Справа № 540/2166/20
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2166/20
10 год 20 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Новіковій Т.А.,

за участю:

представника позивача - Сапіги Д.П.,

представника відповідача - Гордієнка К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" до Головного управління Державної податкової служби в Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі про визнання протиправною та скасування вимоги,

встановив:

Акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія" (далі позивач, АТ "ТБК") звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу від 02.07.2020 № Ю-248856-51 про сплату боргу (недоїмки) зі страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 931285,49 грн.

Ухвалою від 14.08.2020 провадження у справі відкрите за правилами загального позовного провадження, учасникам наданий строк для подання заяв по суті, підготовче засідання призначене на 09.09.2020 о 14:00 год.

09.09.2020 протокольною ухвалою підготовче засідання відкладене на 08.10.2020 о 09:30 год.

Ухвалою від 08.10.2020 продовжений строк підготовчого засідання на тридцять днів, підготовче засідання призначене на 03.11.2020 о 11:00 год.

03.11.2020 протокольною ухвалою підготовче засідання відкладене на 12.11.2020 о 10:30 год у зв`язку з неявкою позивача.

Ухвалою від 12.11.2020 закрите підготовче провадження у справі, судовий розгляд по суті призначений на 26.11.2020 о 11:00 год.

Ухвалою від 26.11.2020 відкладений розгляд справи та призначене судове засідання на 04.12.2020 о 11:00 год.

Ухвалою від 04.12.2020 провадження у справі зупинене до одужання представника позивача Сапіги Д.П.

Ухвалою від 12.01.2021 провадження у справі поновлене у зв`язку з одужанням представника позивача Сапіги Д.П. Судове засідання призначене на 20.01.2021 о 14:00 год.

Протокольною ухвалою від 20.01.2021 судове засідання відкладене на 01.02.2021 о 14:00 у зв`язку з неявкою представника позивача.

02.02.2021 у судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги обрунтовані тим, що 02.07.2020 відповідач сформував вимогу № Ю-248856-51 про сплату боргу (недоїмки) зі страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 931285,49 грн. Позивач звернувся зі скаргою до ДПС України про незаконність вимоги від 02.07.2020 № Ю-248856-51. Втім, податковий орган рішенням від 30.07.2020 скаргу АТ "Таврійська будівельна компанія" залишив без задоволення, а прийняту вимогу без змін. Позивач вважає спірну вимогу неправомірною, виходячи з наступного. За приписами п. 2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 449, у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається платникам протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску. Тобто, вказаним нормативно-правовим актом встановлений механізм стягнення з платників єдиного внеску за відповідним платежем, який реалізується органом доходів і зборів у разі наявності у платника недоїмки шляхом прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки), яка надсилається платнику та є виконавчим документом. Отже, вимога платнику ЄСВ (за чинності попередньої вимоги) направляється виключно на суму зростання боргу (недоїмки). Натомість відповідач, після попередньої виписаної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2020 № Ю-248856-51 на суму 670939,94 грн та від 02.06.2020 № Ю-248856-51 на суму 908116,11 грн. приймає вимогу від 02.07.2020 № Ю-248856-51 на суму 931285,49 грн., тобто повторно на залишок заборгованості, про яку вперше зазначено в вимозі від 13.05.2020 та від 02.06.2020 № Ю-248856-51 про сплату боргу (недоїмки). Отже, правових підстав передбачених п. 7 розділу VI Інструкції для прийняття нових податкових вимог у відповідача не було.

Крім цього, як стверджує позивач, відповідачем в оскаржувальній вимозі невірно визначена сума боргу /недоїмки/ у розмірі 931285,49грн, зважаючи на таке.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 у справі № 821/605/17, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018, позовні вимоги ПАТ "Таврійська будівельна компанія" до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволені повністю. Суд вирішив: "Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області внести зміни до інтегрованої картки платника публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" шляхом виключення з неї записів з наявності недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску: від 31.01.2017 р., код м 12, недоїмка в сумі 506083,54 грн.; від 15.01.2015 р., код 28S, про нарахування пені в сумі 6019,07 грн.; від 15.01.2015 р., код 280, про нарахування штрафної санкції в сумі 17703,14 грн.; від 15.01.2015 р., код 28S, про нарахування пені в сумі 536,03 грн.; від 15.01.2015 р., код 280, про нарахування штрафної санкції в сумі 26801,35 грн.; від 11.12.2015 р., код 15L, про нарахування пені в сумі 21004,29 грн.; від 11.12.2015 р., код 15L, про нарахування пені в сумі 10868,14 грн.; від 11.12.2015 р., код 15L, про нарахування пені в сумі 7654,71 грн.; від 11.12.2015 р., код 15F, про нарахування штрафної санкції в сумі 34857,80 грн.; від 11.12.2015 р., код 951, збільшено недоїмки в сумі 34857,80 грн.; від 11.12.2015 р., код 15F, про нарахування штрафної санкції в сумі 27867,04 грн.; від 11.12.2015 р., код 951, збільшено недоїмки в сумі 27867,04 грн.; від 11.12.2015 р., код 15F, про нарахування штрафної санкції в сумі 29861,05 грн.; від 11.12.2015 р., код 951, збільшено недоїмки в сумі 29861,05 грн.; від 03.10.2016 р., код 951, збільшено недоїмки в сумі 345,37 грн.

24.01.2019 Херсонський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист № 74 у справі № 821/605/17.

Проте, відповідач не виконав рішення суду у справі № 821/605/17 у повному обсязі, оскільки не виключив із інтегрованої картки платника - АТ "ТБК" деякі записи щодо наявності недоїмки. Відповідно до наданої відповідачем витягу з інтегрованої картки АТ "ТБК" станом на 30.09.2019 передплата позивача з єдиного соціального внеску складає 160628,22 грн., яка виникла внаслідок виключення 30.09.2019 з інтегрованої картки позивача заборгованості, зазначеної у виконавчому листі від 24.01.2019 № 74. Позивач сплатив, з урахуванням передплати, єдиний соціальний внесок за період, визначений у спірній вимозі, тобто з 30.09.2019 до 30.06.2020 у сумі 1264301,44 грн., про що свідчать журнали проводок зі сплати єдиного внеску за вказаний період, а нараховано у відповідності до звітів про нарахування єдиного внеску 1671265,72грн. Із наведених підстав, просить задовольнити позовні вимоги повністю.

27.08.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову з таких підстав. Позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок. Згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів, загальна сума боргу (недоїмки) позивача зі сплати єдиного соціального внеску станом на 31.05.2020 становила 908 116,11 гри. У подальшому, позивачем задекларовані зобов`язання у розмірі 226 986,87 грн (звіт про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за травень 2020 року) та частково сплачена сума внеску, а тому сума недоїмки зі сплати єдиного внеску збільшилася та станом на 30.06.2020 склала 931 285,49 грн. У зв`язку із збільшення суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, згідно вимог пункту 3, 4 розділу VI Інструкції № 449, та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, згідно яких загальна сума боргу (недоїмки) позивача зі сплати єдиного соціального внеску станом на 30.06.2020 становила 931 285,49 грн, відповідачем 02.07.2020 сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від № Ю-248856-51, яка направлена на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та отримана ним 09.07.2020.

Посилаючись на вимоги Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 449, відповідач зазначає, що при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера "У" (узгоджена вимога). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу. Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується органом доходів і зборів, зокрема, на підставі облікових даних з інформаційних систем на суму боргу, що перевищує 10 гривень. При цьому, до повного погашення суми боргу порядковий номер такої вимоги не може бути змінений. Оскільки станом на 30.06.2020 сума недоїмки зі сплати єдиного внеску збільшилася до 931285,49 грн., відповідачем була сформованоа та направлена на адресу позивача вимога про сплату боргу (недоїмки) від 02.07.2020 № 10-248856-51 на суму 931285,49. Порядковий номер оскаржуваної вимоги - №10-248856-51, залишився незмінним до повного погашення всієї суми боргу. Разом з тим, згідно до пункту 7 розділу VI Інструкції № 449 у випадку зростання суми боргу (недоїмки) платника, та після проходження процедури узгодження і оскарження, така вимога подається до органу державної виконавчої служби тільки на суму зростання боргу (недоїмки). Отже, включення до оскаржуваної вимоги від 02.07.2020 № 10-248856-51 суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, які були вказані у попередніх вимогах з таким самим порядковим номером, відповідає приписам Інструкції № 449, адже у примусовому порядку вказана вимога підлягає виконанню тільки після процедури узгодження, та виключно у межах суми зростання боргу (недоїмки).

Щодо доводів позивача про невірне визначення суми боргу (недоїмки) у розмірі 931285,49 грн, відповідач зазначив, що згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів станом на 30.09.2019 за позивачем рахувалася переплата зі сплати єдиного внеску у сумі 160628,22 грн. У подальшому, у період з 01.10.2019 до 30.06.2020 позивачем сплачені зобов`язання у сумі 1 103 673,22 грн., при цьому, за вказаний період задекларовані зобов`язання зі сплати єдиного внеску у сумі 2 195 586,93 грн. Станом на 30.06.2020 сума заборгованості позивача зі сплати єдиного внеску становила 931 285,49 грн. (160 628,22 + 1 103 673,22 - 2 195 586,93 = 931 285,49).

07.10.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив, зазначивши наступне. Так, суд апеляційної інстанції, залишаючи в силі постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 у справі № 821/605/17, зазначив: "Ухвалюючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що у позивача станом на 20.05.2014 відсутня заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску, оскільки попередньо виставлена вимога від 28.02.2014 № Ю-33-25 була скасована у судовому порядку, а за період з 19.05.2014 по 31.01.2017 Товариством сплачено внесок у розмірі більшому аніж нараховано контролюючим органом за вказаний період". На виконання виконавчого листа № 74 усправі № 821/605/17, відповідач вніс зміни до інтегрованої картки платника ПАТ "Таврійська будівельна компанія" шляхом виключення з неї записів недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску, проте, деякі записи протиправно не виключені. Відповідач виключив тільки запис від 31.01.2017, код м 12, недоїмка в сумі 506083,54 грн. (виключено 19.08.2019. Інші записи невиключені. Відповідно до наданого відповідачем витягу з інтегрованої картки АТ "Таврійська будівельна компанія" у період з 31.12.2018 до 31.08.2020 передплата позивача з єдиного соціального внеску зазначається станом на 30.09.2019 у розмірі 160628,22грн., що не відповідає постанові Херсонського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 усправі № 821/605/17. Розмір передплати по ЄСВ станом на 30.09.202019, з урахуванням постанови від 19.06.2017 у справі № 821/605/17, повинен складати 344146,21 грн.(160628,22грн.+6019,07+17703,14+536,03+26801,35+21004,29+10868,14+7654,71+34857,80+2 7867,04+29861,05+345,37= 344146,21 грн).

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги повністю та просила скасувати спірну вимогу з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія" зареєстроване як юридична особа 23.12.2003 за № 1 000245, перебуває на обліку ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

02.07.2020 ГУ ДПС в Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі сформувало вимогу № Ю-248856-51 про сплату боргу (недоїмки) зі страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 931285,49 грн., відповідно до якої в АТ "Таврійська будівельна компанія" станом на 30.06.2020 існує заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 931 285,49 грн.

АТ "Таврійська будівельна компанія" звернулося зі скаргою до ДПС України про скасування вимоги від 02.07.2020 № Ю-248856-51.

Рішенням від 07.07.2020 № 21192/6/99-00-06-03-01-06 про результат розгляду скарги ДПС України залишила скаргу АТ "Таврійська будівельна компанія" без задоволення, а прийняту вимогу - без змін.

Вважаючи вимогу від 02.07.2020 № Ю-248856-51 незаконною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку обгрунтованості доводів позивача про протиправність спірної вимоги, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та приписи законодавства.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ)

Частиною 1 ст. 4 Закону № 2464-VІ визначено, що платником єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону 2464-VІ платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок.

Платник єдиного внеску зобов`язаний сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч. 8, 12 ст. 9 Закону № 2464-VІ).

Сума єдиного внеску своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464-VІ є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Щодо тверджень позивача про відсутність у податкового органу законних підстав для формування вимоги від 02.07.2020 № Ю-248856-51 на суму 931285,49 грн, оскільки після попередньо виписаних вимог від 13.05.2020 № Ю-248856-51 на суму 670939,94 грн та від 02.06.2020 № Ю-248856-51 на суму 908116,11 грн., відповідач має право на формування вимоги виключно на суму зростання боргу (недоїмки), суд зазначає таке.

Процедура стягнення недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску поділяється на два етапи, а саме:

1) формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та направлення її платнику для добровільної сплати, або узгодження (оскарження протягом 10 днів вимоги в адміністративному, або судовому порядку) - "етап узгодження";

2) після закінчення процедури узгодження протягом 10 днів формування та направлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) (із позначкою "У") з узгодженою сумою недоїмки до органу ДВС для примусового виконання - "етап примусового стягнення". На даному етапі вимога про сплату боргу (недоїмки) не надсилається платнику.

Перший етап процедури стягнення недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску полягає у наступному.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VІ орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платнику єдиного внеску, який має недоїмку, вимогу про її сплату.

Процедуру нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція № 449).

Згідно з пунктами 3, 4 розділу VI Інструкції № 449 у разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску та/або зі сплати фінансових санкцій орган доходів та зборів, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій) надсилає вимогу про її сплату.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень за формою згідно додатком 6 до цієї Інструкції.

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику.

Судом встановлено, що згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів станом на 30.04.2020 сума боргу (недоїмки) позивача зі сплати єдиного соціального внеску становила 670939,94 грн, а тому 13.05.2020 відповідачем сформована вимога № Ю-248856-51 на суму 670939,94 грн. 20.05.2020 платником самостійно нараховано єдиного внеску у сумі 237176,17 грн, внаслідок чого станом на 31.05.2020 сума боргу (недоїмки) становила 908116,11 грн. Відтак, 02.06.2020 податковим органом сформована вимога № Ю-248856-51 на суму 908116,11 грн.

22.06.2020 платником самостійно нараховано єдиного внеску у сумі 226986,87 грн, та, з урахуванням часткової сплати суми внеску (152131,03+48131,46+530,00+3025,00), станом на 30.06.2020 загальна сума боргу (недоїмки) позивача зі сплати єдиного соціального внеску становила 931 285,49 грн. Тому 02.07.2020 відповідачем сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від № Ю-248856-51 на суму 931 285,49 грн, яка направлена на адресу АТ "Таврійська будівельна компанія" рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та отримана отримана уповноваженою особою Товариства 09.07.2020.

Отже, з урахуванням зазначеного, сума боргу щомісяця збільшувалася, у порівнянні з попереднім календарним місяцем.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону 2464-VІ платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2020 № Ю-248856-51 на суму 670939,94 грн, від 02.06.2020 № Ю-248856-51 на суму 908116,11 грн та від 02.07.2020 № Ю-248856-51 на суму 931285,49 грн., були направлені для угодження АТ "Таврійська будівельна компанія".

Відтак, суд вважає, що сформована на першому етапі вимога не направляється для примусового виконання до органу ДВС, оскільки ще не є узгодженою.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону 2464-VІ у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

Згідно із п. 4 розділу VI Інструкції № 449 при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера "У" (узгоджена вимога).

В третій частині літера "У" (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Відповідно до п. 5 розділу VI Інструкції № 449 у разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Орган доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності):

- вносить вимогу про сплату недоїмки до Єдиного державного реєстру виконавчих документів та пред`являє її до виконання в порядку, встановленому законом (після початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів);

- надсилає її в порядку, встановленому законом, до органу державної виконавчої служби (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів).

Якщо платник частково сплатив суми недоїмки, та/або фінансових санкцій, та/або пені, зазначені у вимозі, до завершення строку остаточного узгодження, до органів державної виконавчої служби/органів Казначейства вимоги, які набрали чинності, пред`являються з урахуванням погашених сум боргу на дату пред`явлення.

Відповідно до пункту 7 розділу VI Інструкції № 449 якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Під сумою зростання боргу (недоїмки) для цілей цього пункту необхідно розуміти:

- позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними інформаційної системи органів доходів і зборів станом на кінець календарного місяця та сумою боргу, зазначеною у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі, зменшене на суму сплат(и) після такого пред`явлення, якщо сума сплат(и) не більша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі;

- позитивнее значення різниці між сумою боргу платника за даними інформаційної системи органів доходів і зборів станом на кінець календарного місяця та сумою сплат(и) після пред`явлення до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимоги, зменшене на суму боргу, зазначену в такій вимозі, якщо сума сплат(и) менша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі.

З урахуванням викладеного, вимога про сплату боргу (недоїмки) набуває статусу виконавчого документу лише на другому етапі. До органу ДВС направляється вимога, яка містить у третій частині літеру "У", та яка сформована після закінчення процедури узгодження суми недоїмки, зазначеної у вимозі сформованій на першому етапі, та тільки на суму зростання боргу (недоїмки), з урахуванням погашених сум боргу на дату пред`явлення, та з виключенням суми боргу, зазначеної у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі.

Позивач оскаржує вимогу від 02.07.2020 № Ю-248856-51 на суму 931285,49 грн., яка фіксує суму заборгованості із ЄСВ станом на 30.06.2020

Отже, суд відмічає, що спірна вимога надіслана позивачу у порядку узгодження та до її узгодження не є виконавчим документом.

Суд вважає помилковим твердження позивача про необхідність надіслання відповідачем для узгодження вимоги із зазначенням лише суми збільшення ЄСВ, порівняно із попередньою вимогою, оскільки, як слідує із наведених вище правових норм, такі правила застосовуються для формування узгоджених вимог (із літерою "У"), які є виконавчими документами та надсилаються податковим органом на виконання до органу державної виконавчої служби.

Також суд відмічає, що позивач не надав жодних доказів того, що на час розгляду справи на виконанні державної виконавчої служби перебувають виконавчі провадження щодо стягнення з АТ "Таврійська будівельна компанія" сум ЄСВ за узгодженими вимогами.

Щодо доводів позивача про невірне визначення відповідачем в оскаржувальній вимозі суми боргу /недоїмки/ у розмірі 931 285,49 грн, суд зазначає таке.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 у справі № 821/605/17, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018, позовні вимоги ПАТ "Таврійська будівельна компанія" до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволені повністю. Суд вирішив: "Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області внести зміни до інтегрованої картки платника публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" шляхом виключення з неї записів з наявності недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску: від 31.01.2017 р., код м 12, недоїмка в сумі 506083,54 грн.; від 15.01.2015 р., код 28S, про нарахування пені в сумі 6019,07 грн.; від 15.01.2015 р., код 280, про нарахування штрафної санкції в сумі 17703,14 грн.; від 15.01.2015 р., код 28S, про нарахування пені в сумі 536,03 грн.; від 15.01.2015 р., код 280, про нарахування штрафної санкції в сумі 26801,35 грн.; від 11.12.2015 р., код 15L, про нарахування пені в сумі 21004,29 грн.; від 11.12.2015 р., код 15L, про нарахування пені в сумі 10868,14 грн.; від 11.12.2015 р., код 15L, про нарахування пені в сумі 7654,71 грн.; від 11.12.2015 р., код 15F, про нарахування штрафної санкції в сумі 34857,80 грн.; від 11.12.2015 р., код 951, збільшено недоїмки в сумі 34857,80 грн.; від 11.12.2015 р., код 15F, про нарахування штрафної санкції в сумі 27867,04 грн.; від 11.12.2015 р., код 951, збільшено недоїмки в сумі 27867,04 грн.; від 11.12.2015 р., код 15F, про нарахування штрафної санкції в сумі 29861,05 грн.; від 11.12.2015 р., код 951, збільшено недоїмки в сумі 29861,05 грн.; від 03.10.2016 р., код 951, збільшено недоїмки в сумі 345,37 грн.

Позивач заперечує наявність недоїмки, відображеної у вимозі від 02.07.2020 № Ю-248856-51, пов`язуючи виникнення недоїмки та формування спірної вимоги із не виконанням відповідачем у повному обсязі постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 у справі № 821/605/17.

Як стверджує позивач, на виконання виконавчого листа № 74 у справі № 821/605/17, відповідач вніс зміни до інтегрованої картки платника ПАТ "Таврійська будівельна компанія" шляхом виключення з неї записів недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску, проте, деякі записи протиправно не виключені, а саме: від 15.01.2015, код 288, про нарахування пені в сумі 6019,07 грн. (не виключено); від 15.01.2015, код 280, про нарахування штрафної санкції в сумі 17703,14 грн. (не виключено); від 15.01.2015, код 288, про нарахування пені в сумі 536,03 грн. (не виключено); від 15.01.2015, код 280, про нарахування штрафної санкції в сумі 26801,35 грн. (не виключено); від 11.12.2015, код 15Ь, про нарахування пені в сумі 21004,29 грн.(не виключено); від 11.12.2015, код 15Ь, про нарахування пені в сумі 10868,14 грн. (не виключено); від 11.12.2015, код 15Ь, про нарахування пені в сумі 7654,71 грн. (не виключено); від 11.12.2015, код 15Р, про нарахування штрафної санкції в сумі 34857,80 грн (не виключено); від 11.12.2015, код 951, збільшено недоїмки в сумі 34857,80 грн. (не виключено); від 11.12.2015, код 15Р, про нарахування штрафної санкції в сумі 27867,04 грн. (не виключено); від 11.12.2015, код 951, збільшено недоїмки в сумі 27867,04 грн. (не виключено); від 11.12.2015, код 15Р, про нарахування штрафної санкції в сумі 29861,05 грн. (не виключено); від 11.12.2015, код 951, збільшено недоїмки в сумі 29861,05 грн. (не виключено); від 03.10.2016, код 951, збільшено недоїмки в сумі 345,37 грн. (не виключено).

Посилаючись на наданий відповідачем витяг з інтегрованої картки платника - АТ "Таврійська будівельна компанія", позивач зазначає, що у період з 31.12.2018 до 31.08.2020 передплата позивача з єдиного соціального внеску станом на 30.09.2019 зазначена у розмірі 160628,22 грн., що не відповідає постанові Херсонського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 у справі № 821/605/17.

За твердженнями позивача, розмір передплати по ЄСВ станом на 30.09.2019, з урахуванням постанови від 19.06.2017 у справі № 821/605/17, повинен складати 344146,21 грн.(160628,22грн.+6019,07+17703,14+536,03+26801,35+21004,29+10868,14+7654,71 34857,80+27867,04+29861,05+345,37= 344146,21 грн).

У свою чергу, представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що станом на 31.07.2019 згідно інтегрованої картки сума недоїмки позивача з єдиного внеску становила 443630,88 грн. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 по справі № 821/605/17, відповідач фактично виконав 19.08.2019 шляхом виключення з інтегрованої картки нарахування на загальну суму 598669,43 грн. у зв`язку із чим сума переплати станом на 19.08.2019 склала 155038,55 грн. У подальшому, позивачем зараховані кошти: 20.08.2019 у сумі 305000,00 грн; 23.08.2019 у сумі 2570,00 грн; 03.09.2019 у сумі 2960,00 грн; 19.09.2019 у сумі 283000,00 грн, всього: 593530,00 грн. Також 20.08.2019 позивачем задекларовані зобов`язання у сумі 304950,42 грн та 20.09.2019 у сумі 282989,91 грн, всього: 587940,33 грн. З урахуванням зазначеного, станом на 30.09.2019 сума переплати зі сплати єдиного внеску за позивачем склала 160628,22 грн (155038,55 грн (сума переплати станом на 19.08.2019) + 593530,00 грн (сума сплачених коштів за період з 20.08.2019 по 30.09.2019) - 587940,33 грн (сума задекларованих зобов`язань за період з 20.08.2019 по 30.09.2019).

Надаючи оцінку наведеним вище позиціям сторін, суд встановив наступне.

Згідно наданої АТ "Таврійська будівельна компанія" довідки про нарахування та перерахунок ЄСВ з 01.08.2019 до 30.06.2020, станом на 31.07.2019 недоїмка з єдиного внеску становила 443630,88 грн.

Разом з цим, відповідач стверджує, що станом на 31.07.2019 згідно інтегрованої картки сума недоїмки позивача з єдиного внеску становила 443630,88 грн.

Згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника ЄСВ АТ "Таврійська будівельна компанія" станом на 31.07.2019 недоїмка з єдиного внеску становила 443630,88 грн.

Отже, сторонами не заперечується обставина щодо існування у Товариства станом на 31.07.2019 недоїмки з єдиного внеску у сумі 443630,88 грн.

Із інтегрованої картки платника АТ "Таврійська будівельна компанія" (далі - ІКП) суд встановив, що 19.08.2019 на виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 по справі № 821/605/17 відповідач виключив запис від 31.01.2017, код м. 12 недоїмка в сумі 506083,54 грн.

Також 19.08.2019 відповідач вніс запис про зменшення коригувань на суму 92585,89 грн.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що до суми 92585,89 грн. належать три суми: 34857,80 грн + 27867,04 грн.+ 29861,05 грн.

Так, суд встановив, що у постанові суду від 19.06.2017 № 821/605/17 ці суми зазначені двічі, а саме:

- від 11.12.2015, код 15Р про нарахування штрафної санкції в сумі 34857,80 грн та від 11.12.2015, код 951 збільшено недоїмки в сумі 34857,80 грн.;

- від 11.12.2015, код 15Р про нарахування штрафної санкції в сумі 27867,04 грн. та від 11.12.2015, код 951 збільшено недоїмки в сумі 27867,04 грн.;

- від 11.12.2015, код 15Р про нарахування штрафної санкції в сумі 29861,05 грн. та від 11.12.2015, код 951, збільшено недоїмки в сумі 29861,05 грн.

Так само, до інтеграційної карти 11.12.2015 зазначені записи внесені двічі.

Дослідивши ІТН позивача, суд погоджується і позицією відповідача про те, що записи "від 11.12.2015, код 15Р, про нарахування штрафної санкції в сумі 34857,80 грн" та "від 11.12.2015, код 951, збільшено недоїмки в сумі 34857,80 грн" свідчать про зміни розрахункових показників саме на 34857,80 грн. Так само і по сумах 27867,04 грн та 29861,05 грн.

Отже, як слідує із ІКП, внаслідок внесення 11.12.2015 наведених вище записів, сума недоїмки збільшилася на загальну суму 92585,89 грн.

Відтак, суд вважає необгрунтованими доводи позивача про те, що відповідач не виключив з ІКП суми 34857,80 грн + 27867,04 грн.+ 29861,05 грн., оскільки суд встановив, що 19.08.2019 відповідач зменшив суму недоїмки на 92585,89 грн (34857,80 грн + 27867,04 грн.+ 29861,05 грн).

Щодо записів від 15.01.2015, код 288 про нарахування пені в сумі 6019,07 грн.; від 15.01.2015, код 280 про нарахування штрафної санкції в сумі 17703,14 грн; від 15.01.2015, код 288 про нарахування пені в сумі 536,03 грн та від 15.01.2015, код 280 про нарахування штрафної санкції в сумі 26801,35 грн, суд встановив таке.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що внесені 15.01.2015 до ІКП записи є довідковими, а сума нарахована поза балансом. Рішення про застосування до позивача штрафних санкцій чи пені податковим органом не приймалося, тому дані суми не були включені до загальної суми недоїмки.

Позивач у поясненнях від 12.11.2020 зазначив, що залишаючи у силі постанову від 19.06.2017 у справі № 821/605/17 про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що у позивача станом на 20.05.2014 відсутня заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску, оскільки попередньо виставлена вимога від 28.02.2014 № Ю-33-25 була скасована у судовому порядку, а за період з 19.05.2014 по 31.01.2017 Товариством сплачено внесок у розмірі більшому, аніж нараховано контролюючим органом за вказаний період. Зазначені висновки також встановлені рішеннями Херсонського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 у справі № 821/1317/17 та від 20.11.2018 у справі № 821/936/18. Тому, позивач вважає, що запис від 15.01.2015, код 288, про нарахування пені в сумі 6019,07грн. відповідачем не виключений, не є довідковим та підлягає виключенню, так як відповідно до запису інтегрованої картки, дослідженої під час розгляду справи № 823/1804/14 засвідченого представником податкової ОСОБА_1 відображено запис від 15.01.2015 "нараховано пені КОР на борг мин.р. (пп 129.1.1 ст.129 ПКУ) з 21.11.2014р. по 24.12.2014р. на нарахування єдиного внеску № від 18.11.2014р. на суму операції 6019,07 гри. з розрахунком пені та включення зазначеної суми до рядку загальної заборгованості з 445044,89 грн на 451063,96 грн.", а не як в наданій відповідачем картці до матеріалів справи № 540/2166/20.

Як вбачається із ІКП, станом на 31.12.2014 недоїмка зі сплати єдиного внеску становила 450544,89 грн. З урахуванням сплати Товариством ЄВС у сумі 5500,00 грн, станом на 15.01.2015 недоїмка становила 445044,89 грн.

15.01.2015 податковим органом внесені записи: код 288 про нарахування пені в сумі 6019,07 грн.; код 280 про нарахування штрафної санкції в сумі 17703,14 грн; код 288 про нарахування пені в сумі 536,03 грн та код 280 про нарахування штрафної санкції в сумі 26801,35 грн.

Втім, суд відмічає, що станом на 16.01.2015 загальна сума недоїмки не збільшилася, та становила 445044,89 грн.

Отже, внесення 15.01.2015 до ІКП спірних записів не призвело до зміни розрахункових показників стану розрахунку з бюджетом.

Позивач не надав суду обгрунтованих доводів того, що внесення 15.01.2015 спірних записів у подальшому вплинуло на збільшення недоїмки з єдиного внеску.

Відтак, суд погоджується із доводами відповідача про те, що внесені 15.01.2015 записи є довідковими, оскільки зазначені суми не призвели до зміни зміни розрахункових показників платника.

Щодо записів від 11.12.2015 р., код 15L про нарахування пені в сумі 21004,29 грн.; від 11.12.2015 р., код 15L про нарахування пені в сумі 10868,14 грн. та від 11.12.2015 р., код 15L про нарахування пені в сумі 7654,71 грн, суд встановив наступне.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30.07.2014 у справі № 321/1612/14, залишеною в силі ухвалою Одеського апеляційного адімінстративного суду від 18.09.2014, відмовлено ПАТ "Таврійська будівельна компанія" у задоволенні позовних вимог до ДПІ у м. Херосні про визнання протиправними та скасування рішення від 12.04.2014 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 29861,05 грн. та нарахування пені у розмірі 7654,11 грн. за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 21.11.2013 до 09.01.2014; рішення від 16.04.2014 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 34857,80 грн. та нарахування пені у розмірі 21004,29 грн. за період з 21.12.2013 до 28.02.2014; рішення від 16.04.2014 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 27867,04 грн. та нараховання пені у розмірі 10868,14 грн. за період з 21.01.2014 до 28.02.2014.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що згідно рішення суду від 30.07.2014 у справі № 321/1612/14 відповідачем 11.12.2015 нараховано та внесено в ІКП позивача суми штрафних санкцій 92585,89 грн. (34857,80 + 27867,04 + 29861,05) та пені 39527,14 грн (21004,29 + 10868,14 + 7654,11). Отже, відповідні штрафні санкції та пеня обліковуються в ІТН позивача відповідно до рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску. Крім того, у постанові Херсонського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 у справі № 821/446/16 суд зазначив, що "за актом звірки виявлені розбіжності сторін стосовно нарахування протягом 2015 року платежів та пені відповідно на 92585,89 грн. та 39527,14 грн. Зазначена розбіжність - це штрафні санкції та пеня, нараховані відповідачем позивачеві за рішеннями № , № , № ". Таким чином, зобов`язання із сплати єдиного внеску, які визначені за рішеннями № , № , № є узгодженими на користь держави, а тому сума штрафних санкцій у розмірі 92585,89 грн, та пені у розмірі 39527,14 грн, підлягала сплаті позивачем у повному обсязі. Незважаючи на вказані висновки суду, доказів фактичної сплати штрафних санкцій у розмірі 92585,89 грн, та пені у розмірі 39527,14 грн позивач не надав, а підставою для задоволення позовних вимог позивача про виключення записів з інтегрованої картки про нарахування сум штрафів та пені, визначених рішеннями № , № , № , згідно постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 у справі №821/605/17, став висновок суду, що "узгодження рішень про застосування штрафних санкцій, граничний термін сплати спірних штрафних санкцій та пені настав 18.09.2014 р., у зв`язку з чим саме цією датою повинно було внесено запис до інтегрованої картки, а тому внесення записів 11.12.2015р. є протиправним.".

Із ІКП суд встановив, що 19.02.2016 зменшено суму боргу по пені на 15039,77 грн, а 04.03.2016 на суму 5964,52 грн, на суму 10868,14 грн. та на суму 7654,71 грн., всього на суму 39527,14 грн. Отже, фактичне погашення пені призвело до збільшення суми загальної недоїмки на відповідну суму, яка увійшла до загальної суми недоїмки станом на 31.01.2017 у розмірі 506083,54 грн, яка була виключена податковим органом 19.08.2019.

Таким чином, суд погоджується із доводами відповідача про те, що записи від 11.12.2015 р., код 15L про нарахування пені в сумі 21004,29 грн.; від 11.12.2015 р., код 15L про нарахування пені в сумі 10868,14 грн. та від 11.12.2015 р., код 15L про нарахування пені в сумі 7654,71 грн. виключені, оскільки вказані суми пені фактично погашені в порядку черговості виникнення, що призвело до збільшення станом на 31.07.2019 загальної недоїмки на суму 39527,14 грн., яка належить до суми 506083,54 грн, що була виключена 19.08.2019.

Також, як зазначено судом вище, 19.08.2019 відповідач вніс запис про зменшення коригувань на суму 92585,89 грн. До суми 92585,89 грн. належать три суми штрафних санкцій: 34857,80 грн + 27867,04 грн.+ 29861,05 грн.

Доказів зворотнього позивач суду не надав.

Щодо запису від 03.10.2016, код 951, збільшено недоїмки в сумі 345,37 грн., суд встановив таке.

Представник відповідача пояснив, що сума недоїмки у розмірі 345,37 грн. була фактично погашена 14.09.2016 в порядку черговості.

Із ІКП слідує, що позивач суму штрафних санкцій у розмірі 345,37 грн. сплатив 14.09.2016, яка зарахована в ІКП як переплата, оскільки дана сума ще не була відображена в ІКП як нарахована штрафна санкція. Зазначена штрафна санкція згідно рішення № від 05.09.2016 у сумі 345,37 грн. внесена до ІКП 03.10.2016 та, відповідно, на вказану суму зменшена переплата.

Таким чином, суд встановив, що сума штрафних санкцій у розмірі 345,37 грн. не була задвоєна в ІКП та увійшла до суми 506083,54 грн, що була виключена відповідачем із ІКП 19.08.2019.

Беручи до уваги викладене вище, суд вважає обгрунтованими доводи податкового органу про те, що станом на 30.09.2019 у АТ "Таврійська будівельна компанія" існувала переплата по єдиному внеску у сумі 160 628,22 грн. У період з 01.10.2019 до 30.06.2020 позивачем сплачені зобов`язання у сумі 1 103 673,22 грн., та за вказаний період задекларовані зобов`язання зі сплати єдиного внеску у сумі 2 195 586,93 грн. Станом на 30.06.2020 сума заборгованості позивача зі сплати єдиного внеску становила 931 285,49 грн.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, у яких обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатньо доказів, які спростували твердження позивача про протиправність спірної вимоги.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог АТ "Таврійська будівельна компанія", відтак, відмовляє у їх задоволенні.

За правилами статті 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, сплачені позивачем судові витрати на його користь не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити Акціонерному товариству "Таврійська будівельна компанія" (; 73011, м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203) у задоволенні позовних вимог до Головного управління Державної податкової служби в Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі (; 73003, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) про визнання протиправною та скасування вимоги від 02.07.2020 № Ю-248856-51 про сплату боргу (недоїмки) зі страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 931285,49 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 12 лютого 2021 р.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 111060000