Справа № 420/4690/20
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/4690/20
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Осіпова Ю.В.,

суддів Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо:

- невірного розрахунку ОСОБА_1 посадового окладу (7740,00 грн.) та окладу за військовим званням (1480,00 грн.) для нарахування та виплати грошового забезпечення за період 01.03.2018 по 03.08.2018 року;

- використання розміру посадового окладу (7740.00 грн.) та розміру окладу за військовим званням (1480,00 грн.) для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби ОСОБА_1 ;

- видачі ОСОБА_1 невірної довідки про розміри щомісячних та додаткових видів грошового забезпечення за період 01.03.2018 по 03.08.2018 року з використання розміру посадового окладу (7740,00 грн.) та розміру окладу за військовим званням (1480,00 грн.) для нарахування пенсії;

- використання розміру посадового окладу (7740,00 грн.) та розміру окладу за військовим званням (1480,00 грн.) для нарахування та виплати ОСОБА_1 належної грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2018 роки.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 :

- здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 01.03.2018 по 03.08.2018 року з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України від 07.12.2017 №2246-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018 р., та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

- виплатити ОСОБА_1 різницю між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошового забезпечення за період 01.03.2018 по 03.08.2018 року з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України від 07.12.2017 №2246-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби ОСОБА_1 з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України від 07.12.2017 №2246-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- виплатити ОСОБА_1 різницю між перерахованими та фактично виплаченими сумами одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом Законом України від 07.12.2017 №2246-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- видати ОСОБА_1 довідку "Про розміри щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії" за період 01.03.2018 до 03.08.2018 року з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України від 07.12.2017 №2246-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

- здійснити перерахунок грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2018 роки, виплаченої ОСОБА_1 за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року по справі №420/3935/19, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України від 07.12.2017 №2246-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- виплатити ОСОБА_1 різницю між перерахованою та фактично виплаченою грошовою компенсацією за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2018 роки, виплаченої ОСОБА_1 за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року по справі №420/3935/19, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України від 07.12.2017 №2246-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник Військової частини НОМЕР_1 , 05.11.2020 року подав апеляційну скаргу, в якій зокрема просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020р. зазначена апеляційна скарга була залишена без руху у зв`язку з тим, що вона подана із пропуском встановленого законодавством строку, а апелянтом не зазначено поважних підстав пропуску такого строку. Одночасно апелянту надано 10-денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних вище недоліків поданої ним апеляційної скарги.

Вказану ухвалу від 19.11.2020 року, апелянтом було отримано 25.11.2021 року, що підтверджується розпискою про отримання.

30.11.2020р. до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника апелянта, про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому, зокрема, в обґрунтування поважності пропуску строку, він зазначає, що належне вручення копії оскаржуваного рішення суду 1-ї інстанції відбулося не 29.09.2020р., як вбачається з рекомендованого поштового відправлення, а лише 15.10.2020р., коли воно безпосередньо надійшло до Військової частини НОМЕР_1 , та було зареєстровано за вх. №247.

До того ж, представник апелянта вказує, про те, що у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, відсутні обов`язкові реквізити, що підтверджують отримання поштового відправлення саме уповноваженим представником військової частини НОМЕР_1 .

Розглянувши вищезазначене клопотання апелянта про поновлення строку, колегія суддів приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів, ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, згідно ч.2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч.3 ст.295 КАС України, строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч.2 ст.299 цього Кодексу (ч.3 ст.295 КАСУ).

Окрім того, як вбачається зі змісту приписів ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Слід зазначити, що відповідно до приписів ч.5 ст.251 КАС України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Приписами ж п.3 ч.6 ст.251 КАС України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, то копію оскаржуваного рішення апелянтом отримано 29.09.2020р., що підтверджується рекомендованим повідомленням (а.с. 50), в якому стоїть лише підпис у графі "розписка про одержання", однак апеляційна скарга подана лише 05.11.2020р., та, відповідно, із пропуском встановленого законодавством 30-денного строку для подання апеляційної скарги, оскільки останнім днем для подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення є 29.10.2020р.

Судова колегія звертає увагу, що тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулювання відносин між ними визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, положеннями яких передбачено, що повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - це повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Таким чином, повідомлення про вручення поштового відправлення є документом, який оформлюється з метою отримання відправником відомостей щодо факту вручення поштового відправлення, дати такого вручення та щодо особи, яка отримала це поштове відправлення від імені адресата.

Відповідно до приписів п.90 Правил надання послуг поштового зв`язку, адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку. Довіреність на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом може бути посвідчена нотаріально, посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання. Після пред`явлення оригіналу довіреності її копія залишається в об`єкті поштового зв`язку.

Згідно ж положень п.105 Правил надання послуг поштового зв`язку, одержання реєстрованого поштового відправлення, грошових коштів за поштовим переказом здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством. У разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка. У разі отримання інших реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів одержувач заповнює відповідний бланк повідомлення: зазначає найменування, серію та номер пред`явленого документа, дату одержання та ставить свій підпис.

Із наведених норм чинного законодавства можливо дійти висновку, що загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення про вручення його прізвища. Цей запис здійснює працівник поштового зв`язку.

Перевірка ж документів, що посвідчують особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого листа, адресованого юридичній особі за її місцезнаходженням, а також належне оформлення повідомлення про вручення поштового відправлення на думку колегії суддів, покладено саме на працівників поштового зв`язку, оскільки, саме представник підприємства поштового зв`язку перед врученням кореспонденції має пересвідчитися у повноваженнях особи, яка її отримує.

Схожий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у від 07.06.2019 року у справі № 910/17797/17.

При цьому слід зазначити, що номер та дата реєстрації вхідної кореспонденції самі по собі не свідчать про дату отримання рішення суду, а лише фіксують факт реєстрації кореспонденції суду при надходженні до відповідача.

Відповідач є суб`єктом владних повноважень, що здійснює свою діяльність на професійній основі, а тому проблеми внутрішньої організації виконання роботи його працівниками не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження.

Своєчасність реєстрації вхідної кореспонденції, в тому числі і судових рішень, свідчить виключно про організацію роботи підприємства, установи, організації, проте не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки така організація роботи залежить виключно від самої організації.

З урахуванням зазначеного, подана копія супровідного листа, в даному випадку не є належним доказом поважності причин пропуску строку звернення до суду.

При цьому, підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Отже, у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання ж строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Стаття 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії; при цьому, особливості організації роботи в установі, що таку апеляційну скаргу подала, жодним чином не впливає на неухильність виконання нею своїх процесуальних обов`язків з урахуванням часу, необхідного для вирішення внутрішніх організаційних питань.

Таким чином, як слідує із приписів п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

А отже, беручи до уваги пропуск строку на апеляційне оскарження рішення суду 1-ї інстанції від 16.09.2020 року, та оскільки апелянтом не зазначено поважних підстав для поновлення цього строку, то, відповідно, у відкритті апеляційного провадження за вказаною вище апеляційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 248, 299, 325, 329 КАС України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2020 року на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко