Справа № 360/325/21
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 лютого 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/325/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом адвоката Косогової Людмили Олексіївни в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом адвоката Косогової Людмили Олексіївни (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - відповідач), в якому представник позивача просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 27 серпня 2020 року № 2144/2020 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 24 червня 2019 року, зареєстровану за № 2144, з урахуванням додатково наданих ОСОБА_1 документів;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 періоди догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку з 13 березня 1982 року до 24 липня 1983 року та з 03 листопада 1983 року до 03 листопада 1986 року, періодів роботи в Свердловському міжколхозному теплично-овочевому комбінаті з 27 квітня 1982 року до 24 травня 1985 року, в Свердловському райпо з 01 липня 1985 року до 02 січня 1988 року, в Новоборовицькому сільпо з 01 січня 1988 року до 26 вересня 1989 року та періоду догляду за пенсіонером, що за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду з 25 травня 2006 року до 30 квітня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 24 червня 2019 року позивач звернулась до відповідача з заявою, зареєстрованою за № 2144, про призначення пенсії за віком, додавши до неї документи, зазначені в розписці-повідомленні. Надалі, додатково до заяви про призначення пенсії за віком від 24 червня 2019 року, зареєстрованої за № 2144, позивачем на адресу відповідача направлено заяви від 13 лютого 2020 року б/н та від 31 серпня 2020 року про призначення пенсії за віком на підставі документів, доданих до заяви від 24 червня 2019 року, зареєстрованої за № 2144, та документів, доданих до цих заяв.

Так, до заяви від 13 лютого 2020 року б/н позивачем додано, зокрема, такі документи: архівну довідку від 23 вересня 2019 року № 1295, видану Адміністрацією міста Ровеньки, про періоди роботи ОСОБА_1 в Свердловському міжколхозному теплично-овочевому комбінаті (оригінал); довідку без номеру та без дати, видану Споживчим товариством "Свердловське районне споживче товариство", про періоди роботи ОСОБА_1 в товаристві (оригінал). Зазначені документи були надані відповідачу на підтвердження періодів роботи позивача з 27 квітня 1982 року до 24 травня 1985 року в Свердловському міжколхозному теплично-овочевому комбінаті, з 01 липня 1985 року до 02 січня 1988 року в Свердловському райпо, з 01 січня 1988 року до 26 вересня 1989 року в Новоборовицькому сільпо та зарахування цих періодів до стажу роботи для призначення пенсії за віком.

До заяви від 31 серпня 2020 року б/н додано такі документи: копію довідки Рубіжанської ВТЕК від 22 травня 1973 року серії Д-70 № 366727; копію довідки про доходи № НОМЕР_1 , видану 06 лютого 2020 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області; копію висновку від 06 червня 2017 року № 814, виданого Комунальною установою "Сєвєродонецький центр первинної медико-санітарної допомоги"; копію висновку від 07 червня 2018 року № 766, виданого Комунальною установою "Сєвєродонецький центр первинної медико-санітарної допомоги"; копію довідки від 13 лютого 2020 року № 1/1566, видану Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради; копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року. Зазначені документи були надані відповідачу на підтвердження періоду догляду позивача за пенсіонером (чоловік позивача), який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду та зарахування цього періоду до стажу роботи для призначення пенсії за віком.

23 вересня 2019 року відповідачем прийнято рішення № 2144/2019, згідно з яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком. Вказане рішення оскаржено позивачем до Луганського окружного адміністративного суду (справа № 360/1615/20).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі № 360/1615/20 позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 23 вересня 2019 року № 2144/2019 та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 червня 2019 року, зареєстровану за № 2144, про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На виконання судового рішення у справі № 360/1615/20 відповідачем повторно розглянуто заяву позивача про призначення пенсії за віком та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 27 серпня 2020 року № 2144/2020. Згідно з цим рішенням стаж роботи, який враховано відповідачем, склав 12 років 9 місяців 17 днів. Водночас, відповідачем відмовлено у зарахуванні до стажу позивача для призначення пенсії таких періодів: з 13 березня 1982 року по 23 липня 1983 року - період догляду непрацюючої матері за дитиною до 3-х років; з 03 листопада 1983 року по 02 листопада 1986 року - період догляду непрацюючої матері за дитиною до 3-х років; з 27 квітня 1982 року по 24 травня 1985 року - період роботи позивача в Свердловському міжколхозному теплично-овочевому комбінаті; з 01 липня 1985 року по 02 січня 1988 року - період роботи позивача в Свердловському райпо; з 01 січня 1988 року по 26 вересня 1989 року - період роботи позивача в Новоборовицькому сільпо; з 25 травня 2006 року до 30 квітня 2019 року - період догляду за пенсіонером (чоловік позивача), що за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Відмова у зарахуванні до стажу роботи позивача для призначення пенсії періодів догляду непрацюючої матері за дитиною до 3-х років вмотивована ненаданням позивачем копій (нотаріально посвідчені) паспортів дітей. В свою чергу відмова в зарахуванні до стажу роботи позивача для призначення пенсії інших періодів вмотивована тим, що документи, які підтверджують зазначені періоди, ні до заяви від 24 червня 2019 року, ні протягом трьох місяців з дня подання зазначеної заяви ОСОБА_1 не надавались. Також відповідачем зазначено, що надати оцінку таким документам у зв`язку з їх відсутністю при розгляді заяви від 24 червня 2019 року неможливо.

З посиланням на положення статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", статей 24, 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 серпня 1993 року № 637, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, представник позивача вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскаржуване рішення та просить позовні вимоги задовольнити.

Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області позов не визнало, про що через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) 08 лютого 2021 року за вхідним реєстраційним № 5231/2021 подало відзив на позовну заяву від 05 лютого 2021 року б/н, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (арк. спр. 100-105).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що 24 червня 2019 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою про призначення пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви про призначення пенсії позивачем було надано такі документи: паспорт серії НОМЕР_2 ; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; атестат від 17 липня 1978 року № 3940; довідку про навчання від 01 лютого 2019 року № 113; довідки про періоди роботи від 27 лютого 2019 року №№ 3-599/01, 3-600/01, від 31 січня 2019 року № 188, від 12 квітня 2019 року № 1; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 97; свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 ; свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , серії НОМЕР_6 ; свідоцтва про народження дітей серії НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , які були повторно видані відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області. Трудової книжки ОСОБА_1 надано не було.

Управління розглянуло заяву ОСОБА_1 з наявними документами та прийняло рішення від 23 вересня 2019 року № 2144/2019 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком за заявою від 24 червня 2019 року у зв`язку з відсутністю на час звернення страхового стажу.

13 лютого 2020 року на адресу відповідача надійшла заява (невстановленого Законом зразка) ОСОБА_1 від 13 лютого 2020 року, в якій позивач просила призначити пенсію з урахуванням додатково наданих документів. До заяви позивачем було надано: довідку від 07 жовтня 2019 року № 1552, видану Сєвєродонецьким міським центром зайнятості щодо періодів виплати допомоги по безробіттю; архівну довідку від 23 вересня 2019 року № 1295, видану «мовою оригіналу - администрацией города Ровеньки Луганской народной республики» про періоди роботи ОСОБА_1 в Свердловському міжколхозному теплично-овочевому комбінаті з 27 квітня 1982 року до 24 травня 1985 року, довідку без номера та без дати, видану Споживчим товариством «Свердловське районне споживче товариство», про періоди роботи ОСОБА_1 в Свердловському РАЙПО з 01 липня 1985 року до 02 січня 1988 року та в Новоборовицькому сільпо з 01 січня 1988 року до 26 вересня 1989 року, архівну довідку від 16 липня 2010 року № 01/557, видану Сєвєродонецькою міською радою, щодо підтвердження страхового стажу, копію довідку від 27 лютого 2010 року № 54/4096, видану Сєвєродонецьким міським відділом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, щодо звернення ОСОБА_1 про викрадення паспорту, трудової книжки та диплома.

З посиланням на положення пунктів 1, 6 розділу І, пунктів 6, 7 розділу ІІ Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436, відповідач зазначив, що заява ОСОБА_1 від 13 лютого 2020 року про призначення пенсії була розглянута як звернення, будь-яке рішення з приводу її розгляду управлінням не приймалось. Листом від 24 лютого 2020 року вих. № 3874/02-22 ОСОБА_1 надано обґрунтовану відповідь на заяву про призначення пенсії від 13 лютого 2020 року.

Щодо періодів роботи ОСОБА_1 з 27 квітня 1982 року по 24 травня 1985 року в Свердловському міжколхозному теплично-овочевому комбінаті, з 01 липня 1985 року по 02 січня 1988 року в Свердловському РАЙПО та з 01 січня 1988 року до 26 вересня 1989 року в Новоборовицькому сільпо відповідач зазначив, що надані архівні довідки видані підприємствами, які розташовані на тимчасово окупованій території України, а тому не можуть бути враховані при призначенні пенсії.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі № 360/1615/20 позов ОСОБА_1 до управління про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано рішення управління про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано управління повторно розглянути заяву позивача від 24 червня 2019 року, зареєстровану за № 2144, про призначення пенсії за віком.

У рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі № 360/1615/20 було зазначено, що рішення управління про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 23 вересня 2019 року № 2144/2019 не містить зазначення періодів роботи, які включено або не включено до страхового стажу, конкретних підстав не включення таких періодів, не зазначено, яких саме документів в підтвердження страхового стажу не надано позивачем. Також судом було зазначено, що в даному рішенні відсутні мотиви не зарахування до страхового стажу окремих періодів.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі № 360/1615/20 управлінням повторно розглянуто заяву позивача від 24 червня 2019 року, зареєстровану за № 2144, про призначення пенсії за віком. За результатами розгляду було прийнято рішення від 27 серпня 2020 року № 2144/2020 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком за заявою від 24 червня 2019 року у зв`язку з відсутністю на час звернення страхового стажу.

На підставі наданих ОСОБА_1 документів зараховано до страхового стажу такі періоди: з 01 вересня 1977 року по 18 липня 1978 року (10 місяців 18 днів) зараховано до загального страхового стажу роботи на підставі довідки про навчання від 01 лютого 2019 року № 113; з 19 липня 1978 року по 12 березня 1982 року (3 роки 7 місяців 24 дні) та з 17 жовтня 1989 року по 14 липня 1994 року (4 роки 8 місяців 28 днів) зараховано до загального страхового стажу роботи на підставі довідки про роботу від 27 лютого 2019 року № 3-599/01; з 15 липня 1994 року по 24 квітня 1997 року (2 роки 9 місяців 20 днів) зараховано до загального страхового стажу роботи на підставі довідки про роботу від 12 квітня 2019 року № 1; з 25 липня 1997 року по 09 жовтня 1997 року (2 місяці 15 днів) та з 20 січня 1998 року по 31 липня 1998 року (06 місяців 12 днів) зараховано до загального страхового стажу роботи на підставі довідки про виплату допомоги по безробіттю від 31 січня 2019 року № 188.

Загалом врахований загальний страховий стаж склав 12 років 9 місяців 17 днів.

За результатами розгляду поданих ОСОБА_1 до заяви від 24 червня 2019 року не зараховано до страхового стажу такі періоди: з 13 березня 1982 року по 23 липня 1983 року (1 рік 4 місяці 11 днів) час догляду непрацюючої матері за дитиною до 3-х років; з 03 листопада 1983 року по 02 листопада 1986 року (3 роки) час догляду непрацюючої матері за дитиною до 3-х років, оскільки алгоритм зарахування до стажу роботи часу догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми врегульовано Порядком № 637. Час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі свідоцтва про народження або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть) та документів про те, що до досягнення 3-річного віку мати не працювала. Надані свідоцтва про народження дітей серії НОМЕР_7 та серії НОМЕР_8 від 10 лютого 2015 року видані повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області та підтверджують тільки факт народження дітей, а не досягнення ними 3-річного віку. Відсутність факту смерті дитини до 3-річного віку та факт досягнення дитиною цього віку підтверджується або свідоцтвом про смерть дитини після 3-х років або паспортом дитини. ОСОБА_1 зазначених документів не надала. На підставі зазначеного зарахувати до стажу роботи час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними 3-річного віку (загалом 4 роки 4 місяці 11 днів) немає законних підстав, оскільки тільки за свідоцтвами про народження неможливо встановити факт досягнення дітьми 3-річного віку.

Пунктом 1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, надано право особі додавати недостатні документи протягом трьох місяців з дня подання заяви про призначення пенсії. В цьому випадку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви на призначення пенсії.

Також відсутні підстави для зарахування до загального страхового стажу періодів роботи в Свердловському міжколхозному теплично-овочевому комбінаті з 27 квітня 1982 року по 24 травня 1985 року, в Свердловському РАЙПО з 01 липня 1985 року по 02 січня 1988 року, в Новоборовицькому сільпо з 01 січня 1988 року до 26 вересня 1989 року, а також періоду догляду за пенсіонером, що за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, з 25 травня 2006 року до 30 квітня 2019 року, оскільки документи, які підтверджують вищезазначені періоди роботи та період догляду за пенсіонером, ні до заяви від 24 червня 2019 року, ні протягом трьох місяців з дня подання зазначеної зави ОСОБА_1 не надавались. Надати оцінку таким документам у зв`язку з їх відсутністю при розгляді заяви від 24 червня 2019 року неможливо.

Також відповідач зазначив, що позивач просить зарахувати до стажу її роботи для призначення пенсії за віком період догляду за пенсіонером, що за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, з 25 травня 2006 року по 30 квітня 2019 року. Проте в наданій ОСОБА_1 довідці Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 13 лютого 2020 року № 1/1565 зазначено період виплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за ОСОБА_4 з 06 червня 2017 року по 15 травня 2020 року.

Період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року враховується за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, відомості на ім`я ОСОБА_1 про страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, в Реєстрі застрахованих осіб відсутні.

Також позивачем було додано висновки від 06 червня 2017 року № 814 та від 07 червня 2018 року № 766 Комунальної установи «Сєвєродонецький центр первинної медико-санітарної допомоги» на ім`я ОСОБА_4 про те, що він потребує постійного стороннього догляду. Відповідач зауважує, що перша довідка за № 814 видана з 06 червня 2017 року. Тому незрозуміло, чому ОСОБА_1 в позовних вимогах зазначає період догляду за пенсіонером, що за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду з 25 травня 2006 року.

Відповідач звернув увагу суду на те, що документи щодо періоду догляду за пенсіонером, що за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, ні до заяви від 24 червня 2019 року, ні до заяви від 05 листопада 2019 року позивачем не надавались, будь-яке рішення по цим документам управлінням не приймалось.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою від 21 січня 2021 року про відкриття провадження в адміністративній справі судом ухвалено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 45-48).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою від 24 червня 2019 року, зареєстрованою за № 2144, про призначення пенсії за віком, додавши до неї зазначені в розписці-повідомленні документи (арк. спр. 7, 8, 55, 55 зв.).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 23 вересня 2019 року № 2144/2019 ( ОСОБА_1 ) ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність страхового стажу (арк. спр. 20-21, 70-71).

Згідно з інформацією, що міститься в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, стаж ОСОБА_1 для розрахунку складає 12 років 09 місяців 17 днів. У межах спірних правовідносин до страхового стажу позивача зараховано період навчання з 01 вересня 1977 року по 18 липня 1978 року, періоди роботи з 19 липня 1978 року по 12 березня 1982 року, з 17 жовтня 1989 року по 14 липня 1994 року, з 15 липня 1994 року по 24 квітня 1997 року та періоди одержання допомоги по безробіттю з 25 липня 1997 року по 09 жовтня 1997 року та з 20 січня 1998 року по 31 липня 1998 року (арк. спр. 73).

Згідно з протоколом без дати № 38 ОСОБА_1 не має права на пенсію (арк. спр. 56 зв.).

Відповідно до довідки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 13 серпня 2019 року б/н про відсутність індивідуальних відомостей про особу ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , паспорт серії НОМЕР_2 , за зазначеними параметрами відомості про страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, в Реєстрі застрахованих осіб відсутні (арк. спр. 75 зв.).

17 лютого 2020 року позивач звернулась до відповідача з заявою довільної форми від 13 лютого 2020 року, зареєстрованою за № 1243/22, якою просила призначити їй пенсію за віком на підставі заяви від 24 червня 2019 року, зареєстрованої за № 2144, з урахуванням документів, наданих до цієї заяви (арк. спр. 9, 84-87).

Листом від 24 лютого 2020 року № 3874/02-22 відповідач повідомив позивача, що надані нею до заяви від 13 лютого 2020 року, зареєстрованої за № 1243/22, документи не можуть бути враховані в роботі, оскільки видані підприємствами, які розташовані на тимчасово окупованій території України (арк. спр. 83).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі № 360/1615/20, яке набрало законної сили 10 серпня 2020 року, позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії- задоволено частково (арк. спр. 22-25, 76 зв.-80):

- визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 червня 2019 року, зареєстровану за № 2144, про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;

- у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі № 360/1615/20 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області прийнято рішення від 27 серпня 2020 року № 2144/2020 ( ОСОБА_1 ), яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком через відсутність на день звернення необхідного страхового стажу не менше 26 років (арк. спр. 26-27, 81-82).

Позивач вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до її страхового стажу періоди догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення кожною дитиною трирічного віку з 13 березня 1982 року по 24 липня 1983 року та з 03 листопада 1983 року по 03 листопада 1986 року, періоди роботи у Свердловському міжколхозному теплично-овочевому комбінаті з 27 квітня 1982 року по 24 травня 1985 року, у Свердловському РАЙПО з 01 липня 1985 року по 02 січня 1988 року, у Новоборовицькому сільпо з 01 листопада 1988 року по 26 вересня 1989 року та період догляду за пенсіонером, що за висновками медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, з 25 травня 2006 року по 30 квітня 2019 року.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до абзаців другого, четвертого частини першої статті 26 Закону № 1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року (абзаци чотирнадцятий, двадцять третій частини першої статті 26 Закону № 1058-IV).

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абзацом дев`ятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Абзацом першим частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV регламентовано, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Пунктами "а", "є", "ж" частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду; ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I "Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії" Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2017 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до абзацу першого підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ "Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший" Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Абзацом першим пункту 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Щодо періодів догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення кожною дитиною трирічного віку з 13 березня 1982 року по 23 липня 1983 року та з 03 листопада 1983 року по 02 листопада 1986 року та періодів роботи в Свердловському міжколхозному теплично-овочевому комбінаті з 27 квітня 1982 року по 24 травня 1985 року, в Свердловському райпо з 01 липня 1985 року по 02 січня 1988 року та в Новоборовицькому сільпо з 01 січня 1988 року по 26 вересня 1989 року, суд зазначає таке.

Пунктом 11 Порядку № 637 визначено, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала. Документами, які підтверджують те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала, і те, що до досягнення дитиною 12-річного віку один з батьків не працював, є: виписка з трудової книжки; відомості про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, отримані в порядку взаємного обміну інформацією; інформація із системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України.

Позивач в своїй позовній заяві фактично просить зарахувати до її страхового стажу одночасно і періоди догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку, і періоди роботи у цей час, що є неприпустимим. Так, період роботи у Свердловському міжколхозному теплично-овочевому комбінаті з 27 квітня 1982 року по 24 травня 1985 року та у Свердловському райпо з 01 липня 1985 року по 02 січня 1988 року фактично охоплює період здійснення позивачем догляду за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку з 13 березня 1982 року по 23 липня 1983 року та з 03 листопада 1983 року по 02 листопада 1986 року. Неохопленим періодом роботи є лише період роботи у Свердловському райпо з 03 листопада 1986 року по 02 січня 1988 року та період роботи у Новоборовицькому сільпо з 01 січня 1988 року (зазначена дата викликає обґрунтовані сумніви, оскільки позивач згідно з наданою довідкою по 02 січня 1988 року працювала у Свердловському райпо) по 26 вересня 1989 року, що загалом складає 2 роки 10 місяців 24 дні.

Надана позивачем довідка про періоди роботи ОСОБА_1 у Свердловському райпо з 01 липня 1985 року по 02 січня 1988 року та у Новоборовицькому сільпо з 01 січня 1988 року по 26 вересня 1989 року (арк. спр. 12, 85 зв.) оформлена неналежним чином, зокрема, не містить номеру та дати її видачі, підписана особою, яка відповідно до інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, не є керівником Споживчого товариства «Свердловське районне споживче товариство» (арк. спр. 108), а тому суд не бере до уваги таку довідку.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на той факт, що додаткові документи не надавались позивачем під час звернення за призначенням пенсії, оскільки на момент прийняття оскаржуваного рішення у цій справі (27 серпня 2020 року), відповідач мав у розпорядженні надані разом з заявою про призначення пенсії від 05 листопада 2019 року, зареєстрованою за № 4899, та заявою від 13 лютого 2020 року, зареєстрованою 17 лютого 2020 року за № 1243/22, додаткові документи, якими підтверджується спірний страховий стаж позивача, а отже, мав їх врахувати при прийнятті оскаржуваного рішення.

Також суд зауважує, що в наданих суду матеріалах наявні документи, а саме відомості з ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії щодо стажу для розрахунку права, відповідно до яких до страхового стажу позивача зараховано періоди догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку з 13 березня 1982 року по 23 липня 1983 року та з 03 листопада 1983 року по 02 листопада 1986 року, що загалом складає 4 роки 4 місяці 11 днів (арк. спр. 33, 57). Зазначене також підтверджується листом Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 20 лютого 2020 року № 31/3-5 на адвокатський запит, в якому зазначено, що з урахуванням додатково наданих документів до заяви про призначення пенсії від 05 листопада 2019 року (позивачем надано скановану копію паспорту доньки серії НОМЕР_10 та скановану копію паспорту сина серії НОМЕР_11 ) до загального стажу було зараховано також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку з 13 березня 1982 року по 23 липня 1983 року та з 03 листопада 1983 року по 02 листопада 1986 року. Наявний страховий стаж склав 17 років 1 місяць 28 днів (арк. спр. 31-32).

Отже, при прийнятті оскаржуваного рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку з 13 березня 1982 року по 23 липня 1983 року та з 03 листопада 1983 року по 02 листопада 1986 року, що загалом складає 4 роки 4 місяці 11 днів.

Щодо незарахування відповідачем до страхового стажу періоду здійснення позивачем догляду за пенсіонером, що за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, з 25 травня 2006 року до 30 квітня 2019 року, суд зазначає таке.

Пунктом 10 Порядку № 637 передбачено:

час догляду за особою з інвалідністю I групи, дитиною з інвалідністю віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, встановлюється на підставі: акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду; документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для осіб з інвалідністю I групи і дітей з інвалідністю) і вік (осіб похилого віку і дітей з інвалідністю);

акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних;

документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів праці та соціального захисту населення або Пенсійного фонду та інші документи;

документами, які підтверджують вік, можуть бути свідоцтво про народження або паспорт чи довідка житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації) та інші.

Згідно з пунктом 14 статті 11 Закону 1058-IV (в редакції, яка діла з 01 січня 2005 року) загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають один з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства.

Пунктом 9 статті 11 Закону 1058-IV (в редакції, яка діяла станом на 24 червня 2019 року) загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають один із непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, один із прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, дитиною, хворою на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, за дитиною, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства;.

Стаж обчислюється на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу, які надаються відділом персоніфікованого обліку Пенсійного фонду.

До 01 січня 2005 року час догляду за названою категорією осіб зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених чинним раніше законодавством.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 558 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, котрих обслуговують соціальні служби), призначається щомісячна компенсаційна виплата.

При зарахуванні до страхового стажу періоду догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, до управління Пенсійного фонду України надається довідка управління праці та соціального захисту населення, яка підтверджує отримання щомісячної компенсаційної виплати, за яку сплачені страхові внески.

У разі, якщо до січня 2004 року непрацююча працездатна особа доглядала за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду, час догляду зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, незалежно від отримання допомоги або компенсації.

Періоди догляду за пенсіонерами зараховуються до страхового стажу на вказаних вище умовах при призначенні пенсій на загальних підставах.

Отже, час догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду в період до 2004 року (включно) зараховується, зокрема, на підставі акта фактичних обставин здійснення догляду за такою особою, а починаючи з 01 січня 2005 року - у разі отримання компенсації по догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду, в управлінні праці та соціального захисту населення (зазначену правову позицію висловлено в постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 348/919/17 (№ рішення в ЄДРСР 75424232)).

Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 13 лютого 2020 року № 1/1566 ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_12 , значиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради і отримує компенсаційну виплату за престарілим, який за висновками медичного закладу потребує постійного стороннього догляду - утриманець ОСОБА_4 , період призначення з 06 червня 2017 року по 15 травня 2020 року (арк. спр. 17, 95 зв.).

Доказів отримання ОСОБА_1 компенсації по догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду, в управлінні праці та соціального захисту населення за період з 25 травня 2006 року по 05 червня 2017 року позивачем ані відповідачу, ані суду не надано.

Окрім того, як встановлено судом, довідка Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 13 лютого 2020 року № 1/1566 разом з іншими документами направлена на адресу відповідача листом від 31 серпня 2020 року б/н (арк. спр. 10-19) та отримана останнім 07 вересня 2020 року (арк. спр. 93-95 зв.), тобто вже після прийняття відповідачем оскаржуваного рішення (27 серпня 2020 року).

Суд не приймає посилання позивача на той факт, що зазначенні документи перебували у володінні відповідача під час розгляду справи № 360/1615/20, оскільки відповідно до положень Порядку № 22-1 саме особа, яка звертається за призначенням/перерахунком пенсії, має подати територіальному органу Пенсійного фонду України всі необхідні документи для призначення пенсії, наявні у неї. При цьому, згідно з пунктом 2.23 розділу ІІ "Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший" Порядку № 22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що навіть у разі зарахування періоду здійснення догляду за пенсіонером, що за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, такому зарахуванню підлягає лише період з 06 червня 2017 року (початок отримання допомоги) по 24 червня 2019 року (дата звернення за призначенням пенсії), що складає 2 роки 00 місяців 19 днів.

Враховуючи те, що позивач станом на 24 червня 2019 року не мала необхідного страхового стажу на час звернення за призначенням пенсії за віком 26 років (12 років 9 місяців 17 днів (наявний страховий стаж) + 4 роки 4 місяці 11 днів (період здійснення догляду за дітьми до 3-х років) + 2 роки 00 місяців 19 днів (період здійснення догляду за пенсіонером, що за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду) = 19 років 2 місяці 17 днів), суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 27 серпня 2020 року № 2144/2020 ( ОСОБА_1 ) "Про відмову в призначенні пенсії" відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги слід залишити без задоволення.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки ухвалою від 21 січня 2021 року про відкриття провадження у справі позивача звільнено від сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову адвоката Косогової Людмили Олексіївни в інтересах ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (ідентифікаційний код 21792459, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська