Справа № 380/8949/20
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 380/8949/20

адміністративне провадження № К/9901/4726/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Червоноградського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Ядушинського Андрія Ярославовича про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Червоноградського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Ядушинського Андрія Ярославовича , у якому просила:

визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ Червоноградського відділення поліції ГУ НП у Львівській області Ядушинського А. Я. та Червоноградського відділення поліції ГУ НП у Львівській області, яка полягала у невиконанні вимог частини шостої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України щодо направлення постанови про закриття кримінального провадження від 05 травня 2020 року у кримінальному провадженні №000264 від 23 грудня 2016 року за частиною першою статті 356, статтею 382 Кримінального кодексу України;

стягнути з ГУ НП у Львівській області 5000 грн завданої моральної шкоди.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року, яка залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року, відмовлено у відкритті провадження у справі.

12 лютого 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подано до Верховного Суду касаційну скаргу.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з позицією якого погодився і апеляційний суд зазначив, що спірні правовідносини стосуються дій органів досудового розслідування у кримінальному провадженні та підлягають розгляду в порядку кримінального судочинства, а оскільки позивачем не заявлено вимог про вирішення публічно-правового спору, вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн повинні вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 КАС України встановлено, що публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства (пункт 2 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отож, законодавцем передбачено публічно-правові спори, які належить розглядати не лише в адміністративному провадженні, а й у порядку кримінального судочинства.

Предметом адміністративного позову у цій справі є визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо ненадання ОСОБА_1 , яка є учасником кримінального провадження № 000264, постанови про закриття кримінального провадження від 05 травня 2020 року, тобто бездіяльності, учиненої у кримінальному провадженні № 000264 від 23 грудня 2016 року.

Згідно з частиною 1 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Пунктом 10 статті 3 КПК України передбачено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено параграфом 1 глави 26 КПК України.

Перелік відповідних рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, встановлено статтею 303 КПК України.

При цьому, згідно з частиною 1 статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

У даному випадку, відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції дійшов до висновку, що ця справа не є публічно-правовим спором і не підпадає під визначення адміністративної справи, яке наведене у статті 4 КАС України. Юрисдикція адміністративних судів, встановлена статтею 19 КАС України, на цей спір не поширюється.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку про те, що рішення судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено із правильним очевидним застосуванням положень статті 170 КАС України, а мотиви касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею, 333 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Червоноградського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Ядушинського Андрія Ярославовича про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.В. Кашпур

Судді: О.Р. Радишевська

С.А. Уханенко