1010692 про реєстрацію місця проживання підтверджується, що позивач з 23.12.2005 дотепер зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою Черкаського відділу обслуговування громадян №3 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України вих.№79738/02-20 позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області з 08.08.2017 та отримує пенсію як інвалід 3 групи загального захворювання. Наявність третьої групи інвалідності у позивача також підтверджується випискою до акта огляду МСЕК №542945 та пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 .

Свідоцтвом серії НОМЕР_2 підтверджується народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача дочки ОСОБА_2 , батьком якої вказано ОСОБА_3 , який згідно з довідкою до акта огляду МСЕК №464345 має І групу «А» інвалідності з 20.08.2019.

Випискою з історії хвороби №1235 підтверджується, що з 21.04.2019 до 10.05.2019 ОСОБА_4 госпіталізований.

Протоколом мільтиспіральної комп`ютерної томографії підтверджується проведення 26.04.2019 ОСОБА_3 обстеження в КНП «Третя міська лікарня швидкої медичної допомоги» у Ренгенологічному відділенні кабінеті комп`ютерної томографії.

21.05.2019 проведено паталогістичне дослідження №2034/19.

Довідкою лікаря ОСОБА_5 . Інстиуту нейрохірургії Академії медичних наук України підтверджується проведення йому 27.05.2019 магнітно-резонансної томографії головного мозку до та після введення 20,0мл контрастуючого агента «Дотавист».

Випискою з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №602 підтверджується перебування ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні з липня 2019 року до 06.06.2019 з діагнозом: гліобластома лівої півкулі головного мозку з мультифокальним поширенням; правобічна геміплегія, сенсоромоторна афазія.

Відомостями консультативного заключення невропатолога від 30.07.2019 підтверджується обстеження ОСОБА_3 при діагнозі гліобластома G IV лівої скронево-лобно-тім`яної ділянки, інтелектуально-мнестичні розлади.

Даними огляду сімейного лікаря від 14.08.2019 підтверджується, що ОСОБА_3 хворіє з 2018 року з часу встановлення діагнозу раку простати. З 20.12.2018 проведено оперативне втручання, проведено променеве лікування та хіміо-гормоно-імунотерапію. З 2018 року визнаний інвалідом ІІІ групи. Стан різко погіршився в квітні 2019 року, коли з`явилося порушення мови, головокружіння, головний біль. Після дообстеження виявлено об`ємне утворення лівої гемісфери головного мозку, скерований на хірургічне лікування в «Науково-практичний центр ендоваскулярної нейрорентгенохірургії НАМН України», виписка №602. 08.05.2019 проведено оперативне втручання видалення внутрішньо мозкової пухлини скроневої долі. Консультований в відділенні радіо нейрохірургії «Інститут нейрохірургії ім.акад.А.П.Ромоданова НАМН України», з 30.05.2019 до 06.06.2019 проведено курс СРТ (6фракцій) на лінійному прискорювачі «Trilogy-BrainLAB. Не зважаючи на проведене лікування, залишається стійка неврологічна симптоматика. Хворий пересувався на візку зі сторонньою допомогою, стоїть тільки зі сторонньою підтримкою. Має діагноз: гліобластома G IV скронево-лобно-тім`яної ділянки, інтелектуально-мнестичні розлади, рак простати, конкременти обох нирок.

Вказані вище документи, а також радіологічний виписний епікриз від 06.06.2019, індивідуальна програма реабілітації інваліда №4852 доводять неможливість пересування ОСОБА_3 без сторонньої допомоги та наявність хвороби, що потребувала постійного догляду за ним.

Висновком ЛКК КНП «Четвертий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 18.10.2019 №163 підтверджується наявність у позивача права надавати постійні соціальні послуги терміном 2 роки.

Свідоцтвом серії НОМЕР_3 від 03.02.2020 підтверджується смерть її чоловіка.

Вказані факти підтверджують обґрунтованість доводів позивача у позовній заяві та надані суду покази про наявність тяжких особистих обставин, які об`єктивно перешкодили своєчасно звернутися їй до суду протягом квітня-жовтня 2019 року, зокрема проведення нею підтримки, догляду та лікування у цьому періоді її чоловіка та понесення витрат сімейного бюджету на його лікування.

Крім того суд урахував, що вперше висновок щодо необхідності застосування саме 10-денного строку на звернення до суду з позовною вимогою скасувати вимогу про сплату ЄСВ викладено в постановах Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №802/983/18-а, від 12.02.2020 у справі №480/1192/19, від 19 березня 2020 року у справі №140/1757/19, від 28 травня 2020 року у справі №200/11547/19-а. До цього практика судів з такого питання не була усталеною. При цьому позивач не має юридичної освіти та під час допиту судом в якості свідка повідомила, що протягом 2019 року фактично підприємницьку діяльність не вела, займаючись доглядом, а потім похоронами чоловіка.

Заявлені обставини спору свідчать про нарахування спірним рішенням позивачу єдиного внеску виключно за період наявності у неї статусу особи з інвалідністю, що не відповідає вимогам ст.4 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Отже, порушення права позивача на доступ до суду не переслідуватиме легітимної мети та не є пропорційним заходом.

Вперше позивач ініціювала позов щодо оскарження вимоги про сплату ЄСВ 25.10.2019 у справі №580/3380/19. Безпосередню участь не брала, а представництво її інтересів здійснив адвокат. Рішенням від 19.02.2020 Черкаський окружний адміністративний суду позов задовольнив повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.08.2020 у письмовому провадженні вказане рішення суду скасоване, а позов залишено без розгляду з підстав порушення 10-денного строку на звернення до суду. У мотивувальній частині зазначено про неповне з`ясування обставин справи та допущене судом процесуальне порушення, що виразилося у не розгляді заявленого клопотання відповідача про залишення позову без розгляду. Законність вказаного рішення підтверджена Верховний Судом у постанові від 11.02.2021. При цьому, Верховний Суд акцентував увагу на наявності права позивача повторно звернутися до суду з тим самим позовом.

Отже, у проміжок часу протягом розгляду судової справи №580/3380/19 позивач мала законні сподівання на належний та справедливий судовий розгляд її справи.

Зважаючи на викладене, вказаний час втрачено позивачем за відсутності її безпосередньої вини, а отже, з поважних причин.

Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст.55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважних причин. Тому доцільно його поновити з метою забезпечення основоположного права людини, гарантованого міжнародними нормативно-правовими актами-права, на доступ до правосуддя.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 122-123, 160-161, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 , викладену в позовній заяві (вх. від 17.02.2021, про поновлення строку на звернення до суду задовольнити повністю.

Визнати поважними причини пропуску та поновити строк на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасувати вимоги від 10.04.2019 №Ф- про сплату боргу (недоїмки).

2. Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дати проголошення.

3. Копії ухвали направити сторонам.

Суддя А.М. Бабич