Справа № 440/6022/20
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/6022/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови в митному оформленні, -

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2020 року позивач ТОВ "Єристівський ГЗК" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати в повному обсязі картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110380/2020/00066 від 24 червня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що стаття 260 Митного кодексу України передбачає, що основним критерієм для подання тимчасової митної декларації є не володіння декларантом "точними відомостями про характеристику товарів", а відповідач не може визначати, чи володіє декларант такими відомостями, оскільки таку оцінку надає саме декларант. Вказував, що до відомостей, які вносяться декларантом до митної декларації для митного оформлення обов`язково вноситься код УКТЗЕД. На думку позивача, відсутність у ТОВ "Єристівський ГЗК" будь-яких відомостей, визначених у підпункті 5 пункту 8 статті 257 Митного кодексу України, дає змогу останньому подати тимчасову митну декларацію. Позивач наголошував, що між ним та митним органом є невирішений судовий спір щодо коду шин, тому точні відомості про код шин за УКТЗЕД не були відомі декларанту. Вказував також, що не здійснення відповідачем контролю правильності заявленого декларантом в митній декларації № UA110380/2020/001031 коду товару згідно з УКТЗУД є порушенням статті 69 Митного кодексу України та пункту 4.5.5 Порядку № 631.

25 листопада 2020 року до суду надійшов відзив на позов /а.с. 30-45/, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог ТОВ "Єристівський ГЗК" заперечує, просить суд відмовити в їх задоволенні. Зазначає, що під час здійснення митного контролю посадовими особами митного поста "Кременчук" Дніпровської митниці Держмитслужби надана відмова у митному оформлені МД № UA110380/2020/001031 з наданням картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24 червня 2020 року № UA110380/2020/00066, оскільки у поданій МД (ІМ 40 ТН) зазначено всі характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку; суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД відсутні. Наголошує, що твердження товариства стосовно не володіння ним точними відомостями про код шин за УКТЗЕД через оскарження рішення про класифікацію товару від 25 листопада 2019 року № КТ-UA-2019 у справі № 440/4896/19 є відверто маніпулятивними, оскільки кожен код УКТЗЕД містить свій опис, який має характеристики, які, в свою чергу, є визначальними для класифікації того чи іншого товару. Позивач в адміністративному позові не навів жодної характеристики товару, яка йому невідома для заповнення митної декларації у звичайному режимі. Також товариство не зазначає, що під час декларування товару за МД № UA110380/2020/001031 виникла необхідність у проведенні додаткових досліджень, експертиз чи одержання додаткової інформації щодо характеристик товарів визначальних для його класифікації згідно з УКТЗЕД. Окрім того, предметом адміністративного спору у справі № 440/4896/19 є оскарження позивачем коду товару згідно УКТЗЕД, а не інформації щодо характеристик товару. Жодним чином ані статтею 260 МК України, ані Положенням про митні декларації не передбачено можливість подання та оформлення товарів за тимчасовою декларацією у разі коли декларант володіє інформацією про усі характеристики товару. Поряд з цим, митний орган зауважує, що в подальшому позивачем було оформлено нову МД № UA110380/2020/001033 типу ІМ 40 ДЕ на цей же товар, але з декларуванням його в товарній підкатегорії згідно з УКТЗЕД. Вказаним фактом товариство фактично засвідчило свою згоду з карткою відмови №UA110380/2020/00066, яку наразі оскаржує.

04 грудня 2020 року позивачем надано до суду відповідь на відзив (а.с. 76-80), у якій представник ТОВ "Єристівський ГЗК" зазначив, що приписами пункту 29 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450, передбачено право декларанта на подання тимчасової митної декларації у випадку, коли останній не володіє точними відомостями про характеристики товарів, які необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку. Відомості про товар, які необхідні для подання декларації у звичайному режимі, встановлені підпунктом 5 пункту 8 статті 257 Митного кодексу України, до яких в обов`язковому порядку входить код УКТЗЕД. При цьому, вказаний пункт Положення наводить невичерпний перелік обставин та документів, за допомогою яких вирішується питання визначення коду УКТЗЕД товару, зокрема, зазначено, що у разі наявності суперечностей їх розв`язання здійснюється шляхом долучення додаткової інформації, тощо. Відповідно наявність судового спору і рішення у справі № 440/4896/19 щодо визначення коду УКТЗЕД товару є додатковою інформацією, яку ігнорує митний орган.

08 грудня 2020 року відповідачем подано доповнення до відзиву (а.с. 96-99), у якій відповідач зазначав про помилковість та необґрунтованість доводів представника ТОВ "Єристівський ГЗК".

В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач, будучи завчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами пункту 2 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, беручи до уваги достатність наданих сторонами доказів та відсутність потреби заслухати в судовому засіданні свідка чи експерта, суд розглянув справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ТОВ "Єристівський ГЗК" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний код 35713283 (а.с. 15-17).

01 грудня 2018 року між ТОВ "Єристівський ГЗК" (Покупець) та "ТРАНЗИТАЙР Б.В.", Ейкдонк 5, 4825 АЗ Бреда, Нідерланди (Продавець) укладено довгостроковий договір поставки шин № FYM-TSTH-19-23, що учасниками справи не заперечується.

З метою митного оформлення товару, отриманого за зазначеним договором, ТОВ "Єристівський ГЗК" до митного поста "Кременчук" Дніпровської митниці Держмитслужби 24 червня 2020 року надана електронна митна декларація типу ІМ 40 ТН № UA110380/2020/001031 на товар: шини гумові, нові, для вантажних автомобілів, з індексом навантаження 250: - а/шина "Michelin" 40.00 R 57 XDR3 МB E4R TL ** - 6 шт., пневматичні, безкамерні, радіальні, спеціальні, великогабаритні, позашляхові, малюнок протектору не типу "ялинка", шини призначені для кар`єрних автосамоскидів CATERPILLAR 79D (вантажопідйомністю 218 тн), мають глибокий протектор для кам`янистого ґрунту, технічні характеристики: розмір шини 40.00R57 (а.с. 46-48). У графі 33 митної декларації № UA110380/2020/001031 ТОВ "Єристівський ГЗК" зазначено код товару .

Разом із митною декларацією № UA110380/2020/001031 до митного контролю подано товаросупровідні та комерційні документи, що зазначені в митній декларації.

Під час здійснення митного контролю посадовими особами митного поста "Кременчук" Дніпровської митниці Держмитслужби надана відмова у митному оформлені митної декларації № UA110380/2020/001031 з наданням картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110380/2020/00066 від 24 червня 2020 року (а.с. 6-8) з таких причин: у митному оформлені відмовлено у зв`язку з невідповідністю положенням частини першої статті 260 МКУ та пункту 29 Положення про митні декларації, затвердженого ПКМУ від 21.05.2012 № 450 (зі змінами, внесеними ПКМУ № 344 від 24.04.2019), у частині, що передбачає не володіння точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку. У даній МД (ІМ40ТН) зазначено всі характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайно порядку. Контроль правильності заявленого декларантом коду товару згідно УКТНЗЕД за даною партією товару не здійснювався. Суперечності щодо тлумачення положень УКТНЗЕД відсутні. Для завершення митного оформлення товарів і їх поміщення у заявлений митний режим необхідно подати митну декларацію, заповнену у звичайному порядку, у відповідності до положень частини 1 статті 258 МКУ. Оскарження відмови може бути здійснено у відповідності до положень глави 4 МКУ.

В подальшому ТОВ "Єристівський ГЗК" до митного поста "Кременчук" Дніпровської митниці Держмитслужби надана нова електронна митна декларація типу ІМ 40 ДЕ № UA110380/2020/001033 на зазначений вище товар (а.с. 62-64). У графі 33 митної декларації № UA110380/2020/001033 ТОВ "Єристівський ГЗК" зазначено код товару .

Не погоджуючись з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110380/2020/00066 від 24 червня 2020 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з такого.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (далі - МК України).

Згідно з частинами першою та шостою статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підпункту 5 частини восьмої статті 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів щодо відомостей про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

Таким чином, з положень статті 257 МК України слідує, що декларування здійснюється шляхом з`явлення точних відомостей про товар, у тому числі щодо коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до Класифікатора типів декларацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1011 від 20 вересня 2012 року, в режимі ввезення (ІМ) вирізняються такі типи МД: АА - митна декларація, заповнена у звичайному порядку; ТК - тимчасова митна декларація на товари, відомості про кількісні характеристики яких можуть бути встановлені після розвантаження товарів з транспортного засобу та які можуть впливати на фактурну вартість, у тому числі якщо ціна товару визначається за формулою; ТФ - тимчасова митна декларація на товари, ціна яких визначається за формулою; ТН - тимчасова митна декларація на товари, точні відомості про код згідно з УКТЗЕД яких можуть бути встановлені після проведення їх дослідження, отримання додаткової інформації тощо; РР - періодична митна декларація; ЕА - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для випуску товарів у митний режим; ЕЕ - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення; ДТ - додаткова декларація до тимчасової декларації; ДР - додаткова декларація до періодичної митної декларації; ДЕ - додаткова декларація до попередньої митної декларації; ДМ - додаткова декларація для внесення змін до раніше оформленої митної декларації, заповненої в звичайному порядку.

Отже, при ввезенні товару на митну територію України декларантом можуть подаватися, зокрема, такі типи декларацій: АА - митна декларація, заповнена у звичайному порядку; ТН - тимчасова митна декларація на товари, точні відомості про код згідно з УКТЗЕД яких можуть бути встановлені після проведення їх дослідження, отримання додаткової інформації тощо; ДТ - додаткова декларація до тимчасової декларації; ДЕ - додаткова декларація до попередньої митної декларації.

З оскаржуваної картки відмови слідує, що позивачу відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів, зазначених у тимчасовій митній декларації № UA110380/2020/001031 від 24 червня 2020 року, у зв`язку з невідповідністю положенням частини першої статті 260 Митного кодексу України та Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 21 травня 2012 року (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 344 від 24 квітня 2019 року), оскільки у поданій митній декларації (ІМ 40 ТН) зазначено всі характеристики товарів, які необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, та суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД відсутні.

Частиною першою статті 260 МК України встановлено, що якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати митному органу тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Аналізуючи п.1 ст.260 Митного кодексу України можна дійти висновку, що основним критерієм для подання тимчасової митної декларації є не володіння декларантом "точними відомостями про характеристики товарів".

Разом з тим, Митний кодекс не містить визначення поняття "точні відомості про характеристики товару".

Враховуючи вищевикладені норми, суд дійшов висновку про те, що відсутність у ТОВ "Єристівський ГЗК" будь-яких відомостей визначених у пп.5, п.8 статті 257 Митного кодексу України дає змогу останньому подати тимчасову митну декларацію в порядку ст. 260 МКУ, адже такі відомості як: опис упаковки (кількість, вид), фактурна вартість товарів та інші, прямо впливають на визначення та підтвердження митної вартості товару. Водночас, звуження переліку вказаних відомостей, лише до технічних характеристик товару, про які наголошує відповідач, є безпідставним.

Згідно п.29 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450 (далі - Положення) встановлено, що декларування партії товарів, ввезених на митну територію України, або партії товарів, що вивозяться за межі митної території України, може бути здійснено з використанням тимчасової митної декларації за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи у разі, коли декларант не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, зокрема коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару згідно з УКТЗЕД виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, розв`язання яких вимагає додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

З аналізу п. 29 Положення слідує, що право декларанта на подання ТН виникає у тому випадку, коли останній не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку. Відомості про товар які необхідні для подання декларації у звичайному режимі встановлені пп.5, п.8 статті 257 Митного кодексу України до яких в обов`язковому порядку входить код УКТЗЕД.

Крім того, п.29 Положення визначає, що у разі наявності суперечностей щодо правильності заявленого декларантом коду УКТЗЕД або його тлумачення, проводяться додаткові дослідження та залучаються особи які володіють спеціальними знаннями у необхідній області тобто експерти.

Разом з тим, п.29 Положення наводить не вичерпний перелік обставин та документів, за допомогою яких вирішується питання визначення коду УКТЗЕД товару, зокрема зазначено, що у разі наявності суперечностей їх розв`язання здійснюється шляхом долучення додаткової інформації, тощо.

Як свідчать письмові докази, про наявність суперечностей ТОВ "Єристівський ГЗК" повідомив митний орган листом № 884/03-20 від 24 березня 2020 року (а.с.14).

Крім того, відповідно до Класифікатора типів декларацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20 вересня 2012 року № 1011, в режимі ввезення (ІМ), зокрема, вказано, що ТН - тимчасова митна декларація на товари, точні відомості про код згідно з УКТЗЕД яких можуть бути встановлені після проведення їх дослідження, отримання додаткової інформації тощо.

Таким чином, як слідує з вищевикладеного, код УКТЗЕД можна визначити не лише за допомогою відбору зразків товару для проведення експертизи, на якому наполягає відповідач, адже п. 29 Положення № 450 містить не вичерпний перелік випадків здійснення декларування з використанням тимчасової митної декларації.

Поряд з цим, не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо відсутності суперечностей при визначенні коду УКТЗЕД, шин фірми "Michelin" 40.00 R 57 при їх декларуванні за тимчасовою декларацією, у зв`язку із чим код УКТЗЕД митним органом не перевірявся.

З цього приводу суд зауважує, що незважаючи на не проведення контролю правильності заявленого коду УКТЗЕД імпортованого товару саме по митній декларації за якою прийнята спірна картка відмови, митницею раніше вже здійснювався митний контроль аналогічного імпортованого позивачем товару позивача по інших митних деклараціях і між митним органом та товариством виникали суперечності з приводу правильності визначеного останнім у деклараціях коду УКТЗЕД імпортованого товару.

Як зазначалося у позові та зазначається відповідачем у відзиві на позов, у провадженні Полтавського окружного адміністративного суду перебувала справа № 440/4896/19 за позовом ТОВ "Єристівський ГЗК" до Полтавської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 806060/2019/00086 від 25 листопада 2019 року; визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару № КТ- UA-2019 від 25 листопада 2019 року.

Зокрема, предметом судового розгляду було рішення Полтавської митниці ДФС України про визначення коду товару № KT-UA-2019 від 25 листопада 2019 року, яким митний орган змінив код за УКТЗЕД товару з коду на код , під час декларування товару, придбаного за довгостроковим договором поставки шин від 01 грудня 2018 року № FYM-TSTH- 19-23.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року у справі №440/4896/19 позовні вимоги ТОВ "Єристівський ГЗК" задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Полтавської митниці ДФС України про визначення коду товару № KT-UA-2019 від 25 листопада 2019 року, визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску і пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 806060/2019/00086 від 25 листопада 2019 року.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 440/4896/20, набрало законної сили 10 серпня 2020 року (а.с. 81-91).

Отже, вказане свідчить про те, що між комбінатом на дату подання електронної митної декларації ІМ 40 ТН наявний спір між позивачем та митним органом, щодо визначення коду УКТЗЕД аналогічного імпортованого товару, придбаного за довгостроковим договором поставки шин від 01 грудня 2018 року №FYM-TSTH-19-23.

Крім того, 24 березня 2020 року ТОВ "Єристівський ГЗК" надало митному органу лист за № 884/03-20 від 24 березня 2020 року, яким повідомлено, що в зв`язку з оскарженням в судовому порядку картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA806060/2019/00086 від 25 листопада 2019 року та рішення про визначення коду товару № KT-UA-2019 від 25 листопада 2019 року, товариство має намір подавати тимчасові митні декларації за кодом УКТЗЕД .

Водночас, суд критично оцінює доводи відповідача про те, що у подальшому, подаючи митну декларацію ІМ 40 ДЕ з кодом товару УКТЗЕД , на якому наполягає митниця, позивач самостійно засвідчує факт згоди із спірною карткою відмови.

Так, відповідно до ст.485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином, з аналізу вищевикладеного слідує, що у разі заявлення в МД з метою неправомірного зменшення митних платежів, відомостей у тому числі і коду УКТЗЕД до декларанта застосовується штраф в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів.

На час подачі митної декларації ІМ 40 ТН, рішення по адміністративній справі № 440/4849/19, у якому вирішувалося питання за яким кодом УКТЗЕД необхідно розмитнювати аналогічний імпортований товар (шини), законної сили не набрало.

Відповідно, у разі зазначення у митній декларації ІМ 40 ДЕ коду УКТЗЕД , на якому наполягає позивач, до декларанта, а не до ТОВ "Єристівський ГЗК" буде застосований штраф в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів.

Отже, з метою уникнення застосування штрафних санкцій до декларанта, позивач був змушений визначити у митній декларації ІМ 40 ДЕ, код УКТЗЕД , а також як найшвидшого отримання шин для їх експлуатації, адже підприємство працює у безперервному режимі виробництва, і для дотримання техніки безпеки на самоскидах товариству були необхідні нові шини.

Також, суд вважає помилковими посилання відповідача про те, що кожна партія придбаних позивачем шин є індивідуальною і не відомо за яким кодом УКТЗЕД необхідно її розмитнювати, а тому справа № 440/4896/20 про скасування класифікаційного рішення не є пов`язаною із товаром, за яким прийнято спірну картку відмови, з огляду на наступне.

Згідно листа Держмитслужби України від 30 січня 2020 року № 08-3/19-01/7/1479 сформовано всеукраїнську практику щодо розмитнення шин гумових, нових пневматичних, на підставі класифікаційного рішення Полтавської митниці ДФС № KT-UA-2019 від 25 листопада 2019 року, яке скасовано рішенням ПОАС по справі № 440/4896/20.

Таким чином, Держмитслужби України вищенаведеним листом визначили код УКТЗЕД, за яким необхідно розмитнювати шини гумові пневматичні, які придбаваються ТОВ "Єристівський ГЗК", всім митницям Держмитслужби.

За таких обставин, оскаржувана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110380/2020/00066 від 24 червня 2020 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України" (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у справі, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на всі аргументи учасників процесу, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників, 15, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, ідентифікаційний код 35713283) до Дніпровської митниці Держмитслужби (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, 49038, ідентифікаційний код 43350935) про визнання протиправною та скасування картки відмови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110380/2020/00066 від 24 червня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, 49038, ідентифікаційний код 43350935) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників, 15, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, ідентифікаційний код 35713283) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова