Справа № 161/1104/21
Суддя: Черняк В. В.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1104/21
Провадження № 2-а/161/99/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Черняка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2021 року (згідно відмітки на конверті, в якому надійшов позов) позивач звернувся до суду з цим позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оспорювана постанова відповідача від 07 жовтня 2020 року №0731/20500/20 є протиправною, адже в його діях відсутній умисел на зазначення невірного року виготовлення транспортних засобів.

У письмовому відзиві представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Волинської митниці Держмитслужби від 07 жовтня 2020 року в справі про порушення митних правил №0731/20500/20 громадянина ОСОБА_1 , як директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРІТ СІСТЕМ» визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 68 472,84 грн.

Постанова мотивована тим, що 11 грудня 2019 року на підставі митної декларації поданої ТОВ «ЕРІТ СІСТЕМ» здійснене митне оформлення автомобіля Renault Megane. Під час митного оформлення декларант зазначив, що автомобіль є 2007 року випуску, хоча згідно свідоцтва про реєстрацію автомобіля зазначено, що він виготовлений у листопаді 2006 року.

Аналогічні за змістом порушення допущені під час декларування:

1) 07 березня 2020 року автомобіля Citroen Berlingo, де задекларований рік виготовлення автомобіля - 2009, а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - 2008;

2) 04 березня 2020 року автомобіля Honda CR-V, де задекларований рік виготовлення автомобіля - 2011, а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - 2010;

3) 19 лютого 2020 року автомобіля Dacia Logan, де задекларований рік виготовлення автомобіля - 2010, а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - 2009;

4) 10 лютого 2020 року автомобіля Renault Megane, де задекларований рік виготовлення автомобіля - 2008, а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - 2007;

5) 31 січня 2020 року автомобіля Renault Megane, де задекларований рік виготовлення автомобіля - 2008, а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - 2007;

6) 18 січня 2020 року автомобіля Renault Megane, де задекларований рік виготовлення автомобіля - 2008, а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - 2007 .

Таким чином, на думку митниці, позивач вчинив дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру сплати митних платежів в сумі 22 824,28 грн., чим вчинив порушення митних правил, передбачене ст.485 МК України.

Саме вищевикладені обставини стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил згідно постанови від 07 жовтня 2020 року №0731/20500/20.

Доказів отримання вказаної постанови позивачем, відповідач суду не надав. Відповідач надав лише копію відповідного супровідного листа, але повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення) - не надав.

Згідно наданих фіскальних чеків АТ «Укрпошта», відповідач надіслав копію постанови 15 жовтня 2020 року у місто Київ (за адресою місцезнаходження ТОВ «Еріт СПІРІТ»), а також у с. Підгайці (за зареєстрованим місцем проживання позивача).

Згідно даних офіційного веб-сайт АТ «Укрпошта», поштове відправлення до м. Києва №960 не було вручено та повернуто за зворотньою адресою.

Поштове відправлення до с. Підгайці №978 не було вручено та повернуто за зворотньою адресою у зв`язку із зазначенням на конверті неповної адреси отримувача.

Частиною другою статті 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, чинне процесуальне законодавство пов`язує початок відліку строку на оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (окрім справ у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) не з моменту вручення його позивачу, а з моменту винесення такого рішення.

Тобто позивачем у даному випадку пропущений строк звернення до суду, який передбачений ч.2 ст.286 КАС України, оскільки спірне рішення винесено 07 жовтня 2020 року, а оскаржено ним лише 16 січня 2021 року.

Проте, ч.1 ст.121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В розглядуваному випадку, як слідує з матеріалів справи, позивач подав письмову заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду, яку мотивує тим, що оскаржив спірні рішення до суду в межах десятиденного строку з дня їх фактичного отримання на адвокатський запит.

На переконання суду, оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду будь-яких доказів вручення позивачу спірного рішення, а надіслане ним поштове відправлення на адресу позивача було повернуто у зв`язку із зазначенням неповної адреси отримувача, строк звернення до суду пропущений позивачем з поважних причин, а тому його слід поновити.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові по суті, суд зазначає наступне.

У п.п.215.3.5-1 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України визначено, що ставки акцизного податку на автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей, що відповідають товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД (крім моторних транспортних засобів, зазначених у товарній позиції 8702 згідно з УКТ ЗЕД), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони, гоночні автомобілі, у тому числі автомобілі, які в установленому законодавством порядку подаються до органів, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, для реєстрації або перереєстрації у зв`язку із зміною моделі транспортного засобу, що до переобладнання під час ввезення відповідала товарній позиції 8704 згідно з УКТ ЗЕД, а після переобладнання відповідає товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД визначається за формулою:

Ставка = Ставка базова х К двигун х К вік,

де Ставка базова - ставка податку в євро за 1 штуку транспортного засобу:

з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та кривошипно-шатунним механізмом з об`ємом циліндрів до 3000 куб. сантиметрів (включно) - 50,0;

з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та кривошипно-шатунним механізмом з об`ємом циліндрів понад 3000 куб. сантиметрів - 100,0;

з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем) з об`ємом циліндрів до 3500 куб. сантиметрів (включно) - 75,0;

з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем) з об`ємом циліндрів понад 3500 куб. сантиметрів - 150,0;

К двигун - коефіцієнт, що визначається діленням об`єму циліндрів двигуна внутрішнього згоряння відповідного транспортного засобу в куб. сантиметрах на 1000 куб. сантиметрів;

К вік - коефіцієнт, що дорівнює кількості повних календарних років з року, наступного за роком виробництва відповідного транспортного засобу, до року визначення ставки податку (для нових транспортних засобів та транспортних засобів, що використовувалися до одного повного календарного року, коефіцієнт дорівнює 1, а для транспортних засобів, що використовувалися понад п`ятнадцять повних календарних років, коефіцієнт дорівнює 15).

Отже, законодавець пов`язує ставку акцизного податку для автомобілів легкових, що відповідають товарній позиції 8703 згідно УКТ ЗЕД, із роком виробництва даного транспортного засобу (коефіцієнт К вік передбачений у п.п.215.3.5-1 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України).

На думку суду, у розглядуваному випадку, перевіряючи задекларовані позивачем відомості про рік виробництва транспортних засобів, відповідач об`єктивно дослідив надані самим позивачем свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та встановив, що ці відомості не відповідають задекларованим.

При цьому суд відхиляє доводи позивача про те, що ці дії ним вчинені не умисно, адже сам позивач надавав для митного оформлення свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, він мав їх у розпорядженні, а отже точно знав рік виробництва автомобілів, а тому повинен був їх достовірно відобразити під час декларування.

Наведені вище обставини, на переконання суду, свідчить про наявність у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, у зв`язку з чим його було обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченою цією статтею.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи встановлено, що на позивача було накладено стягнення за порушення митних правил обґрунтовано та правомірно, суд дійшов висновку, що слід залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись статтею 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Постанову Волинської митниці Держмитслужби від 07 жовтня 2020 року в справі про порушення митних правил №0731/20500/20 залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачем у справі є Волинська митниця Держмитслужби, Волинська область, Любомльський район, с. Римачі, вул. Призалізнична, 13, .

Повне рішення суду складено та підписано 22 лютого 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк