Справа № 815/6537/15
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 лютого 2021 року

Київ

справа №815/6537/15

адміністративне провадження №К/9901/4217/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е.

перевірив касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у справі №815/6537/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Державної податкової служби України, Головного управління ДФС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення коштів за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Державної фіскальної служби України, Державної податкової служби України, Головного управління ДФС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України №3422-о від 26 жовтня 2015 року "Про звільнення ОСОБА_1 ".

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області з 27 жовтня 2015 року.

- стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 жовтня 2015 року по 12 червня 2020 року у сумі 359964 (триста п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) гривні 80 копійок.

12 червня 2020 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року, адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України №3422-о від 26.10.2015 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області з 27.10.2015.

Стягнуто з Головного управління ДФС в Одеській області на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 жовтня 2015 року по 12 червня 2020 року у сумі 359964 (триста п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) гривні 80 копійок.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді в Головному управлінні ДФС в Одеській області з 27.10.2015 та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

На вказані рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду Головне управління ДПС в Одеській області подало касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 08 лютого 2021 року.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 329 України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Касаційна скарга Головного управління ДПС в Одеській області подана без дотримання встановлених процесуальним законом строків її подання.

З матеріалів касаційної скарги встановлено, що вперше з касаційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року відповідач звернувся 07 жовтня 2020 року, тобто у межах строку встановленого нормами статті 329 КАС України.

02 грудня 2020 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області повернуто особі, яка її подала, оскільки заявником касаційної скарги не усунуто недоліки касаційної скарги, визначені в ухвалі Верховного Суду від 02 листопада 2020 року.

Копія цієї ухвали направлена відповідачу та отримана ним 08 грудня 2020 року, що підтверджується доводами касаційної скарги.

Повторно з касаційною скаргою Головне управління ДПС в Одеській області звернулось 01 лютого 2020 року, тобто більш ніж через два місяці з моменту отримання ухвали по повернення первинної касаційної скарги.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження Головне управління ДПС в Одеській області посилаючись на введений в країні карантин, пов`язаний із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зазначає, що працівники Головного управління ДПС в Одеській області з повною соціальною відповідальністю ставляться до введених в країні заходів, пов`язаних із упередженням розповсюдження особливо небезпечних інфекційних хвороб, а тому в зв`язку з ростом чисельності випадків захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19 серед працівників Головного управління ДПС в Одеській області, з метою реалізації права на касаційне оскарження повторно звертається з касаційною скаргою у оптимально необхідний для цього час.

Враховуючи приписи частини восьмої статті 169, частини другої статті 332 КАС України відповідач звертається з касаційною скаргою та просить поновити строк на касаційне оскарження.

Статтею 44 КАС України встановлено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними за змістом вказаної норми процесуального права визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Аналіз приписів статті 44 КАС України свідчить, що відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Суд наголошує, що наведені заявником касаційної скарги обставини, які пов`язані з організацією роботи Головного управління ДПС в Одеській області під час дії в країні карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), щодо розподілу обов`язків між працівниками у зв`язку з ростом чисельності випадків захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19 серед працівників цього державного органу під час підготовки касаційної скарги не можуть вказувати на поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження рішень судів, оскільки стосуються виключно внутрішньої організації роботи Головного управління ДПС в Одеській області та не можуть впливати на виконання ним процесуального обов`язку щодо вчасного звернення з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.

Відповідачем в клопотанні про поновлення строку не наведено підстав, підтверджених відповідними доказами щодо неможливості звернутись з касаційною скаргою у цій справі у більш стислий строк ніж два місяці з моменту отримання ухвали про повернення первинної касаційної скарги або про необхідність саме такого строку для підготовки касаційної скарги оформленої, відповідно до вимог КАС України.

Отже, відповідач не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження. У зв`язку з цим, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, а отже відповідачу необхідно довести наявність об`єктивних перешкод, які не дозволили подати касаційну скаргу в строк, передбачений статтею 329 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, з матеріалів касаційної скарги встановлено, що вони оформлені без дотримання вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Перевірив касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, Судом встановлено, що її зміст не відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, оскільки відповідачем не зазначено підстав, на яких подано касаційну скаргу із визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга містить лише виклад обставини справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішеннями суду першої та апеляційної інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Отже, у разі не зазначення в касаційній скарзі підстав (підстави), на якій подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України) така касаційна скарга має бути залишена без руху.

Також з матеріалів касаційної скарги установлено, що вони оформлені без дотримання вимог частини четвертої статті 330 КАС України, а саме судовий збір за подання касаційної скарги сплачений не в повному розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду позову майнового характеру фізичною особою судовий збір справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 01 січня 2015 року - 1218 грн. 00 коп.

Враховуючи, що позивачем у справі є фізична особа, яка звернулась з позовом до суду у 2015 році, виходячи зі змісту позовних вимог, позивачем у справі заявлено одна позовна вимога немайнового характеру та одна позовна вимога майнового характеру.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою складає 8173,70 гривень (200% від (1218,00*0,4)+(359964,80*1%).

До касаційної скарги відповідачем додано платіжне доручення від 22 вересня 2020 року № 3580 про сплату судового збору в розмірі 1461,60 грн. Отже недоплачена сума судового збору становить 6712,10 грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102. Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходу бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)". Призначення платежу: *;101;22030102 (код класифікації доходів) ___________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір за позовом ______________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням відповідачу строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на підтвердження вказаного клопотання, також надання документа про доплату 6712,10 грн судового збору та уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням.

Керуючись статтями 3, 169, 328, 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску Головним управлінням ДПС в Одеській області строку на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у справі №815/6537/15.

Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у справі №815/6537/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Державної податкової служби України, Головного управління ДФС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення коштів за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати заявнику касаційної скарги строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова

Судді Н.А. Данилевич

В.Е. Мацедонська