Справа № 9901/119/19
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2021 року

Київ

справа №9901/119/19

адміністративне провадження №П/9901/119/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Бившевої Л.І., Васильєвої І.А., Хохуляка В.В., Юрченко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Лопушенко О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та його представника Костинчука П.М.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, встановив:

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовною заявою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККСУ; Комісія, відповідач) про визнання протиправним рішення ВККСУ від 29 січня 2019 року про відмову переглянути у пленарному складі рішення щодо результатів виконаного ОСОБА_1 практичного завдання як частини кваліфікаційного іспиту в межах оголошеного 02 серпня 2018 року конкурсу на зайняття вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду; зобов`язання ВККСУ у пленарному складі переглянути рішення щодо результатів виконаного ОСОБА_1 практичного завдання як частини кваліфікаційного іспиту в межах оголошеного 02 серпня 2018 року конкурсу на зайняття вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, зокрема з залученням Громадської ради міжнародних експертів і за такими критеріями, як (і) посилання на практику Європейського суду з прав людини; (іі) урахування повної відповідності виконаного ОСОБА_1 завдання вимогам закону та нормативним актам Комісії.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ДОВОДІВ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що на засіданні Комісії 29 січня 2019 року розгляду його заяви по суті не відбувалось, будь-які його аргументи щодо необхідності перегляду результатів не розглядались; крім того, під час засідання Комісія відмовилася вислухати позивача як заінтересовану особу в частині аргументів для перегляду, обмежившись лише з`ясуванням питання, чи підтримує він свою заяву.

Також Комісією ані під час засідання, ані в прийнятому рішенні не вказано й підстав для відмови в перегляді рішення щодо результатів виконаного позивачем практичного завдання.

Саме ж рішення від 29 січня 2019 року прийняте Комісією з порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки не враховує принципу рівності сторін.

Члени Комісії, які брали участь у засіданні колегії з оцінювання виконаного ОСОБА_1 практичного завдання, брали участь і в її засіданні 29 січня 2019 року в пленарному складі, не заявили самовідводів та відмовили в задоволенні заявленого їм позивачем відводу, відтак розгляд його заяви не був незалежним та безстороннім.

Під час прийняття оскаржуваного рішення Комісією протиправно не було залучено до вирішення питання перегляду виконаного ОСОБА_1 практичного завдання Громадської ради міжнародних експертів (далі - ГРМЕ), яка є допоміжним органом ВККСУ.

Відповідач в письмовому відзиві від 20 березня 2019 року №19-1553/19 на позовну заяву просив залишити останню без задоволення та вказував, що, не набравши за результатами виконання практичного завдання мінімально допустимого балу, ОСОБА_1 04 січня 2019 року звернувся до Комісії із заявою про перегляд прийнятого Комісією рішення від 27 грудня 2018 року №326/зп-18 й, дослідивши наявні матеріали, за результатами розгляду поданої позивачем заяви Комісія дійшла висновку про відмову ОСОБА_1 у перегляді рішення Комісії від 27 грудня 2018 року №326/зп-18 щодо результатів виконаного ним практичного завдання у межах процедури кваліфікаційного оцінювання кандидатів на зайняття вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, прийнявши 29 січня 2019 року оскаржуване рішення №110/вс-19.

Процедура кваліфікаційного оцінювання кандидатів у межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду була проведена Комісією у відповідності до вимог закону із забезпеченням проведення кваліфікаційного оцінювання на засадах гласності, прозорості, відкритості, справедливості, рівності, єдності процедури та методології, застосування єдиних критеріїв оцінювання суддів, що, в свою чергу, дозволило отримати достовірні результати.

Практичне завдання, виконане ОСОБА_1 , перевірено відповідно до Порядку проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затвердженого Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 04 листопада 2016 року №144/зп-16 (у редакції рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 13 лютого 2018 року №20/зп-18; далі - Порядок №144), результати перевірки практичного завдання та результати складеного позивачем іспиту в цілому обговорені Комісією і затверджені відповідним рішенням, а тому, з огляду на вказане, підстав для перегляду рішення Комісії від 27 грудня 2018 року №326/зп-18 про затвердження результатів складеного учасником іспиту ОСОБА_1 14 листопада 2018 року практичного завдання Комісією у пленарному складі встановлено не було.

Визначення ж конкретної кількості балів з врахуванням вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402), Порядку №144 та Положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, затвердженого рішенням Комісії від 02 листопада 2016 року №141/зп-16, віднесено до дискреційних повноважень та компетенції Комісії як постійно діючого органу в системі правосуддя України, як і перегляд рішення, прийнятого щодо результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання.

Відтак за відсутності підстав для перегляду рішення Комісії від 27 грудня 2018 року №326/зп-18 про затвердження результатів виконаного учасником іспиту ОСОБА_1 14 листопада 2018 року практичного завдання відповідачем прийнято рішення про відмову у такому перегляді.

Водночас позивач не зазначив, які саме порушення допущені Комісією при вирішенні питання про перегляд результатів його практичного завдання, в чому саме полягають ці порушення та які норми закону не дотримано Комісією, як і не надав належних і допустимих доказів на підтвердження передбачених частиною 3 статті 88 Закону №1402 підстав для оскарження та скасування прийнятого ВККСУ рішення.

Натомість Комісія не вийшла за межі своєї компетенції і при реалізації дискреційних повноважень дотрималась вимог до діяльності суб`єктів владних повноважень, закріплених у частині 2 статті 2 КАС України.

ІІІ. КЛОПОТАННЯ СТОРІН ТА ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Відповідно до частини 4 статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України встановлено у статті 266 КАС України, згідно з пунктами 2 та 3 частини 1 якої її правила поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності дій, бездіяльності та актів, зокрема, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Адміністративні справи, зазначені у пунктах 1-3 частини першої цієї статті, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п`яти суддів (частина 2 статті 266 КАС України).

Позивач та його представник в судовому засіданні висловили свої доводи та міркування стовно обставин справи, які за своїм змістом є аналогічними тим, що вже були наведені в самій позовній заяві, вимоги якої вони просили задовольнити.

IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

Рішенням ВККСУ від 02 серпня 2018 року №186/зп-18 оголошено конкурс на зайняття 39 вакантних посад суддів Вищого антикорупційного суду, з яких до Вищого антикорупційного суду - 27 посад суддів, до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду - 12 посад суддів та затверджено Умови проведення конкурсу на зайняття вакантних посад суддів Вищого антикорупційного суду.

ОСОБА_1 звернувся до Комісії із заявою про участь у конкурсі на зайняття вакантної посади судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду як особа, яка відповідає вимогам пункту 2 частини 2 статті 7 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» від 07 червня 2018 року №2447-VIII (далі - Закон №2447), а також проведення стосовно нього кваліфікаційного оцінювання для підтвердження здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Рішенням Комісії від 18 жовтня 2018 року №230/зп-18 призначено кваліфікаційне оцінювання у межах конкурсу на зайняття 12 вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду та призначено складення анонімного письмового тестування 12 листопада 2018 року та виконання практичного завдання 14 листопада 2018 року.

26 жовтня 2018 року ВККСУ прийняла рішення №238/вс-18, зокрема, про допуск ОСОБА_1 до проходження кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на зайняття вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

12 листопада 2018 року ОСОБА_1 склав анонімне письмове тестування, а 14 листопада 2018 року - виконав практичне завдання як складові іспиту під час кваліфікаційного оцінювання у межах оголошеного Комісією 02 серпня 2018 року конкурсу на зайняття вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Рішенням 13 листопада 2018 року №256/зп-18 ВККСУ затвердила рейтингові кодовані та декодовані результати складеного 12 листопада 2018 року анонімного письмового тестування на етапі іспиту під час кваліфікаційного оцінювання у межах процедури конкурсу на зайняття вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (додатки 2 та 4, згідно з якими за результатами письмового тестування ОСОБА_1 набрав 73,5 бала), а також визначила допустити до виконання практичного завдання під час іспиту у межах кваліфікаційного оцінювання кандидатів на зайняття 12 вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду 48 учасників згідно з додатком 6 (серед яких під №2 - ОСОБА_1 ).

27 грудня 2018 року, розглянувши питання про визначення загальних результатів першого етапу «Іспит» та допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди» у межах конкурсу на зайняття 12 вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, оголошеного 02 серпня 2018 року, Комісія прийняла рішення №326/зп-18, яким затвердила рейтингові кодовані та декодовані результати виконаного 14 листопада 2018 року практичного завдання (додатки 1 та 2) та рейтингові результати складеного 12 та 14 листопада 2018 року іспиту під час кваліфікаційного оцінювання у межах процедури конкурсу на зайняття вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (додаток 3), а також відмовила у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди» і визнала такими, що не склали іспиту, не підтвердили здатності здійснювати правосуддя в Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду та припинили участь в оголошеному 02 серпня 2018 року конкурсі на зайняття 12 вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, 16 учасників, які займають нижчі позиції у рейтингових результатах іспиту (додаток 5).

При цьому, як зазначено у вказаному рішенні, максимально можливий бал практичного завдання - 120, а іспиту загалом - 210; мінімально допустимий бал практичного завдання - 72, а іспиту - 126.

Згідно із додатками до цього ж рішення за результатами виконання практичного завдання ОСОБА_1 набрав 35,5 бала, а сумарно за проходження іспиту - 109 балів, відтак йому відмовлено у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнано таким, що не склав іспиту, не підтвердив здатності здійснювати правосуддя в Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду та припинив участь в оголошеному 02 серпня 2018 року конкурсі на зайняття 12 вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Не погодившись із визначеними відповідачем результатами іспиту, ОСОБА_1 04 січня 2019 року звернувся до Комісії з заявою про перегляд рішення від 27 грудня 2018 року №326/зп-18 у відповідності до частини 2 статті 85 Закону №1402.

29 січня 2019 року Комісія в пленарному складі прийняла рішення №110/вс-19, яким відмовила у перегляді рішення ВККСУ від 27 грудня 2018 року №326/зп-18 щодо результатів виконаного практичного завдання у межах кваліфікаційного оцінювання кандидатів на зайняття вакантних посад судців Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду Бігуна В.С.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА.

Частина 2 статті 19 Конституції України:

- органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпункт 16 Розділу XІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402:

- Вищий антикорупційний суд утворюється та проведення конкурсу на посади суддів у цьому суді має бути оголошено протягом дванадцяти місяців з дня набрання чинності законом, який визначає спеціальні вимоги до суддів цього суду.

Закон №2447, який визначає засади організації та діяльності Вищого антикорупційного суду, спеціальні вимоги до суддів цього суду та гарантії їх діяльності, набрав чинності 14 червня 2018 року.

Частини 1 та 2 статті 7 Закону №2447:

- суддею Вищого антикорупційного суду може бути особа, яка відповідає визначеним Конституцією України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів" вимогам до кандидатів на посаду судді, а також додатковим спеціальним вимогам, встановленим цією статтею;

- на посаду судді Вищого антикорупційного суду громадянин України може бути призначений, якщо він відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, передбаченим Законом України "Про судоустрій і статус суддів", а також володіє знаннями та практичними навичками, необхідними для здійснення судочинства у справах, пов`язаних з корупцією, та відповідає одній із таких вимог: 1) має стаж роботи на посаді судді не менше п`яти років; 2) має науковий ступінь у сфері права та стаж наукової роботи у сфері права щонайменше сім років; 3) має досвід професійної діяльності адвоката, у тому числі щодо здійснення представництва в суді та/або захисту від кримінального обвинувачення щонайменше сім років; 4) має сукупний стаж (досвід) зазначеної у пунктах 1 - 3 цієї частини роботи (професійної діяльності) щонайменше сім років.

Частини 1, 3, 4 статті 8 Закону №2447:

- конкурс на зайняття посади судді Вищого антикорупційного суду здійснюється в порядку, визначеному Конституцією України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів", з урахуванням передбачених цією статтею особливостей;

- з метою допуску до проходження кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на зайняття посади судді Вищого антикорупційного суду за спеціальною процедурою кандидат на посаду судді подає до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України крім документів, визначених Законом України "Про судоустрій і статус суддів", також документи, які підтверджують дотримання вимог, передбачених частиною 2 статті 7 цього Закону, а також заяву про відсутність обставин, зазначених у частині 4 статті 7 цього Закону (щодо переліку посад, в зв`язку з обійманням яких особу не може бути призначено суддею Вищого антикорупційного суду);

- з метою сприяння Вищій кваліфікаційній комісії суддів України у встановленні для цілей кваліфікаційного оцінювання відповідності кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду критеріям доброчесності (моралі, чесності, непідкупності), а саме щодо законності джерел походження майна, відповідності рівня життя кандидата або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідності способу життя кандидата його статусу, наявності знань та практичних навичок для розгляду справ, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, утворюється Громадська рада міжнародних експертів. Громадська рада доброчесності, що утворена і здійснює діяльність відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", на час діяльності Громадської ради міжнародних експертів не залучається до встановлення відповідності кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду передбаченим законом критеріям для цілей кваліфікаційного оцінювання.

Частина 2 статті 33 Закону №1402:

- суддею Вищого антикорупційного суду може бути особа, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Вищому антикорупційному суді, а також відповідає іншим вимогам, встановленим законом.

Частини 1 - 4, 11 - 12, 16 - 18 статті 79 Закону №1402:

- конкурс на зайняття вакантної посади судді проводиться відповідно до цього Закону та положення про проведення конкурсу;

- положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді затверджується Вищою кваліфікаційною комісією суддів України;

- для проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює рішення про його оголошення, розміщує відповідну інформацію на своєму офіційному веб-сайті і веб-порталі судової влади та публікує її у визначених нею друкованих засобах масової інформації не пізніш як за місяць до дня проведення конкурсу;

- загальний порядок подання заяви для участі у конкурсі та умови його проведення визначаються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України;

- Вища кваліфікаційна комісія суддів України проводить конкурс на зайняття вакантних посад суддів вищого спеціалізованого суду на основі рейтингу учасників за результатами кваліфікаційного оцінювання;

- конкурс на зайняття вакантної посади судді полягає у визначенні учасника конкурсу, який має вищу позицію за рейтингом;

- критерії визначення переможця конкурсу на посаду судді Вищого антикорупційного суду визначаються законом;

- за результатами конкурсного добору Вища кваліфікаційна комісія суддів України надсилає до Вищої ради правосуддя відповідно до кількості вакантних посад суддів рекомендації про призначення кандидатів суддями;

- відповідно до внесеної Вищою кваліфікаційною комісією суддів України рекомендації Вища рада правосуддя на своєму засіданні розглядає питання про призначення кандидата на посаду судді та в разі ухвалення позитивного рішення вносить подання Президентові України про призначення судді на посаду.

Частини 1, 3 - 5 статті 81 Закону №1402:

- спеціальною процедурою призначення на посаду судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду для цілей цього Закону вважається процедура призначення на посаду судді відповідного суду осіб, які відповідають одній із вимог, визначених частиною 1 статті 28, частиною 1 чи 2 статті 33, частиною 1 статті 38 цього Закону відповідно;

- на посаду судді відповідного апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду за спеціальною процедурою може бути призначена особа, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією, а також відповідає одній із вимог, визначених частиною 1 статті 28 (для апеляційного суду), частиною 1 чи 2 статті 33 (для вищого спеціалізованого суду) цього Закону;

- з метою допуску до проходження кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на посаду судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду за спеціальною процедурою кандидат на посаду судді подає до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України: 1) письмову заяву про участь у конкурсі та про проведення кваліфікаційного оцінювання; 2) документи, визначені пунктами 2 - 13 частини першої статті 71 цього Закону; 3) документи, що підтверджують дотримання однієї з вимог, визначених частиною першою статті 28, частиною першою чи другою статті 33, частиною першою статті 38 цього Закону відповідно;

- Вища кваліфікаційна комісія суддів України: 1) на підставі поданих документів встановлює відповідність особи вимогам до кандидата на посаду судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду та формує його досьє; 2) проводить кваліфікаційне оцінювання кандидата на посаду судді апеляційного, вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду; 3) проводить спеціальну перевірку щодо кандидатів на посаду судді, які допущені до етапу дослідження досьє та проведення співбесіди кваліфікаційного оцінювання; 4) за результатами кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду ухвалює рішення про підтвердження або непідтвердження здатності такого кандидата здійснювати правосуддя у відповідному суді та визначає його рейтинг для участі у конкурсі.

Стаття 83 Закону №1402:

- кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями;

- критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність;

- кваліфікаційне оцінювання за критерієм професійної компетентності проводиться з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації;

- підставами для призначення кваліфікаційного оцінювання є: 1) заява судді (кандидата на посаду судді) про проведення кваліфікаційного оцінювання, у тому числі для участі у конкурсі; 2) рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про призначення кваліфікаційного оцінювання судді у випадках, визначених законом;

- порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

Частини 1 та 2 статті 85 Закону №1402:

- кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди;

- рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює Вища кваліфікаційна комісія суддів України;

- іспит є основним засобом встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію професійної компетентності та проводиться шляхом складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання з метою виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону, здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією;

- порядок проведення іспиту та методика встановлення його результатів затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України;

- тестові та практичні завдання іспиту складаються з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації;

- Вища кваліфікаційна комісія суддів України у пленарному складі може переглядати рішення, прийняті палатою чи колегією, щодо результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання;

- Вища кваліфікаційна комісія суддів України зобов`язана забезпечити прозорість іспиту. На кожному етапі та під час оцінювання результатів можуть бути присутніми будь-які заінтересовані особи.

Пункти 1 - 6 розділу І Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України 03 листопада 2016 року №143/зп-16 (у редакції рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 13 лютого 2018 року №20/зп-18; далі - Положення №143):

- кваліфікаційне оцінювання - це встановлена законом та цим Положенням процедура визначення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді або оцінювання відповідності судді займаній посаді за визначеними законом критеріями;

- кваліфікаційне оцінювання проводиться прозоро та публічно;

- кваліфікаційне оцінювання проводиться Комісією у складі, визначеному рішенням Комісії;

- кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди;

- рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює Комісія. Якщо не ухвалене інше рішення, першим етапом кваліфікаційного оцінювання є складення іспиту;

- за результатами одного етапу кваліфікаційного оцінювання Комісія ухвалює рішення щодо допуску судді (кандидата на посаду судді) до іншого етапу кваліфікаційного оцінювання.

Пункти 1, 2, 5 розділу І Порядку №144:

- іспит - це встановлений Законом етап кваліфікаційного оцінювання, який є основним засобом виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону судді та/або кандидата на посаду судді (далі - учасник іспиту);

- іспит проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності учасника іспиту здійснювати правосуддя у відповідному суді або для оцінювання відповідності учасника іспиту займаній посаді судді за критерієм професійної компетентності;

- іспит відбувається шляхом складення учасником іспиту анонімного письмового тестування та виконання письмового практичного завдання;

- практичне завдання виконується шляхом підготовки учасником іспиту модельного рішення суду та/або продовження викладення запропонованого модельного судового рішення на підставі матеріалів модельної судової справи відповідно до процесуального законодавства, чинного на момент його виконання.

Пункти 9 - 14, 16 - 18 розділу V Порядку №144:

- перевірка та встановлення результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання здійснюється членами Комісії, які забезпечують проведення відповідного кваліфікаційного оцінювання;

- перевірка практичних завдань може здійснюватись відповідними фахівцями у складі екзаменаційної комісії, яка утворюється рішенням Комісії;

- розподіл виконаних учасниками іспиту практичних завдань для перевірки членами Комісії здійснюється з використанням спеціального програмного комплексу;

- перевірка виконаного учасниками іспиту практичного завдання полягає у встановленні його відповідності показникам методики оцінювання його результатів;

- результати виконаного учасником іспиту практичного завдання встановлюються членами Комісії, після чого шляхом визначення середнього арифметичного виводиться остаточна оцінка учасника іспиту за практичне завдання. Оцінка за практичне завдання виводиться шляхом округлення до наближеного цілого числа або числа з коефіцієнтом 0,5;

- результати виконання практичного завдання оприлюднюються на офіційному веб-сайті Комісії не пізніше наступного робочого дня після їх встановлення;

- мінімально допустимий бал анонімного письмового тестування, практичного завдання та іспиту визначається на основі рейтингу учасників з урахуванням кількості посад суддів, на які оголошено конкурс. Мінімально допустимі бали встановлюються Комісією до початку іспиту;

- рейтинг стадій іспиту (анонімного письмового тестування, практичного завдання) та іспиту формується відповідно до кількості набраних учасниками балів (від більшого до меншого), де кожному учаснику визначається окрема позиція;

- за результатами складання анонімного письмового тестування до виконання практичного завдання допускаються учасники, які набрали мінімально допустимий і більший бал у кількості, яка є вчетверо більшою від кількості вакантних посад суддів, на які оголошено конкурс;

- мінімально допустимий бал анонімного письмового тестування, практичного завдання становить 60 відсотків від максимально можливого бала за відповідну стадію іспиту, якщо рішенням Комісії не встановлено більший мінімально допустимого бала;

- мінімально допустимий бал за виконання практичного завдання визначається для цілей визначення мінімально допустимого бала іспиту;

- до другого етапу кваліфікаційного оцінювання допускаються учасники, які набрали мінімально допустимий і більший бал іспиту (у разі набрання мінімально допустимого і більшого бала анонімного письмового тестування) у кількості, що є втричі більшою від кількості вакантних посад суддів, на які оголошено конкурс, за умови набрання мінімально допустимого бала і більшого бала за іспит;

- мінімально допустимий бал іспиту є сумою мінімально допустимих балів його стадій і становить 60 відсотків від максимально можливого бала за іспит, якщо рішенням Комісії не встановлено більший мінімально допустимий бал іспиту;

- якщо двоє і більше учасників набрали однакові бали за анонімне письмове тестування або іспит, то для подальшої участі у кваліфікаційному оцінюванні допускаються усі такі учасники. У такому разі кількість учасників, які допускаються до виконання практичного завдання або другого етапу кваліфікаційного оцінювання, може збільшитись відповідно до кількості учасників, які мають однакові результати;

- максимальна кількість балів, яку може отримати учасник іспиту за результатами складення анонімного письмового тестування, становить 90 балів;

- максимальна кількість балів, яку може отримати учасник іспиту за результатами виконання практичного завдання, - 120 балів;

- загальним результатом складення іспиту є сума балів, отриманих учасником іспиту за результатами складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання.

Підпункти 6.3, 6.4 пункту 6, пункти 8, 9 глави 6 розділу ІІ Положення №143:

- мінімально допустимі бали при складенні анонімного письмового тестування та виконанні практичного завдання визначаються рішенням Комісії за критеріальним методом відповідно до Порядку проведення іспиту та методики встановлення його результатів;

- мінімально допустимий бал при виконанні практичного завдання встановлюється для визначення мінімально допустимого бала іспиту;

- мінімально допустимий бал іспиту визначається рішенням Комісії за сумою мінімально допустимих балів анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання;

- суддя (кандидат на посаду судді), який за результатами виконання практичного завдання набрав менше мінімально допустимого бала, допускається до наступного етапу кваліфікаційного оцінювання у разі набрання ним мінімально допустимого бала іспиту;

- суддя (кандидат на посаду судді), який за результатами етапу "Іспит" набрав менше мінімально допустимого бала, на підставі відповідного рішення Комісії не допускається до етапу "Дослідження досьє та співбесіда", припиняє участь у кваліфікаційному оцінюванні та визнається таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді або відповідність займаній посаді.

Пункт 11, підпункт 33.1 пункту 33, пункти 36, 40 розділу ІІІ Положення №143:

- Комісія після встановлення результатів етапу кваліфікаційного оцінювання ухвалює рішення щодо допуску до наступного етапу та повідомляє про нього суддю (кандидата на посаду судді);

- у разі недопуску судді (кандидата на посаду судді) до наступного етапу кваліфікаційного оцінювання за результатами попереднього етапу Комісія може ухвалити рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді (у випадку проведення кваліфікаційного оцінювання з метою визначення здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді);

- рішення Комісії про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді є підставою для припинення подальшої участі судді (кандидата на посаді судді) у процедурах, передбачених Законом;

- рішення Комісії, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене з підстав, передбачених статтями 88 та 101 Закону.

Стаття 88 Закону №1402:

- Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді;

- суддя (кандидат на посаду судді), який не згодний із рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо його кваліфікаційного оцінювання, може оскаржити це рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України;

- рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав: 1) склад членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити; 2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання; 3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання; 4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.

Частини 1, 5, 7 статті 101 Закону №1402:

- рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у пленарному складі ухвалюється більшістю від установленого цим Законом складу Комісії. Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої вирішується питання, та інших осіб, які не є членами Комісії;

- рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, палат та колегій Комісії викладаються у письмовій формі. У рішенні зазначаються дата і місце ухвалення рішення, склад Комісії (палати, колегії), питання, що розглядалося, мотиви ухваленого рішення. Рішення підписується головуючим і членами Комісії (палати, колегії), які брали участь у його ухваленні;

- рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України можуть бути оскаржені до суду з підстав, установлених цим Законом.

Частини 1 та 2 статті 2 КАС України:

- завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень;

- у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина 1 статті 9 КАС України:

- розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частини 1, 2 статті 77 КАС України:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу;

- в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

VI. ОЦІНКА СУДУ.

Суд, вивчивши доводи позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх належними і допустимими доказами, дійшов таких висновків.

Як вже вказувалось, рішенням Комісії від 27 грудня 2018 року №326/зп-18 (з врахуванням додатків) ОСОБА_1 відмовлено у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнано його таким, що не склав іспиту, не підтвердив здатності здійснювати правосуддя в Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду та припинив участь в оголошеному 02 серпня 2018 року конкурсі на зайняття 12 вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Не погодившись із результатами іспиту, ОСОБА_1 04 січня 2019 року звернувся до Комісії із заявою про перегляд рішення від 27 грудня 2018 року №326/зп-18 у відповідності до частини 2 статті 85 Закону №1402.

Проте, рішенням Комісії в пленарному складі від 29 січня 2019 року №110/вс-19 відмовлено у перегляді рішення ВККСУ від 27 грудня 2018 року №326/зп-18 щодо результатів виконаного практичного завдання у межах кваліфікаційного оцінювання кандидатів на зайняття вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .

Так, Законом України від 12 липня 2018 року №2509-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», який набрав чинності з 05 серпня 2018 року, доповнено частину 2 статті 85 Закону №1402 після абзацу третього новим абзацом такого змісту: «Вища кваліфікаційна комісія суддів України у пленарному складі може переглядати рішення, прийняті палатою чи колегією, щодо результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання».

При цьому, законодавець, запровадивши можливість перегляду Комісією у пленарному складі рішень, прийнятих її палатою чи колегією, умов та підстав, як і механізму такої процедури не передбачив.

Разом з тим, зміст наведеної норми дає підстави для висновку, що вона встановлює право, а не обов`язок ВККСУ на здійснення такого перегляду.

Зокрема, перегляд Комісією у пленарному складі рішень, прийнятих її палатою чи колегією щодо результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання може відбуватися за наявності певних обставин, що об`єктивно свідчать про необґрунтованість встановленого результату виконаного практичного завдання, зокрема, порушення порядку перевірки виконаного учасником іспиту практичного завдання, встановлення помилок у спеціальному програмному забезпеченні, що надавали можливість ідентифікувати автора роботи, тощо.

Саме ж по собі звернення особи до ВККСУ із заявою про перегляд її рішення щодо результатів практичного завдання не є безумовною підставою для здійснення відповідачем такого перегляду.

Правова позиція у подібних правовідносинах вже неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 10 вересня 2019 року у справі №9901/978/18, від 11 березня 2020 року у справі №9901/995/18, від 16 вересня 2020 року у справі №9901/100/19.

В оскарженому рішенні Комісія зазначила, що підстав для перегляду рішення ВККСУ від 27 грудня 2018 року №326/зп-18 не встановлено, оскільки вказане практичне завдання перевірено відповідно до Порядку, а саме - шляхом використання спеціального програмного забезпечення, в якому на момент оцінювання та перевірки неможливо ідентифікувати автора роботи; результати перевірки практичного завдання та результати складеного іспиту в цілому обговорені Комісією й затверджені її відповідним рішенням.

Таким чином, здійснюючи свої дискреційні повноваження, визначені абзацом 4 частини 2 статті 85 Закону №1402, ВККСУ не встановила підстав для перегляду рішення від 27 грудня 2018 року №326/зп-18 щодо результатів виконаного ОСОБА_1 практичного завдання у межах кваліфікаційного оцінювання кандидатів на зайняття вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду та відмовила ОСОБА_1 у здійсненні такого перегляду.

При цьому вказане рішення Комісії підписане її повноважним складом та всіма 13 членами, які брали участь у його ухваленні.

Незгода ж позивача із результатами розгляду його заяви про перегляд рішення щодо результатів виконаного практичного завдання не свідчить про те, що його заява як така не була розглянута, а викладені у ній доводи й аргументи не були почуті та належним чином перевірені.

ОСОБА_1 , серед іншого, наголошує на тому, що окремі члени ВККСУ, які приймали участь в оцінюванні його практичної роботи, не могли переглядати це рішення у пленарному складі Комісії і підлягали відводу, адже не були безсторонніми та неупередженими.

Згідно зі статтею 100 Закону №1402 член Вищої кваліфікаційної комісії суддів України не має права брати участь у розгляді питання та ухваленні рішення і підлягає відводу (самовідводу), якщо наявні дані про конфлікт інтересів або обставини, що викликають сумнів у його безсторонності. За наявності таких обставин член Вищої кваліфікаційної комісії суддів України повинен заявити самовідвід. Із тих самих підстав відвід члену Комісії можуть заявити особи, щодо яких або за поданням яких розглядається питання. Відвід має бути вмотивованим і поданим до початку розгляду питання у формі письмової заяви. Головуючий на засіданні зобов`язаний ознайомити із заявою про відвід члена Комісії, якому заявлено відвід. Рішення про відвід (самовідвід) ухвалюється більшістю голосів членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, які беруть участь у засіданні. Голосування проводиться за відсутності члена Комісії, щодо якого вирішується питання про відвід (самовідвід).

Судом установлено, що на пленарному засіданні Комісії, яке відбулося 29 січня 2019 року, були присутніми наступні її члени: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та головуючий ОСОБА_14 .

Після доповіді щодо поданої ОСОБА_1 заяви про перегляд та за результатами обговорення члени Комісії визначились, що зазначеним кандидатом заявлено відвід членам ВККСУ, які перевіряли виконане ним практичне завдання, з тих підстав, що вони не можуть переглядати рішення, у прийнятті якого вони брали участь.

В ході засідання було установлено, що для перевірки, зокрема, виконаного позивачем практичного завдання у межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, визначено колегію Комісії у такому складі: ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_13 .

У зв`язку із чим члени Комісії (за виключенням зазначених осіб) видалились до нарадчої кімнати для обговорення й вирішення питання щодо відводу, у задоволенні якого вони відмовили.

Далі члени Комісії у її початковому (пленарному) складі видалились до нарадчої кімнати і прийняли оскаржуване у цій справі рішення.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ВККСУ було дотримано положення статті 100 Закону №1402 під час вирішення заяви про відвід членам Комісії, які приймали участь у перевірці виконаного позивачем практичного завдання.

Також, Суд визнає необґрунтованими й доводи позивача про те, що відповідачем протиправно не залучено до вирішення питання перегляду виконаного ОСОБА_1 практичного завдання ГРМЕ, оскільки такого її обов`язку не передбачено ані статтями 8 - 9 Закону №2447, ані Законом №1402, ані Порядком №144 й Положенням №143.

Посилання ж позивача в судовому засіданні на те, що Комісією в оскаржуваному рішенні не були відображені всі обставини, які мали місце під час засідання 29 січня 2019 року (щодо присутніх на ньому осіб, розгляду та вирішення питань відводу та залучення до перегляду практичного завдання ГРМЕ), також є безпідставними, адже ніким не оспорюються, були зафіксовані на технічному записі засідання (який переглянуто судом в засіданні) та як такі не впливають на суть прийнятого рішення; при цьому визначення таких обставин в рішенні Комісії не передбачено й статтею 101 Закону №1402, за змістом частини 5 якої у рішенні зазначаються дата і місце ухвалення рішення, склад Комісії (палати, колегії), питання, що розглядалося, та мотиви ухваленого рішення.

З огляду на встановлені у справі обставини та наведені вище норми законодавства, Верховний Суд приходить до висновку про правомірність прийнятого Комісією рішення від 29 січня 2019 року №110/вс-19, а відтак і про відсутність правових підстав для його скасування; зазначені ж ОСОБА_1 в позовній заяві доводи та мотиви спростовуються наведеним вище в цьому рішенні.

Водночас, оскільки позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання ВККСУ у пленарному складі переглянути рішення щодо результатів виконаного ним практичного завдання як частини кваліфікаційного іспиту в межах оголошеного 02 серпня 2018 року конкурсу на зайняття вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду є похідною від позовної вимоги про визнання протиправним і скасування рішення від 29 січня 2019 року №110/вс-19, то підстав для її задоволення також немає.

При цьому, за правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати за подання цього позову у виді судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246, 255, 257, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

- Вища кваліфікаційна комісія суддів України (03109, м.Київ, вул.Генерала Шаповала, 9; ідентифікаційний код юридичної особи в ).

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник,

Л.І. Бившева,

І.А. Васильєва,

В.В. Хохуляк,

В.П. Юрченко,

Судді Верховного Суду