Справа № 380/211/21
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/211/21
УХВАЛА
про повернення позовної заяви

22 лютого 2021 року
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М., розглянувши матеріали адміністративної справи військової частини НОМЕР_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправним рішення, акта, зобов`язання вчинити дії, -

Встановив:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява військової частини НОМЕР_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у якій просить суд:

- визнати протиправним рішення комісії Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 17.12.2018 щодо безоплатної передачі військовій частині НОМЕР_1 транспортного засобу марки «AUDI модель « 80 AVANT», державний номерний знак НОМЕР_2 VIN-код НОМЕР_3 , 1994 року випуску та акт приймання-передавання цього транспортного засобу від 19.12.2018;

- скасувати рішення комісії Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 17.12.2018 щодо безоплатної передачі військовій частині НОМЕР_1 транспортного засобу марки «AUDI модель « 80 AVANT», державний номерний знак НОМЕР_4 -код НОМЕР_3 , 1994 року випуску та акт приймання-передавання цього транспортного засобу від 19.12.2018;

- зобов`язати Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Львів) прийняти у військової частини НОМЕР_1 транспортний засіб «AUDI модель «80 AVANT», державний номерний знак НОМЕР_2 VIN-код НОМЕР_3 , 1994 року випуску.

Ухвалою судді від 11 січня 2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

15.02.2021 від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду. В обґрунтування зазначеної заяви позивач зазначив, що строк звернення до суду з даним позовом пропущено з поважних причин, оскільки юрисконсульт позивача перебуває у декретній відпустці. Окрім того, зволікання у поданні позову було зумовлене відсутністю коштів на сплату судового збору, тому позивачем подавалися заявки до вищого забезпечувального органу на виділення коштів на відповідні цілі. Вказав на те, що на строк звернення до суду вплинула епідемічна ситуацією на території України пов`язана із захворюванням Covid-19. Звернув увагу на те, що про текст спірного рішення позивачу стало відомо на початку листопада 2020 року. Позивач вважає, що строк на звернення до адміністративного із вказаним позовом пропущено з поважних причин і такий підлягає поновленню.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених позивачем в основу заяви про поновлення строку звернення до суду, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто, встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд встановив, що 17.12.2018 рішенням комісії щодо безоплатної передачі конфіскованого майна, безоплатно передано конфісковане за рішенням суду майно, а саме транспортний засіб марки «Audi» модель « 80 AVANT» д.н.з. НОМЕР_2 , V1N-код НОМЕР_5 військовій частині НОМЕР_1 , , м. Одеса провулок Штабний, 1. Пунктом 2 цього рішення зобов`язано повідомити військову частину НОМЕР_1 про необхідність сплати податків зборів відповідно до чинного законодавства України.

Як стверджує позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду, суд має прийняти до уваги саме те, що позивачу стало відомо про текст спірного рішення у листопаді 2020 року, а не про саме існування вказаного рішення. Відтак, на думку позивача саме з часу отримання тексту спірного рішення розпочався перебіг строку звернення до суду з цим позовом.

Суд зазначає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Водночас початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Суд встановив, що 19.12.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романом Н.О. складено акт про те, що 19.12.2018 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на підставі Порядку № 985 та рішення комісії з питань розпорядження майном, конфіскованого за рішенням суду та переданим органам державної виконавчої служби щодо безоплатної передачі конфіскованого майна від 17.12.2018 передано представнику військової частини НОМЕР_1 конфісковане за рішенням суду майно, а саме: транспортний засіб марки «Audi» модель « 80 AVANT» д.н.з. НОМЕР_2 , V1N-код НОМЕР_5 .

Таким чином наведені обставини свідчать про те, що позивач не міг не знати про спірне рішення, оскільки на підставі цього рішення уповноваженим представником позивача отримано у власність позивача транспортний засіб марки «Audi» модель « 80 AVANT» д.н.з. НОМЕР_2 , V1N-код НОМЕР_5 .

Суд зазначає, що на час прийняття транспортного засобу на підставі спірного рішення ОСОБА_2 був уповноваженим представником позивача, відтак позивачу стало відомо про спірне рішення з часу отримання транспортного засобу, про що складено відповідний акт від 19.12.2018.

Отже, доводи позивача, що строк звернення до суду розпочався з часу отримання позивачем тексту спірного рішення є хибними, оскільки саме з часу існування (отримання позивачем транспортного засобу на підставі цього рішення) рішення розпочинається строк звернення до суду.

Суд наголошує, що позивач не був позбавлений можливості після отримання транспортного засобу на підставі спірного рішення звернутися до відповідача ще у 2018 році та отримати його.

Водночас, суд звертає увагу, що позивач не заперечує, що йому було відомо про існування спірного рішення, однак з тих чи інших причин за отриманням цього тексту рішення позивач звернувся лише у 2020 році.

Отже, позивач фактично мав можливість звернутись за захистом свого права і не був обмежений у доступі до суду у встановлений законом строк.

Небажання позивача отримати текст оскаржуваного рішення, про яке йому було відомо ще у 2018 році, не може вважатися поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Тим більше, що позивачу ніхто не чинив часові чи інші перешкоди в отриманні тексту рішення ще у 2018 році.

Отже, перебіг строку звернення до суду з цим позовом розпочався з 20.12.2018, тобто з часу отримання позивачем транспортного засобу на підставі спірного рішення та закінчився 20.06.2019.

Разом з тим, до суду з даним позовом позивач звернувся 01.01.2021, тобто через півтора року після завершення шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другоюі 122 КАС України.

Стосовно посилань позивача на відсутність коштів на оплату судового збору, то суд зазначає, що вказані підстави не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки звертаючись із вказаним позовом у 2021 році позивач також не сплатив судовий збір у повному обсязі.

Також суд не приймає до уваги посилання позивача на епідемічну ситуацією на території України пов`язану із захворюванням Covid-19, оскільки на час запровадження карантину строк звернення до суду із вказаним позовом сплинув (20.06.2019 закінчився шестимісячний строк звернення до суду, встановлений КАС України).

З аналогічних підстав суд відхиляє доводи відповідача про перебування юрисконсульта у декретній відпустці, оскільки як зазначено позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, юрисконсульт позивача у декретній відпустці перебуває з 04.09.2020, а строк звернення до суду із вказаним позовом сплинув 20.06.2019.

На думку суду, вищезазначені посилання позивача не є поважними причинами для пропуску строку звернення до суду, що свідчить про відсутність непереборних обставин, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду.

Суд наголошує, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

З огляду на вищенаведене, на переконання суду, у даному випадку немає об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали чи унеможливили своєчасне звернення позивача до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що застосування в даному випадку наслідків пропуску строку звернення до суду не може вважатися надмірним формалізмом.

Більше того, суд звертає увагу, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»). Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Таким чином, суд наголошує, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом, обґрунтувань обставин та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку звернення до суду позивачем не наведено та не доведено, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

В свою чергу, пунктом 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI встановлено, що у разі повернення заяви або скарги, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

За подання даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 6306, 00 грн, відтак сплачений судовий збір підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 241-243, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,
У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Визнати причини пропуску строку звернення до суду військової частини НОМЕР_1 з позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправним рішення, акта, зобов`язання вчинити дії неповажними.

Позовну заяву військової частини НОМЕР_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправним рішення, акта, зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Повернути військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) з Державного бюджету України сплачену суму судового збору у розмірі 6306 (шість тисяч триста шість) грн.

Копію ухвали про повернення позовної заяви не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати позивачеві разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.М. Брильовський