Справа № 458/75/21
Суддя: Кшик О. І.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 458/75/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Сисан С.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП у Львівській області лейтенанта поліції Андрухіва Романа Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

01.02.2021 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Андрухів Романа Івановича - інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП у Львівській області лейтенанта поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій просить: визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО 18 №989647 від 13.01.2021, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, так як відповідачем при прийнятті такої не з`ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, не надано доказів його вини. Вказує, що дійсно 13.01.2021, керуючи автомобілем в м.Львові, через технічну несправність та неможливість в подальшому здійснювати рух, здійснив вимушену зупинку транспортного засобу, прийнявши в крайній правий ряд проїзної частини дороги, не перешкоджаючи руху іншим учасникам. Після зупинки одразу ж увімкнув аварійну світлову сигналізацію. В цей час до нього підійшов працівник поліції і сказав, що він порушив правила дорожнього руху, однак не вказали які. Після цього приїхав екіпаж патрульної поліції, однак документів у нього не перевіряли і не втручались в його розмову з поліцейським, який в кінці сказав, що претензій не має і пішов. Після цього засобами поштового зв`язку він отримав копію оскаржуваної постанови, про складення якої не був обізнаний і вважає таку незаконною.

Ухвалою суду від 01.02.2021 позовна заява залишена без руху.

09.02.2021 позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 09.02.2021 відкрито провадження у справі з викликом сторін. Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, 22.02.2021 подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просить також стягнути з відповідача витрати на поштову відправку в сумі 83,60 грн., комісії банку за оплату судового збору в сумі 25,00 грн. та судові витрати в сумі 454,00 грн.

У судове засідання відповідач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив наступні обставини.

Як видно з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №989647 від 13.01.2021, винесеною відповідачем - інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП у Львівській області лейтенантом поліції Андрухів Р.І. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно з вказаною постановою, 13.01.2021 о 10.34 год. у м. Львові, вул. Любінська, 168А, ОСОБА_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 5.41 та не представив посвідчення водія відповідної категорії та не пред`явив свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб, чим порушив дорожній знак 5.41.1, 2.1А, 2.10, 2.1 ПДР України. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як видно з оскаржуваної постанови, за порушення вимог дорожніх знаків 5.41.1, 2.1А, 2.10, 2.1 ПДР України ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Частиною першою статті 122 КУпАП встановлена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками

Частиною першою ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

П.33 Правил дорожнього руху України передбачено дорожні знаки, а саме п.5 визначено інформаційно-вказівні дорожні знаки, до яких належить дорожній знак 5.41.1 "Пункт зупинки автобуса". Знак позначає початок посадкового майданчика автобуса. За межами населених пунктів знак може бути встановлений на павільйоні з боку прибуття маршрутних транспортних засобів. У нижній частині знака може бути нанесено зображення таблички 7.2.1 із зазначенням протяжності посадкового майданчика.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.283 КУпАП, зокрема, повинна буди обґрунтованою, в ній має бути викладено обставини порушення, а також докази. У разі заперечень водія - мають містити відомості про його позицію (пояснення, заперечення, тощо).

Постанова, яка оскаржується позивачем, не відповідає таким вимогам, зокрема посадова особа, що склала постанову, у відповідній графі постанови не зазначила суть адміністративних правопорушень, опис обставин, установлених при розгляді справи відповідно до вказаних пунктів ПДР України. Тобто у постанові не розкрито суті правопорушення, а уповноважена особа, яка винесла оскаржувану постанову, обмежилась лише частковим викладом обставин правопорушення, зокрема щодо не пред`явлення водієм посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а щодо іншого обмежилась чише зазначення пунктів ПДР. Також у постанові не наведено доказів, на підставі яких було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП. Посадова особа, що прийняла постанову, була зобов`язана зібрати і зазначити у постанові зібрані докази події і складу правопорушення. Без дотримання вказаних вимог закону постанова вважається необґрунтованою.

Як вказав позивач у поданій ним позовній заяві, за вищевказаних обставин він здійснив вимушену зупинку свого транспортного засобу через несправність, при цьому ввімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Такі твердження позивача не були спростовані відповідачем будь-якими належними та допустимими доказами.

Водночас відповідач і не представив суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не подав жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, зазначеного в оскаржуваній постанові.

Суд зазначає, що застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідає принципу верховенства права, а прийняття рішень про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинно ґрунтуватись на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи та оцінці здобутих доказів.

Окрім цього, лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без жодних доказів, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, не може бути єдиним беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Позивач просить суд захистити його право шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, беручи до уваги те, що відповідач не представив суду достатніх та належних доказів на підтвердження винуватості позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, що є необхідним для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому за встановлених обставин факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП є недоведеним, а оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати у цій справі складаються з судового збору, який сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду в розмірі 454,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, з урахуванням того, що позов ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 454,00 грн підлягають до стягнення з відповідача, який виступав у справі як посадова особа суб`єкта владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань.

Згідно з ч.3 ст.132 КАС України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що повязані із прибуттям до суду; 3) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) повязані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Отже, у ч. 3 ст. 132 КАС України наведено вичерпний перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи. Докладніше кожна з категорій цих витрат конкретизована у ст. 134,135, 137, 138 КАС України, зокрема:

1. витрати на професійну правничу допомогу (ст. 134 КАС України);

2. витрати сторін та їхніх представників, що пов"язані із прибуттям до суду (ст. 135 КАС України);

3. витрати, пов"язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз (ст. 137 КАС України);

4. витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, вчиненням інших процесуальних дій, підготовкою справи до розгляду (ст. 138 КАС України).

Вжитий у ст. 138 КАС України термін "інших процесуальних дій" стосується вчинення учасниками справи, або особами, які не є учасником судового процесу, дій пов`язаних саме з процесом доказування (збір доказів, їх огляд та забезпечення) у справі.

Встановлення законом вичерпного переліку судових витрат означає, що на присудження судом саме цих витрат у разі настання відповідних обставин (задоволення позову, залишення його без розгляду, чи закриття провадження у справі), а не будь-яких інших може розраховувати особа, що звернулася до суду з позовом.

Разом з цим, комісія банку за сплату судового збору, поштові витрати не відносяться до судових витрат, передбачених зазначеним вище переліком, а тому такі витрати не можуть бути предметом відшкодування за наслідками розгляду судової справи, оскільки КАС України такого не передбачено.

Керуючись ст. 9, 77, 241, 246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП у Львівській області лейтенанта поліції Андрухіва Романа Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №989647 від 13.01.2021, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесять чотири гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Інспектор взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП у Львівській області лейтенанта поліції Андрухів Роман Іванович (79053, вул. Перфецького, 19, м. Львів).

Рішення суду складено 22.02.2021 року.

Суддя О.І. Кшик