Справа № 540/4232/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/4232/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області, щодо відмови включення до загального страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , час відбування кримінального покарання у вигляді виправних робіт, за період з 30.12.1987 року по 05.03.1990 року;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області включити до загального страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , час відбування кримінального покарання у вигляді виправних робіт, за період з 30.12.1987 року по 05.03.1990 року.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що по досягненню 60 років звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Проте, 11.11.2020 відповідач своїм листом № 2100-1604-8/46958 повідомив, що за документами ОСОБА_1 страховий стаж становить 26 років 6 місяців 22 дні при необхідному 27 років. Пенсійний орган не врахував до страхового стажу наявний в трудовій книжці період з 30.12.1987 по 05.03.1990 відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі та, фактично, своїм рішенням від 04.11.2020 відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком, що і стало підставою для звернення до суду з позовом за захистом прав ОСОБА_1 .

Ухвалою від 29.12.2020 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без виклику сторін та відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

13.01.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими, безпідставний та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що позивач 02.11.2020 звернувся до Каховського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою щодо призначення пенсії за віком. Згідно зі ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60-річного віку та наявності страхового стажу, зокрема. з 01.01.2020 по 31.12.2020, не менше 27 років. Так, за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії, враховуючи дані трудової книжки, диплому про навчання, довідок про військову службу, навчання та дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становив 26 років 6 місяців 22 дні при необхідному 27 років. До страхового стажу позивача не було враховано період з 30.12.1987 по 05.03.1990, оскільки у цей період, відповідно до трудової книжки, позивач відбував покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі. Позивач мав би право на зарахування часу відбування виправних робіт з 30.12.1987 по 05.03.1990 у загальний трудовий стаж за умов визначених у ВТК Української РСР (добросовісної роботи та примірної поведінки) та за наявності ухвали суду винесеного в порядку, встановленому КПК України (чинному на час виникнення спірних правовідносин) про включення стажу відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі в загальний трудовий стаж особи. Разом з тим, як при зверненні до Головного управління Фонду так і при зверненні до суду з даним позовом, не надано відомостей про те, що він звертався з позовом до суду про зарахування часу відбування покарання у вигляді виправних робіт з 30.12.1987 по 05.03.1990 у загальний трудовий стаж. Крім того, відповідач звертає увагу суду на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові 16.10.2019 по справі №176/797/14-а, в якій Верховний Суд відступив від позиції викладеній у справі №211/1432/17 та у аналогічніх правовідносинах вказав, що "умовою для зарахування періоду відбування покарання у вигляді виправних робіт до загального трудового стажу є обов`язкова наявність ухвали суду винесеного в порядку, встановленому КПК України про включення стажу відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі в загальний трудовий стаж особи". За таких обставин, вважає, що пенсійним органом прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу в 27 років.

08.02.2021 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій, фактично, продубльовано та неведено доводи, що містилися у позовній заяві.

Згідно ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в письмовому провадженні.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд зазначає наступне.

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що оскаржуваний період роботи з 30.12.1987 по 05.03.1990 не зараховується ГУ ПФУ України в Херсонській області до загального та безперервного трудового стажу позивача.

По досягненню шестидесятирічного віку ОСОБА_1 звернувся до управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом управління ПФУ відмовило у призначенні пенсії, пославшись на те, що в трудовій книжці міститься запис про не зарахування часу відбування покарання у виді виправних робіт до трудового стажу позивача.

Не погоджуючись з цими діями управління ПФУ, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Згідно з ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до п. а) ч. 3 ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає соціальному страхуванню відповідно до видів соціального страхування, тобто той період, за який сплачувались страхові внески до Пенсійного фонду України. Поняття «страхового стажу» було введено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003 № 1058-IV , який набув чинності з 1 січня 2004 року. Трудовий стаж, набутий до 01.01.2004 року використовується для нарахування пенсії та інших соціальних виплат так само як і страховий (фактично прирівняний до страхового).

Відповідно до статті 103 Виправно-трудового кодексу України (прийнятого 23.12.1970 № 3325-УІІ, втратив чинність з 01.01.2004 у зв`язку з набуттям чинності Кримінально-виконавчого кодексу України від 11.07.2003 № 1129-ІУ) в період, коли позивач відбував покарання, час відбування виправних робіт без позбавлення волі до загального і безперервного трудового стажу засудженого не зараховується, про що робиться запис у його трудовій книжці. При умові сумлінної роботи і зразкової поведінки в період відбування виправних робіт без позбавлення волі цей час може бути включений в загальний трудовий стаж особи, яка відбула покарання, на підставі рішення суду в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством України.

Положеннями статтей 95, 96 Виправно-трудового кодексу України, якими регулювався порядок і умови виконання покарання у виді виправних робіт та які були чинні у період відбування позивачем виправних робіт, визначалось, що особа, засуджена до виправних робіт за місцем роботи, де вона працювала до засудження, або направляється органами, що виконують цей вид покараня, для роботи на інше підприємство, установу чи організацію. При цьому із заробітку засудженого провадяться відрахування, число днів, відроблених засудженим, повинно бути не менше числа робочих днів, що припадають на встановлений судом календарний строк покарання.

Згідно з частиною третьою статті 42 чинного Кримінально-виконавчого кодексу України, який почав діяти з 01.01.2004, час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.

Статтею 8 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, що засуджені мають право на соціальне забезпечення, у тому числі й на отримання пенсій відповідно до законів України.

Відповідно до Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України з набранням чинності цим Кодексом втрачає чинність Виправно-трудовий кодекс України; закони України та інші нормативно-правові акти до приведення у відповідність із цим Кодексом застосовуються у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

Правовідносини, пов`язані із визначенням загального страхового стажу ОСОБА_1 виникли з моменту звернення позивача до управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.

На момент виникнення спірних правовідносин частина 3 статті 42 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачає, що час відбування засудженим покарання у вигляді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.

З огляду на те, що на час вирішення питання про обчислення загального страхового стажу ОСОБА_1 частина 3 статті 42 Кримінально-виконавчого кодексу України прямо передбачає можливість включення до загального стажу роботи періоду відбування покарання у виді виправних робіт, то період роботи позивача з 30.12.1987 року по 05.03.1990 року має бути зарахований до його загального страхового стажу. Так, у справі за подібних правовідносин Верховний Суд висловив правову позицію щодо застосування зазначених вище норм матеріального права (постанова від 30.01.2018 року у справі № 211/1432/17 (2-а/211/103/17)).

Згідно ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 КАС України).

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про необхідність підтвердження позивачем стажу роботи в порядку, передбаченому КПК України, суд вважає необгрунтованими, оскільки діючим Кримінально-процесуальним кодексом така процедура не передбачена.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Приписами ч.1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином сплачений позивачем судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань в повному розмірі, оскільки спір виник внаслідок рішення зазначеного органу.

Керуючись статтями 9, 14, 73- 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови включення до загального страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , час відбування кримінального покарання у вигляді виправних робіт, за період з 30.12.1987 року по 05.03.1990 року.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області () включити до загального страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , час відбування кримінального покарання у вигляді виправних робіт, за період з 30.12.1987 року по 05.03.1990 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 112010200