Справа № 240/1250/21
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

22 лютого 2021 року м. Житомир справа № 240/1250/21

категорія 109010000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради, Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Шевченка", про визнання протиправними дій, скасування містобудівних умов та обмежень, а також дозволу на виконання будівельних робіт,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень від 26.03.2018 №22/18 на об`єкт: "Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1 " та скасувати ці містобудівні умови та обмеження;

- визнати протиправними дії Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 29.11.2018 №ЖТ 77 на об`єкт: "Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями громадського призначення" та скасувати цей дозвіл.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 вказана позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом надання до суду заяви із зазначенням інших поважних підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду, підтверджених належними доказами.

На виконання вимог ухвали суду позивач направив заяву про усунення недоліків, до якої надано заяву про поновлення строку звернення до суду та уточнену позовну заяву.

У заяві про поновлення процесуального строку звернення до суду позивач просить визнати причини пропуску строку за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити цей строк.

В обґрунтування клопотання вказав, що 15.12.2018 розпочалося будівництво по вул. В.Бердичівській, 50-а у м. Житомирі. Проте забудовником не було надано жодних документів, на підставі яких таке будівництво розпочалося. Після звернення 17.12.2018 до органів місцевого самоврядування позивач був частково ознайомлений з містобудівними умовами та обмеженнями та наявністю дозволу на будівництво. Зазначає, що у загальному доступі є тільки самі МУіО без містобудівного розрахунку та інших документів, необхідних для їх отримання, а що стосується дозволу на будівництво, то у загальному доступі є тільки дані про його наявність. Також позивач свою заяву обґрунтовує тим, що він неодноразово звертався до органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та до відділу поліції щодо наявних порушень будівництва, однак ніяких дій ними не було здійснено. Написанням чисельних заяв, скарг та запитів йому вдалося ініціювати перевірку виконання вимог припису від 13.02.2019 №21/19-а про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. У свою чергу, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та експертним висновком, він не мав змоги використати отриману інформацію, оскільки у нього відібрали розписку про нерозголошення. Оскільки з початку 2020 року розпочалася пандемія, пов`язана з коронавірусною хворобою, органи державної влади не вживали жодних дій щодо вирішення спірної ситуації, а їх бездіяльність є умисною та такою, що захищає приватні інтереси забудовника. ОСОБА_1 вказує на те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду слід звертати увагу на всі доводи позивача, на тривалість строку, який пропущено, на поведінку позивача протягом цього строку, на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду, та оцінювати їх у сукупності.

Розглянувши зазначену заяву, суд враховує таке.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Залишаючи позов без руху, суд вказав на те, що строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

У свою чергу, застосування для реалізації права на звернення з позовом до суду іншого строку, ніж визначений у процесуальному законі, можливе лише за умови наявності поважних причин, з яких встановлений строк був пропущений. Такими причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Досліджуючи зміст заяви позивача про поновлення строку звернення до суду, суд констатує, що її обґрунтування зводиться до того, що позивач обрав відмінний від судового шлях для скасування оскаржуваних у даній справі рішень. Дійсно, його поведінка демонструє той факт, що позивач вживав необхідні у його розумінні заходи для припинення будівництва, з яким він не згоден, шляхом адресованої компетентним державним органам вимоги виконати свій обов`язок з належного вирішення спірного питання.

Однак, суд вважає, що запроваджене законодавцем регулювання питання судового захисту прав, які особа вважає порушеними, у спосіб, який чітко регламентує строки звернення до суду, виключає можливість визнання поважними причинами пропуску такого строку застосування суб`єктом звернення альтернативної процедури для оскарження рішень суб`єкта владних повноважень.

На користь такого висновку вказує і правило, за яким встановлено спеціальний строк звернення до адміністративного суду, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком. У цьому випадку згідно з ч. 4 ст. 122 КАС України такий строк обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги.

На противагу наведеному регулюванню, правовідносини, спір стосовно яких виник у даній справі, не передбачають досудового порядку вирішення спору. Відтак, застосована позивачем альтернативна процедура оскарження рішень, з якими він не згоден, не може свідчити про наявність підстав для відтермінування для нього строку звернення до суду, формою якого є його поновлення внаслідок визнання поважними причин пропуску такого строку.

У даному випадку застосовується загальне правило - обчислення строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Як було зазначено, про обставини ухвалення рішень, які оскаржуються у даній справі, позивач дізнався у 2018 році. Обставин, які би робили об`єктивно неможливим таке тривале зволікання зі зверненням з позовом до суду до 2021 року, позивач не навів.

Слід також відзначити, що фактично дії, які вчиняв позивач, не призвели до бажаного результату, а у січні 2021 року поновлено проведення будівельних робіт. Тобто аргументи позивача стосовно того, що він зневірився у ефективності державних органів, є занадто суб`єктивними, аби їх можна було покласти в основу рішення про поважність причин пропуску строку звернення до суду. За іншою логікою, така зневіра могла настати і у більш тривалий строк. Оскільки позивач не є єдиними учасником спірних правовідносин, суд не може ігнорувати необхідність дотримання балансу інтересів усіх учасників таких правовідносин та допускати можливість їх регулювання на основі особистих мотивів сторін. Такі правовідносини мають бути врегульовані чітко встановленими правилами, одним з аспектів яких є строк звернення до суду.

Позивачем на наведено причин, які б відповідали критеріям поважності, для поновлення пропущеного строку, окрім власних переконань про очікувану ефективність застосованої ним альтернативної судовій процедури для оскарження дій та рішень, з якими він не згоден.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Посилання позивача на запровадження карантину на всій території України у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, також не може бути визнано поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки принаймні у часових рамках запровадження таких заходів з 12.03.2020 занадто відтерміновано від моменту, з якого позивачу стало відомо про існування містобудівних умов та обмежень, а також дозволу на будівництво.

Додатково суд звертає увагу при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для такого поновлення.

Частиною 1, 2 ст. 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, суд дійшов висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду з позовною заявою до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради, Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про визнання протиправними дій та скасування рішень без зазначення поважних причин пропуску такого строку.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява повертається позивачеві.

Згідно з ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки недоліки позовної заяви, залишеної без руху, не усунуто позивачем у строк, встановлений судом, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 , що не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради, Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив "Шевченка", про визнання протиправними дій та скасування рішень повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Майстренко