Справа № 337/364/21
Суддя: Салтан Л. Г.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

22.02.2021 ЄУН 337/364/21
Провадження 2-а/337/14/2021
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.02.2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Салтан Л.Г.
за участю секретаря - Шаповалової А.В.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора ВБДР Управління патрульної поліції України в Запорізькій області Бочковського І.Ю., про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Ухвалою судді від 11.02.2021 року відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та запропоновано відповідачу надати відзив на поданий позов.
У встановлений ухвалою строк, відзив на позов суду не надано як і не надано доказів на спростування доводів позивача, викладених у позовній заяві.
У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися, відповідач заперечень за позовом не надав, позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав, просить позов задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом.
Як передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Крім того, відповідно до ст. 13 Конвенції, яка гарантує кожному право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо порушення передбаченого Конвенцією права було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Необхідно зазначити, що за змістом ст. 19 Конвенції Суд контролює дотримання державами-сторонами Конвенції взятих на себе зобов`язань.
Згідно п. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини
Судом встановлено:
28.12. 20_ року (саме так зазначено в постанові) уповноваженою посадовою особою Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП України Бочковським І.Ю. при розгляді адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , винесено постанову БАА №142844 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.3 ст.140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510грн..
Зі змісту спірної постанови вбачається, що 28.12.2012 року о 14 год. 45 хв. в м.Запоріжжя, не греблі ГЕС 1,2 опора проводив роботи на проїзній частині дороги (плотина ГЕС) (бетонування опор) не обладнавши місця проведення робіт заб. знаками згідно схеми ДДР та в годину пік, чим порушив п.1.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 140 КУпАП.
Позивач не погодився із зазначеним рішенням та звернувся до суду з даним позовом.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.140 КУпАП, доказів, щодо скоєння ним зазначеного адміністративного правопорушення не надано, зазначену постанову винесено безпідставно, будь-які докази про вчинення ним адміністративного правопорушення відсутні.
Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Обставинами, що виключають провадження у справі про адміністративні правопорушення є, зокрема відсутність події і складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).
Відповідно до диспозиції даної норми права об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 140 КУпАП складають такі дії, як, зокрема, «Порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.
Однак, в порушення вимог ст.ст.251, 252, 278, 280 КУпАП, жодних доказів на підтвердження зазначеного факту, матеріали не містять.
Так, ч.1 статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.
За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В оскаржуваній постанові частково відсутня інформація, наявність якої потребує КУпАП, а саме: дата складання постанови, яка зазначена: «28»12 20___року», в графі 5. в фабулі «суть адміністративного правопорушення зазначено дату правопорушення «28.12.2012 року».
В той час як Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 листопада 2018 року при розгляді справи №524/5536/17 зазначив, що відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
В фабулі про суть правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушено п. 1.5. ПДР, який складається з двох частин. При цьому відповідачем жодним чином не вказано в постанові яким способом і саме яку частину п. 1.5. ПДР порушено діями та бездіяльністю позивача.
Також, в галузі безпеки дорожнього руху в Україні діє ДСТУ 8749:2017 «Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт», який складається з 12 розділів, кожен з яких має від одного до двадцяти пунктів та підпунктів. Кожний із пунктів та підпунктів встановлює певне правило поведінки для певних категорій учасників дорожнього руху, а отже кожний із них є правовою нормою.
Однак, відповідач зазначив узагальнено про порушення позивачем ДСТУ 8749, не вказавши яку саме правову норму - пункт та/або підпункт ДСТУ 8749 порушено. Відповідачем не визначено, які саме знаки не встановлені позивачем, хоча в ПДР всі знаки ідентифіковано за номерами, не визначено, де саме не встановлено знаки, хоча ДСТУ 8749 досить чітко встановлює вимоги щодо місця встановлення засобів регулювання дорожнього руху.
Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 як правопорушник, визначений як фізична особа-громадянин та ідентифікований за закордонним паспортом, хоча він знаходився на вказаній ділянці дороги як посадова особа. При цьому відповідачем, в порушення приписів ст. 280 КУпАП, не з`ясовано, яке підприємство здійснює утримання, та/або є балансоутримувачем, та/або власником об`єкта благоустрою - ремонтованої ділянки, яке відношення до них має ОСОБА_1 , не встановлено коло його посадових обов`язків.
ОСОБА_1 є найманим робітником ТОВ «Промисловий альпінізм», яке відповідно до договору № 736П/2020 про надання послуг від 20.10.2020р. із ПАТ «Укргідроенерго» надавало послуги з поточного ремонту греблі Дніпрогес, займає посаду технічного директора, до кола трудових обов`язків позивача не входять обов`язки щодо обладнання місця проведення робіт згідно схеми, а відтак він не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 КУпАП.
Постанова винесена з порушенням приписів п. 1 ч. 1ст. 247 та 280 КУпАП, а саме п. 3 ч. 3 ст. 283 КУпАП визначає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів у разі здійснення відеозапису повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис. Крім того, п. 3 розд. 2 Інструкції 1395 визначає, що постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою про:

- пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху;

- самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху;

- перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття;

- пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу;

- умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху;

- порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій;

- порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонт шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

Відповідач в постанові зазначає, що до постанови додається акт обстеження. Однак, на місці вчинення адміністративної правопорушення, де відповідач здійснив розгляд справи та склав постанову, жодних актів не було підписано позивачем, жодних замірів не виконано, схеми не складено, свідків при складенні востанови відповідачем не опитано, пояснення не відбирались.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, фактичні дані, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що сталося 28 грудня 2020 року на греблі Дніпрогес.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з абз. 2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Абзацом 4 ст.258 КУпАП визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Положеннями ст.279 КУпАП встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Частинами 2, 3 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу,щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 73КАС України визначено, щоналежними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ч. 4 ст. 73 КАС України).

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зіст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, я ка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч.2 ст.283 КУпАП, а також не містить ніяких доказів на підтвердження наявності як самої події, так і складу адміністративного правопорушення, що є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративні правопорушення.

Оскільки, відповідно до ст. 77 КАС України, відповідач не скористався своїм правом щодо надання доказів, які підтверджували б правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 140 КУпАП, накладання на нього адмінстягнення у вигляді штрафу, не спростував доводи позивача, викладені у поданому позові, суд вважає, що за таких обставин, винесена відносно позитвача постанова про накладання адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено, а відповідно визнанням протиправним та скасуванням рішення суб`єкта владних повноважень у справі фактично охоплюються і вимоги щодо визнання протиправними дій по складанню оскаржуваної постанови, тому як при прийнятті зазначеного рішення, останнім надається відповідна правова оцінка, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відтак, виходячи з зазначених правових приписів, у разі визнання протиправною постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, належним способом захисту прав позивача є скасування такої постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, вказаний спосіб захисту порушеного права, фактично охоплює і дії відповідача щодо притягнення до адміністративної відповідальності, тому як останнім, в контексті спірної постанови, надається відповідна правова оцінка.

Враховуючи той факт, що судове рішення ухвалене на користь позивача та дотримуючись вимог ст. 139 КАС України, суд вирішив стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції України.

Керуючись ст. 241, 242, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (що мешкає: АДРЕСА_1 ) до інспектора ВБДР Управління патрульної поліції у Запорізькій області Бочковського Ігоря Юрійовича (м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96), третя особа: Управління патрульної поліції країни в Запорізькій області (м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96), про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову інспектора ВБДР Управління патрульної поліції у Запорізькій області Бочковського Ігоря Юрійовичасерія БАА №142844 від 28.12.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1ст.140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. - скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі - Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Запорізькій області, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з його постановлення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя : Л.Г. Салтан