Справа № 200/468/21-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 р. Справа№200/468/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, відповідно до тексту позовної заяви, позивач просить суд:

визнати дії УПФУ, щодо відмови у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах - протиправними;

зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , відповідно до ст. 114 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від дати прийняття заяви про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням неврахованого періоду для трудового стажу з 02.12.2014 по 30.11.2017 у відкритому акціонерному товаристві "Разрез Аршанівський" Республіка Хакасія, Алтайський р-н, с. Аршаново.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що йому призначено пенсію без врахування певних періодів трудової діяльності, не погодившись із таким не врахуванням позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та додав певний перелік документів на підтвердження стажу та заробітку, а також сплати страхових внесків. За результатом розгляду заяви про здійснення перерахунку відповідачем відмовлено у його проведенні, не погодившись із діями відповідача звернувся за оскарженням порушеного права.

Ухвалою суду від 18.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Відповідачем, у встановлений судом строк, надано відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області . З 17.09.2019 позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 2 ч. 1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058.

09.06.2020 позивач звернувся до управління з заявою про перерахунок пенсії з додаванням стажу та заробітку за період роботи з 02.12.2014 по 30.11.2017 на ВАТ «Разрез Аршанівський» Республіка Хакасія, Алтайський край с. Аршаново. До заяви були надані наступні документи: довідка №30 від 25.09.2019 про підтвердження пільгового стажу по Списку №2 за період роботи з 02.12.2014 по 30.11.2017 на ВАТ «Разрез-Аршанівський»; довідка ПАТ КБ «Приватбанк» про курс рубля станом на 17.06.2019; довідка №1/1463 від 25.09.2019 про суми виплат на підприємстві ВАТ 02.12.2014 по 30.11.2017; довідка №1/1464 від 25.09.2019 про суми виплат на підприємстві ВАТ 01.01.2015 по 31.12.2015; довідка №1/1465 від 25.09.2019 про суми виплат на підприємстві ВАТ 01.01.2016 по 31.12.2016; довідка №1/1466 від 25.09.2019 про суми виплат на підприємстві ВАТ 01.01.2017 по 30.11.2017.

Обчислення пенсії проводиться із заробітку за періоди роботи , які враховуються до трудового стажу. Зарахування до страхового стажу з 01.01.2004 періодів роботи території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, у тому числі періодів роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та врахування заробітної плати за періоди роботи та території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав необхідно здійснювати за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких провадилась трудова діяльність.

За вказаних обставин ОСОБА_1 , відмовлено в перерахунку пенсії за наданими документами у зв`язку з не підтвердженням сплати страхових внесків.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносин.

З 17.09.2019 позивач перебуває на обліку Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, що призначена відповідно п. 2 ч. 1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058.

09.06.2020 позивач звернувся до управління з заявою про перерахунок пенсії де просив врахувати стаж та заробіток за період роботи з 02.12.2014 по 30.11.2017 на ВАТ «Разрез Аршанівський» Республіка Хакасія, Алтайський край с. Аршаново.

До вищевказаної заяви були надані наступні документи: довідка №30 від 25.09.2019 про підтвердження пільгового стажу по Списку №2 за період роботи з 02.12.2014 по 30.11.2017 на ВАТ «Разрез-Аршанівський»; довідка ПАТ КБ «Приватбанк» про курс рубля станом на 17.06.2019; довідка №1/1463 від 25.09.2019 про суми виплат на підприємстві ВАТ 02.12.2014 по 30.11.2017; довідка №1/1464 від 25.09.2019 про суми виплат на підприємстві ВАТ 01.01.2015 по 31.12.2015; довідка №1/1465 від 25.09.2019 про суми виплат на підприємстві ВАТ 01.01.2016 по 31.12.2016; довідка №1/1466 від 25.09.2019 про суми виплат на підприємстві ВАТ 01.01.2017 по 30.11.2017.

Рішенням №3153 від 12.06.2020 року Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку. Відмова вмотивована відсутністю підтвердження сплати страхових внесків.

Вважаючи відмову у проведенні перерахунку пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Таким чином, предметом спору у справі, з урахуванням доводів відповідача, є підтвердження сплати страхових внесків підприємством на якому працював позивач.

Надаючи оцінку обставинам справи та спірним правовідносинам суд виходить із такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.2014 № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до статті 58 Закону № 1058-IV пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 року № 5067-VI, права громадян України, які працюють за кордоном, захищаються законодавством України та держави перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з Українським законодавством, ратифіковані парламентом міжнародні договори з питань соціального забезпечення, є частиною законодавства про пенсійне забезпечення в Україні.

Міждержавна Угода між урядом України та урядом Російської Федерації від 14.03.1993 року "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн", встановлює, що питання пенсійного забезпечення регулюється Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі. Вказана Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлено чи буде встановлено законодавством держав-учасниць Угоди.

Згідно з пунктом 6 зазначеної Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсії на пільгових умовах та за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання сили цією угодою.

Зі змісту наведених положень Угоди, суд доходить висновку, що її положення розповсюджуються також і на питання пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних і з їх перерахунком. Наведене також підтверджує, що діюче в Україні пенсійне законодавство передбачає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території Російської Федерації або на підприємстві зареєстрованому на території Російської Федерації після 13.03.1992 року, то цей стаж має враховуватися на території України як власний страховий (трудовий) стаж, хоча пенсійні внески сплачувалися в Росії. Тобто існує гарантія врахування страхового (трудового) стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.

Крім того, відповідно до статті 11 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року документи, що необхідні для пенсійного забезпечення, видані в установленому порядку на території держав-учасниць, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.

Згідно з частинами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14.01.1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Частиною 2 статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів" від 15.04.1994 року, ратифікованої Законом України від 11.07.1995 року № 290/95-ВР, трудовий стаж, стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Отже, обчислення стажу роботи позивача з 02.12.2014 року по 30.11.2017 року у відкритому акціонерному товаристві «Разрез Аршановский» (Російська Федерація) здійснюється згідно з законодавством Російської Федерації, на території якої у спірний період відбувалась трудова діяльність позивача.

Згідно з статтею 2 Федерального Закону Російської Федерації від 17.12.2001 року №173-ФЗ "Про трудові пенсії в Російській Федерації", який застосовувався до 01.01.2015 року, страховий стаж - стаж, що враховується при визначенні права на трудову пенсію, сумарна тривалість періодів роботи та (або) іншої діяльності, протягом якої сплачувались страхові внески до Пенсійного Фонду Російської Федерації, а також інші періоди, що зараховуються до страхового стажу.

Відповідно до частини 1 статті 10 Федерального Закону Російської Федерації від 17.12.2001 року №173-ФЗ "Про трудові пенсії в Російській Федерації" до страхового стажу включаються періоди роботи та (або) іншої діяльності, які виконувались на території Російської Федерації особами, вказаними в частині першій статті 3 даного Федерального закону, за умови, що за ці періоди сплачувались страхові внески до Пенсійного Фонду Російської Федерації.

При підрахунку страхового стажу періоди, що передбачені статтями 11 та 12 даного Федерального закону, до реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до Федерального закону від 01.04.1996 року №27-ФЗ "Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування" підтверджуються на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством Російської Федерації (частина 1 статті 13 Федерального Закону Російської Федерації від 17.12.2001 року № 173-ФЗ "Про трудові пенсії в Російській Федерації").

Згідно з частиною 2 статті 13 Федерального Закону Російської Федерації від 17.12.2001 року № 173-ФЗ "Про трудові пенсії в Російській Федерації" при підрахунку страхового стажу періоди, що передбачені статтями 11 та 12 даного Федерального закону, після реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до Федерального закону від 01.04.1996 року № 27-ФЗ "Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування" підтверджуються на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку.

Отже, страховий стаж за період роботи позивача з 02.12.2014 по 30.11.2017 у відкритому акціонерному товаристві «Разрез Аршановский» Республіка Хакасія, Алтайський край с. Аршаново відповідно до законодавства Російської Федерації має бути підтверджений на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством Російської Федерації. При цьому, обов`язковою умовою для включення зазначеного періоду роботи, яка виконувалась на території Російської Федерації, до страхового стажу є сплата страхових внесків до Пенсійного Фонду Російської Федерації за цей період.

Позивачем до матеріалів справи долучено страхове свідоцтво обов`язкового пенсійного страхування №186-490-245 01 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням дати реєстрації 23.12.2014.

Також позивачем надані довідки форми 2-НДФЛ про доходи фізичної особи за 2014 №135 від 13.11.2017, за 2015 рік №798 від 31.01.2017, за 2016 рік №360 від 13.11.2017, за 2017 рік №234 від 13.11.2017, вказані довідки містять інформацію про суми утриманих податків.

Суд також наголошує, що щодо усіх періодів роботи позивача здійснені записи трудової книжки, які оформлені у відповідності до вимог чинного на момент внесення записів законодавства, жодних виправлень, закреслень тощо, не містять. Водночас, відповідач не ставить під сумнів достовірність та точність внесених до трудової книжки записів про роботу позивача.

Водночас, суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Так, сплата страхових внесків, як єдина підстава у відмові призначення пенсії є протиправною, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар. Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду: від 27.03.2018 року, справа № 208/6680/16-а; від 24.05.2018 року, справа № 490/12392/16-а; від 20.03.2019 року, справа № 688/947/17; від 09.09.2019 року, справа №242/5448/16-а; від 31.10.2019 року, справа № 235/7373/16.

Крім цього, суд зазначає, згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідач не скористався правом, на перевірку відомостей зазначених у довідках щодо підтвердження сплати внесків, доказів направлення запитів до уповноважених органів Російської Федерації на проведення перевірки їх достовірності, як і доказів які б спростовували сплату страхових внесків, підприємством на якому працював позивач, суду не надано.

Рішення відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії із врахуванням спірних періодів до страхового стажу винесене з формальних підстав та не містить в собі ніякого нормативного підґрунтя.

Таким чином, на переконання суду відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача спірний період трудової діяльності з 02.12.2014 року по 30.11.2017 року у відкритому акціонерному товаристві «Разрез Аршановский» Республіка Хакасія, Алтайський край с. Аршаново.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Щодо способу захисту порушеного права у вигляді визнання протиправними дій УПФУ щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, суд зазначає, що частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку порушення прав позивача відбулося внаслідок прийняття відповідачем протиправного рішення від 12.06.2020 №3153 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії, тому належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування цього рішення, зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної пенсії із зарахуванням періоду трудової діяльності позивача з 02.12.2014 року по 30.11.2017 року у відкритому акціонерному товаристві «Разрез Аршановский» Республіка Хакасія, Алтайський р-н, с. Аршаново.

Щодо періоду, за який має бути здійснено перерахунок пенсії, суд зазначає, що позивач у прохальній частині позову просив зобов`язати відповідача провести перерахунок від дати прийняття заяви про перерахунок пенсії.

Частиною четвертої статті 45 Закону № 1058 визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Позивач звернувся за перерахунком пенсії 09.06.2020, отже в даному випадку, враховуючи положення частини четвертої статті 45 Закону № 1058, перерахунок пенсії має бути здійснено з 01.06.2020.

На підставі викладеного позовні вимоги належать до часткового задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелинського, 27а, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 3153 від 12.06.2020 року про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , призначеної за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести з 01.06.2020 року перерахунок пенсії призначеної ОСОБА_1 із зарахуванням періоду трудової діяльності позивача з 02.12.2014 року по 30.11.2017 року у відкритому акціонерному товаристві «Разрез Аршановский» Республіка Хакасія, Алтайський р-н, с. Аршаново.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелинського, 27а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 18.02.2021 року.

Суддя І.В. Буряк