Справа № 360/804/21
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

23 лютого 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/804/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., перевіривши матеріали позову Кузьміна Євгена Валерійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дій щодо визначення розміру недоотриманної пенсії померлої, зобов`язати сформувати та направити до приватного нотаріуса для включення до складу спадщини після померлої відповідну довідку,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_1 , до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області, в якому позивач просив суд:

-визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в м.Лисичанську Луганської області, щодо визначення розміру недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_3 , за запитом приватного нотаріуса Скиба Т.В. не за весь час затримки у виплаті, а лише за період із січня 2018 року до серпня 2020 року включно;

-зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України в м.Лисичанську Луганської області сформувати та направити до приватного нотаріуса Скиба Т.В. для включення до складу спадщини після померлої ОСОБА_3 , відповідну довідку із врахуванням усієї суми недоотриманої пенсії померлого пенсіонера ОСОБА_3 без обмеження будь-яким строком та із врахуванням індексації та усіх проведених надбавок за час відсутності виплат.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до змісту позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на території міста Кадіївка, що є зоною проведення операції об`єднаних сил померла мати позивача - ОСОБА_3 . Померла мати позивача - ОСОБА_3 , була пенсіонером на момент смерті та зареєстрована в якості ВПО на території м.Лисичанськ. Наприкінці 2015 року початку 2016 року, у зв`язку із проведенням бойових дій, а також із хворобою, пенсіонер ОСОБА_3 не змогла виїхати на підконтрольну українській владі територію за місцем реєстрації в якості ВПО, у зв`язку із чим відповідач їй припинив виплату пенсій, та із лютого 2016 року пенсійні виплати на адресу пенсіонера ОСОБА_3 були припинені. Таким чином із лютого 2016 року до моменту смерті до серпня 2020 року включно, пенсіонер ОСОБА_3 не отримувала жодних пенсійних виплат. Після смерті матері позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріусу у місті Харкові та за результатами такого звернення після перевірки родинних відносин, нотаріусом була відкрита спадкова справа. На початку січня 2021 року, за для отримання розміру недоотриманої пенсії за дні життя померлим пенсіонером ОСОБА_3 , за для встановлення складу спадщини, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Скиба Т.В. звернулася до відповідача із письмовим запитом. За результатами такого звернення було отримано письмову відповідь, в якій зазначено, що сума недоотриманої пенсії за дні життя померлої пенсіонера ОСОБА_3 за період з 13.01.2018 по 31.08.2020 склала суму 59141,67 грн. Позивач вважає, що дана сума з боку відповідача вказана не вірно, а саме зменшена, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. […] фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справи адміністративної юрисдикції. Необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб`єкта владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватись відповідним суб`єктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин, до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстру приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Скибою Тетяною Володимирівною 06.01.2021 зареєстровану спадкову справу №67039658, спадкодавцем за якою є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

06.01.2021 за вих.№5/02-14 приватний нотаріус Скиба Т.В. звернулась із запитом до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області, в якому просила повідомити, щодо суми несплаченої пенсії, інших виплат та за який період належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На вищевказаний запит відповідачем надано відповідь від 09.02.2021 №1211-02-8/1350, в якій зазначено, що за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишилась недоотримана пенсія у сумі 59141,67 грн за період з 13.01.2018 по 31.08.2020.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з частинами першою, третьою статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що оскільки грошові кошти недоотриманих пенсійних виплат входять до спадкового майна, їх отримання регулюється спадковим законодавством.

Дослідженням позовної заяви судом встановлено, що суттю спору є суто приватно-правові відносини між сторонами, а саме отримання позивачем сум недоотриманої пенсії, що належали його матері за життя та неправильне (на думку позивача) визначення органом Пенсійного фонду з цього приводу суми, що повинна увійти до складу спадщини та бути виплачена спадкоємцю.

При цьому, з моменту звернення позивача в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини від 06.01.2021 всі питання щодо визначення розміру недоотриманої пенсії за житті померлого, які повинні увійти до складу спадщини, набувають суто приватно-правових відносин і стосуються права позивача на спадщину, не дивлячись на те, що стороною у справі є територіальний орган Пенсійного фонду.

Оглядом Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.12.2015 № 27-3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 січня 2016 за № 96/28226, судом встановлено, що Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань:

1) забезпечує додержання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення;

2) забезпечує надходження від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства;

3) планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду;

4) забезпечує ведення в районі (місті) реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб), своєчасне внесення відомостей до нього та їх використання, контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб, та автоматизовану обробку інформації;

5) забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду;

6) здійснює контроль за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів;

7) призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства;

8) забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством;

9) здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів;

10) застосовує фінансові санкції, передбачені законом;

11) надає застрахованим особам інформацію, що міститься на їх персональних облікових картках у реєстрі застрахованих осіб;

12) проводить за вимогою страхувальників звірення сум нарахування та сплати страхових внесків, інших платежів, надає їм інформацію, визначену законодавством;

13) організовує професійну підготовку та підвищення кваліфікації кадрів, узагальнює та поширює прогресивні форми і методи роботи;

14) проводить у межах своїх повноважень інформаційно-роз`яснювальну роботу серед населення, надає страхувальникам консультації з питань застосування законодавства про ведення обліку застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, роз`яснює їхні права і обов`язки;

15) інформує громадськість про свою діяльність;

16) здійснює розгляд звернень, заяв та скарг підприємств, установ, організацій і громадян з питань діяльності Фонду, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг;

17) узагальнює та аналізує результати роботи управління Фонду, вносить відповідні пропозиції головному управлінню Фонду;

18) забезпечує в межах своїх повноважень реалізацію державної політики стосовно захисту інформації з обмеженим доступом;

19) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Отже, саме у вказаних випадках територіальний орган Пенсійного фонду виступає як суб`єкт владних повноважень, дії якого можуть бути оскаржені до адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

При цьому дії територіальних органів Пенсійного фонду при наданні відповіді на запити нотаріальних контор / приватних нотаріусів щодо визначення сум недоотриманих пенсій за життя померлих пенсіонерів набувають приватно-правовий характер, оскільки нерозривно пов`язані з правом спадкоємців на спадщину у вигляді недоотриманих сум пенсій померлих спадкодавців, і повинні розглядатись, у разі порушення прав спадкоємців, нерозривно в порядку цивільного судочинства шляхом безпосереднього стягнення таких недоотриманих сум, а не визнання протиправними дій територіальних органів Пенсійного фонду при наданні відповіді на запити нотаріальних контор / приватних нотаріусів.

Оскільки між сторонами виник приватний спір, який випливає не з публічно-правових, а із цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов Кузьміна Євгена Валерійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , слід вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (пункт 1 частини першої статті 170 КАС України).

Згідно вимог частини шостої статті 170 КАС України встановлено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Керуючись статями 2, 19, 160, 170, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Кузьміна Євгена Валерійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дій щодо визначення розміру недоотриманної пенсії померлої, зобов`язання сформувати та направити до приватного нотаріуса для включення до складу спадщини після померлої відповідну довідку.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснити позивачу право звернутися з даним позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяН.М. Басова