Справа № 160/14597/20
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
ВСТАНОВИВ:
1. 06.11.2020 року Публічне акціонерне товариство Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, в якій просять суд:
2. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 06.11.2020 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
4. Позивачем були усунуті недоліки позовної заяви.
6. Ухвалою суду від 01.12.2020 року також було витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії таких документів:
- акт перевірки №43/28-10-50-05-05393116 від 17.07.2020 року;
- заперечення на акт №08/553-116 від 29.07.2020 року;
- скарга на ППР №24-1-331 від 18.08.2020 року;
7. 14.01.2021 року Офісом великих податників податків ДПС було подано до суду відзив на позовну заяву разом із витребуваними судом доказами по справі.
11. 15.02.2021 року позивачем надана письмова відповідь на відзив відповідача на позовну заяву.
13. 16.02.2021 року було закрито підготовче провадження у цій справі та призначено розгляд по суті на 16.02.2021 року.
14. Згідно положень частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.
15. 16.02.2021 року фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
16.Суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
17. Частиною четвертою статті 243 КАС встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
19. За результатами проведеної перевірки складено акт №43/28-10-50-05-05393116 від 17.07.2020 року.
20. Згідно висновку, викладеному в Акті, перевіркою встановлені такі порушення: - ст.192, п.198.1, п.198.2 ст.198, п. 200.1, п.200.4, ст.200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в періоді, шо охоплений перевіркою), внаслідок чого завищено суму, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в квітні 2020 року на суму 130 467, 00 гривень.
21. Позивач вказує, що не погодившись із висновками, викладеними в Акті перевірки, та листом №08/553-116 від 29.07.2020 року було направив до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДПС заперечення до Акту перевірки.
24. Товариство оскаржили податкове повідомлення-рішення до Державної податкової служби (ДПС) (скарга № 24-1-331 від 18.08.2020 року).
26. На думку позивача, висновки, викладені в Акті перевірки, листі про розгляд заперечень та у рішенні ДПС є такими, що не відповідають фактичним обставинам і суперечать нормам чинного законодавства України.
27. Вказали, що претензії контролюючого органу згідно Акту перевірки в розрізі кожного із вказаних у актів контрагентів фактично зводиться лише до таких висновків: відсутність належних основних фондів у контрагентів; за банними АІС «Податковий блок» відсутність придбання окремих товарів/робіт/послуг по ланцюгам постачання; відсутність необхідних трудових ресурсів у постачальників товарів (послуг) для виконання зобов`язань за договорами; відносно контрагентів по ланцюгам постачання порушені кримінальні провадження; сумнівність походження окремих товарів.
28. На підставі викладеного, податковий орган дійшов висновків щодо нереальності господарських операцій, обліку придбання товарів/робіт/послуг, які, на їх думку, отримані безоплатно від невстановлених осіб, контрагентів позивача, а відтак, надані товариством первинні документи кваліфікуються як недостовірні. Внаслідок чого, відповідач дійшов до висновку, що первинні документи не спричиняють змін в бухгалтерському та податковому обліку позивача, а останній позбавлений права на віднесення сум по цих первинних документах до витрат.
30. З огляду на вищевикладене, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 1
31. Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову.
32. В обґрунтування своєї позиції зазначили, що перевірка проводилась з 24.06.2020 року по 16.07.2020 року.
33. За результатами проведеної перевірки складено акт від 17.07.2020 року №43/28-10-50-05-05393116.
34. Згідно висновків, здійснених у акті перевірки, посадовими особами відповідача 1, були встановлені взаємовідносини ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ» з його контрагентами - постачальниками - ТОВ "НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ" (код 38677793), ТОВ "УКРТЕПЛОСТРОЙ" (код 38375633), здійснених на підставі наданих до перевірки первинних документів, договорів, а також баз даних АІС Податковий блок, а саме: АІС «Картка платника», АРМ «Автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», єдиний реєстр податкових накладних; підсистеми АІС «Податковий блок»: «Обробка ПЗ та платежів», «Реєстрація ПП», «Аналітична система».
35. Відповідно до акту перевірки податковим органом встановлена нереальність господарських операцій позивача з такими контрагентами постачальниками - ТОВ "НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ" (код 38677793) та ТОВ "УКРТЕПЛОСТРОЙ" (код 38375633).
36. На думку відповідача, нереальність (відсутність на меті фактичного здійснення) господарської операції з поставки товару підтверджується відсутністю потрібної кількості персоналу (як в штаті, так і найманого), виробничого обладнання, транспортних засобів, складських та офісних приміщень, основних фондів та інших необхідних активів, тощо.
37. Таким чином, на думку відповідача, податковий орган дійшов правомірних висновків про нереальність господарських операцій здійснених між позивачем та його контрагентами та відповідно порушення позивачем положень податкового законодавства.
38. Отже, з урахуванням вищенаведених обставин, відповідач вважає, що наразі відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ».
ІV. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 2
43. Судове засідання у справі призначено на 16.02.2021 року.
44. ДПС України відзив на позовну заяву не надали, хоча про розгляд справи повідомлялися судом належним чином, згідно з положень КАС України, що підтверджується матеріалами справи.
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
46. За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт №43/28-10-50-05-05393116 від 17.07.2020 року.
47. Згідно висновків, викладених в Акті перевірки, встановлено, що під час здійснення перевірки посадовими особами відповідача 1 встановлені обставини про порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме: ст.192, п.198.1, п.198.2 ст.198, п. 200.1, п.200.4, ст.200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в періоді, що охоплений перевіркою), внаслідок чого завищено суму, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в квітні 2020 року на суму 130467,00 гривень.
48. Із висновків, здійснених у акті перевірки, видно, що посадові особи податкового органу дійшли до висновку, що товариством не було підтверджено реальність господарських операцій з придбання товару, робіт (послуг) позивача по взаємовідносинам з його контрагентами-постачальниками а саме: ТОВ "НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ" (код 38677793) та ТОВ "УКРТЕПЛОСТРОЙ" (код 38375633).
49. В обґрунтування вказаних висновків, відповідач зазначає про непідтвердження та недоведеність факту реальності проведених господарських операцій товариства з його контрагентами-постачальниками.
50. Щодо взаємовідносин суб`єкта господарювання ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія "УКРТЕПЛОСТРОЙ" (код 38375633) з ПАТ «Інтерпайп НТЗ» у акті перевірки зазначено про такі обставини.
51. До складу податкового кредиту ПАТ «ІНТЕРПАЙП Нижньодніпровськ трубопрокатний завод» включено податкові накладні по взаємовідносинах з ТО "Промислово-Будівельна Компанія "УКРТЕПЛОСТРОЙ" (код 38375633) за квітень 2020 року на загальну суму 281 239,70 грн., в т.ч. ПДВ - 46 882,28 гривень.
52. У ході проведення перевірки ПАТ «ІНТЕРПАЙП Нижньодніпровськ трубопрокатний завод» надано документи в якості первинних (прибуткові ордера, видаткові накладні, платіжні доручення, ТТН, сертифікати якості, гарантійні листи, заяви відповідність) (додаток №10 до Акту перевірки) та договір № 20/1231 від 12.03.2020 року взаємовідносинах з ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія "УКРТЕПЛОСТРОЙ" (ко 38375633) (додаток №8 до Акту перевірки).
53. Оплата по контрагенту ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія "УКРТЕПЛОСТРОЙ" за перевіряємий період здійснювалася в безготівковій формі шляхом перерахування коштів розрахунковий рахунок постачальнику.
54. За даними комп`ютерної автоматизованої системи «Картка платника» АІС «Податковий блок»: ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія "УКРТЕПЛОСТРОЙ" (ко 38375633) перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області (Дніпровський район основний вид діяльності - 43.31-штукатурні роботи; Основні засоби згідно Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2019 рік складає 39.2 тис. грн.; кількість працівників даними звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія "УКРТЕПЛОСТРОЙ": у квітні 2020 року середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період 1 особа.
55. Відповідно до наданих до перевірки актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, витрати людино/годин ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія "УКРТЕПЛОСТРОЙ": у квітні 2020 року 3 260,32 люд./годин.
56. Кількість робітників, що необхідна для виконання робіт у квітні 2020 року, повинна складати 19 осіб (розрахунок здійснено виходячи з 8-годиного робочого дня (відповідно до діючого трудового законодавства), тобто, виходячи з фактичної чисельності ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія "УКРТЕПЛОСТРОЙ" (за даними звіту Д4) за квітень 2020 року (1 особа) для виконання робіт на ПАТ «ІНТЕРПАЙП Нижньодніпровський трубопрокатний завод» по зазначеному договору, вони повинні були працювати 148 годин на добу, що не є фізично можливим та не підтверджує реальність надання послуг.
57. У наданих ПАТ «ІНТЕРПАЙП Нижньодніпровський трубопрокатний завод» первинних документах, відсутня інформація щодо залучення та виконання робіт субпідрядними організаціями на території ПАТ «ІНТЕРПАЙП Нижньодніпровський трубопрокатний завод».
58. Згідно з ЄРПН, відповідачем було встановлено придбання послуг з ремонту у ТОВ "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА "АРТ-ЛАЙН" (код 42681994) на загальну суму 281294,40 грн., в т.ч. ПДВ - 46 882,40 гривень.
59. За даними комп`ютерної автоматизованої системи «Картка платника» АІС «Податковий блок»: ТОВ "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА "АРТ-ЛАЙН" (код 42681994) перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області (Дніпровський район); основний вид діяльності - 41.20 - будівництво житлових і нежитлових будівель. Основні засоби згідно Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2019 рік складає 45.9 тис.грн.; кількість працівників за даними звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) ТОВ "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА "АРТ-ЛАЙН": у квітні 2020 року середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період 6 осіб.
60. За викладених обставин, контролюючий орган дійшов до висновку про неможливість підприємством ні ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія "УКРТЕПЛОСТРОЙ", ні ТОВ "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА "АРТ-ЛАЙН" виконати обсяги робіт, зазначених в актах виконаних будівельних робіт власними силами.
61. Зважаючи на викладене, на відповідача, неможливо підтвердити реальність здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія "УКРТЕПЛОСТРОЙ" (код 38375633).
62. Враховуючи вищевикладене, під час здійснення перевірки встановлено, що ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія УКРТЕПЛОСТРОЙ" (код 38375633) складено документи для ПАТ «ІНТЕРПАЙП Нижньодніпровський трубопрокатний завод» на ідентифіковану послугу, тобто послугу, що ідентифікується лише за найменуванням, та відповідно, на думку контролюючого органу, не є реальною.
63. Окрім того, відсутність трудових та матеріальних ресурсів дає змогу стверджувати про неможливість здійснення господарської діяльності в розумінні пп.14.1.36 Податкового кодексу та частин першої і другої ст.3 Господарського кодексу України.
64. Таким чином, враховуючи вказані вище обставини, податковий орган дійшов до висновку про відсутності реально вчиненої господарської операції здійсненої між позивачем та його контрагентом-постачальником.
65. Недостовірність даних відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 Податкового кодексу України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції.
68. У ході проведення перевірки ПАТ «ІНТЕРПАЙП Нижньодніпровський трубопрокатний завод» було надано документи в якості первинних (прибуткові ордера, видаткові накладні, платіжні доручення, ТТН, сертифікати якості, гарантійні листи, заяви на відповідність) та договір №511180452 від 12.03.2018 року по взаємовідносинах з ТОВ «НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ».
69. На виконання умов договору №511180452 від 12.03.2018 року ТОВ «НВР, УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ» поставляє на ПАТ «ІНТЕРПАЙП Нижньодніпровський трубопрокатний завод» продукцію матеріально-технічного призначення.
70. Пунктом 3.4. договору №511180452 від 12.03.2018 року передбачено наявність сертифікатів якості або інший документ, який підтверджує якість товару, поставлений ТОВ «НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ» на ПАТ «ІНТЕРПАЙП Нижньодніпровський трубопрокатний завод».
71. До перевірки ПАТ «ІНТЕРПАЙП Нижньодніпровський трубопрокатний завод» надано гарантійні листи ТОВ НВП "УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ", сертифікати якості, сертифікати відповідності, заяви на відповідність.
72. За даними підрозділу «Картка платника податків» АІС «Податковий блок» встановлено такі обставини.
75. Інформація щодо оренди основних фондів (виробничих/складських приміщень та устаткування) відсутня.
76. Для виробництва/зберігання продукції ТОВ «НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ» необхідно мати достатню кількість кваліфікованого персоналу, а також, виробничих та складських приміщень.
78. У ході аналізу ЄРПН та даних підрозділу «Ванажно - митні декларації (Імпорт)» розділу «Картка платника податків» ІТС «Податковий блок» за січень 2020 року - квітень 2020 року вищезазначений товар ТОВ «НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ» не придбавався не імпортувався.
80. Фреза шпоночна к/хв 18,0 у кількості 4 шт.; Фреза шпоночна ц/хв 10,0 у кількості 4 штуки.
85. Таким чином, з урахуванням наведеного вище, відповідач дійшов до висновку про неможливість встановлення походження товару та подальше його надходження на ПАТ «ІНТЕРПАЙП Нижньодніпровський трубопрокатний завод».
86. Відповідач вважає, що ТОВ «НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ» було внесено недостовірні відомості до первинних документів (податкових, видаткових накладних, документів на транспортування, тощо) щодо поставки товару ПАТ «ІНТЕРПАЙП Нижньодніпровський трубопрокатний завод».
87. Таким чином, враховуючи викладене, на думку податкового органу, відсутність технічних та трудових ресурсів ТОВ «НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ», невідповідність між наданими документами та баз даних АІС «Податковий блок», відсутність джерела походження товару, дає змогу стверджувати про неможливість здійснення господарської діяльності в розумінні пп. 14.1.36 Податкового кодексу та частин першої і другої ст.3 Господарського кодексу України.
88. Відповідач вважає, що вказані обставини, дають змогу стверджувати щодо відсутності реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, недостовірність даних відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 Податкового кодексу України не дозволяє форму податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - і відповідної операції.
89. Таким чиним, з урахуванням вищенаведених обставин, податкових орган дійшов висновків про непідтвердження та недоведеність факту реальності проведених господарських операцій позивача та його контрагентів постачальників.
90. Перевіркою встановлено порушення позивачем: ст.192, п.198.1, п.198.2 ст.198, п. 200.1, п.200.4, ст.200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в періоді, шо охоплений перевіркою), внаслідок чого завищено суму, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в квітні 2020 року на суму 130467,00 гривень.
91. Не погодившись із вказаними вище висновками податкового органу, здійснених у акті перевірки від 17.07.2020 року, товариством було направлено до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДПС заперечення №08/553-116 від 29.07.2020 року до акту перевірки.
96. На думку позивача, висновки, викладені в Акті перевірки, листі про розгляд заперечень та у рішенні ДПС є такими, що не відповідають фактичним обставинам і суперечать нормам чинного законодавства України.
98. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
99. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин).
100. Згідно ст. 1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
101. Згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі ПК України), контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
102. Підпунктом 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
103. Статтею 75 ПК України встановлено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.
104. Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
105. Згідно з положенням пункту 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
106. Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено: витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податків витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.
107. Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
108. Порядок оподаткування податком на додану вартість визначений розділом V Податкового кодексу України.
109. Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
110. Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
111. У відповідності до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
112. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
113. Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.
114. Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
115. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
116. Отже, зі змісту норм Податкового кодексу України вбачається, що необхідним первинним документом, який дає право платнику податків на формування податкового кредиту, є належним чином оформлена податкова накладна.
117. Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
118. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
119. Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту - Наказ № 88).
120. Відповідно до п. 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
121. Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п. 2.1 Наказу № 88).
122. Згідно з п. 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
123. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
124. Із зазначеного вбачається, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.
125. Із змісту статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність також вбачається, що первинні документи обов`язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
126. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
127. Так, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
128. Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування по податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
129. Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із ст. 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
VІІ. ОЦІНКА СУДУ
130. Надаючи оцінку правомірності винесення оскаржуваного товариством податкового повідомлення-рішення від 10.08.2020 року, судом, підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами-постачальниками.
131. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, у періоді, що перевірявся податковим органом, позивач мав взаємовідносини із такими товариствами, а саме: ТОВ "НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ" (код 38677793) та ТОВ "УКРТЕПЛОСТРОЙ" (код 38375633).
133. Згідно матеріалів справи, до складу податкового кредиту позивачем включено податкові накладні по взаємовідносинах з ТОВ «НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ» за квітень 2020 року на загальну суму 501 508,61 грн., в т.ч. ПДВ - 83 584,77 гривень.
134. У ході проведення перевірки позивачем були надані первинні документи (прибуткові ордери, видаткові накладні, платіжні доручення, ТТН, сертифікати якості, гарантійні листи, заяви на відповідність), про що також зазначено у акті перевірки, та
договір №511180452 від 12.03.2018 року по взаємовідносинах з ТОВ «НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ».
135. Факт здійснення та реальність господарських операцій, які розглядалися відповідачем під час перевірки підтверджується такими документами: Договором №511180452 від 12.03.2018 року; додатками №80, 78, 81, 82 до Договору №511180452 від 12.03.2018 року; податковою накладною 2 від 01.04.2020; прибутковим ордером №9294; прибутковим ордером №7204; видатковою накладною №РН-0000143 від 01.04.2020 року; ТТН №08 від 01.01.2020 року; накладною №173108 від 01.04.2020 року; податковою накладною 1 від 01.04.2020 року, прибутковим ордером №9293; видатковою накладною №РН-0000142 від 01.04.2020 року; податковою накладною 25 від 17.04.2020 року; прибутковим ордером №9326; видатковою накладною №РН-0000167 від 17.04.2020 року; ТТН №10 від 17.04.2020 року; податковою накладною 3 від 01.04.2020 року; прибутковим ордером №7205; видатковою накладною №РН-0000144 від 01.04.2020 року; податковою накладною 26 від 17.04.2020 року; прибутковим ордером №7261; видатковою накладною №РН-0000168 від 17.04.2020 року; сертифікатом якості ЗАТ «Мінський інструментальний завод»; листом №01/04-02 від 01.04.2020 року; листом №01/04-01 від 01.04.2020 року; листом №17/04-01 від 17.04.2020 року; листом №17/04-02 від 17.04.2020 року; сертифікатом №128 від 13.03.2020 року; сертифікатом відповідності ООО «ТЕХНОКОР» від 01.04.2020 року (візз 01.04.2020 року); сертифікатом відповідності ООО «ТЕХНОКОР» (ввіз 17.04.2020 року); сертифікатом якості від 08.08.2019 року; заяви на відповідність ОАО «Львовский инструментальный завод» (ввіз 01.04.2020 року); заяви на відповідність ВАТ «Вінницький інструментальний завод» (ввіз 01.04.2020 року); заяви на відповідність ВАТ «Вінницький інструментальний завод» (ввіз 01.04.2020 року).
136. Копії вищезазначених документів були долучені товариством до матеріалів справи.
137. Дослідивши матеріали справи, встановлено, що вищевказані первинні бухгалтерські документи товариства відповідають вимогам ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тобто містять: назву документа (форми); дату та місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
138. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, слід дійти висновків, що документи, які долучені товариством до матеріалів справи відповідають вимогам чинного законодавства, та відповідно підтверджують реальність господарських операцій із цим контрагентом, а також відображають зміст та обсяг господарських операцій.
139. Вищевказані документи також були надані податковому органу під час здійснення перевірки, про що також не заперечується відповідачем.
140. Встановлено, що на виконання умов договору №511180452 від 12.03.2018 року ТОВ «НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ» поставлено позивачу продукцію матеріально-технічного призначення.
141. Детальна інформація наведена в Додатку № 9 до акту перевірки.
142. У бухгалтерському обліку операції по взаємовідносинах позивача з ТОВ «НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ» відображено такими проводками: Дт 20 «Запаси» Кт 631 «Розрахунок з постачальниками»; Дт 644 "Податковий кредит" Кт631 «Розрахунок з постачальниками»; Дт 631 «Розрахунок з постачальниками» Кт 311 "Поточний рахунок".
143. Розрахунки між підприємствами здійснювалася в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника.
144. Відповідно до наданих товариством матеріалів, встановлено, що розрахунки між позивачем та його контрагентом були проведені.
145. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, слід дійти висновків, що документи, які долучені товариством до матеріалів справи відповідають вимогам чинного законодавства, та відповідно підтверджують реальність господарських операцій із цим контрагентом, а також відображають зміст та обсяг господарських операцій.
146. Щодо посилання податкового органу на те, що ними встановлено відсутність достатньої кількості трудових ресурсів та персоналу; відсутність виробничого обладнання, транспортних засобів, відсутність складських та офісних приміщень; основних фондів та інших необхідних актів, що свідчить про фактичну неможливість підприємства здійснити транспортування та зберігання продукції у такій кількості та у відповідних умовах.
147. Верховним Судом по справі №К/990/4256/17 від 27.02.2018 року було зроблено висновок, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договором цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.
148. Також, відсутність у контрагента позивача достатньої кількості трудових ресурсів для здійснення будь-якого виду діяльності не є підставою для визнання господарської операції нереальною. Чинним законодавством не передбачено необхідної кількості трудових ресурсів, складських та виробничих приміщень для виконання того чи іншого виду діяльності. При цьому підприємство може залучати необхідні трудові ресурси на підставі цивільно-правових договорів.
149. Встановлено, що на момент здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, останній був належним чином зареєстрований як юридична особа та платник податку, установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавались. Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок та виконання послуг, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.
150. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі Інтерсплав проти України якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.
151. Платник податку на додану вартість (покупець товару) на час здійснення господарської операції з придбання товару не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту у зв`язку з придбанням товарів та робіт у випадку, коли останній має необхідні документальні підтвердження розміру таких витрат і податкового кредиту, про що також зазначено в рішенні Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10.
153. Посилання на припущення, аналітичні узагальнюючі висновки, тощо щодо діяльності контрагентів, є неприйнятними.
154. Щодо обриву ланцюга постачання реалізованого товару.
155. Поняття «обрив ланцюга постачання» відсутнє у Податковому кодексі.
156. Чинним законодавством України не передбачено обов`язку платника податків, а також не надано йому права перевіряти достовірність даних, які вказуються контрагентом в його первинних документах, а також контролювати показники податкової звітності по податках та обов`язкових платежах контрагентів.
157. Вищий адміністративний суд України у своєму листі від 02.06.2011 року №742/11/13-11 зауважив, що «оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. … При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом».
158. Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд у своїх постановах від 16.01.2018 року у справі №820/4648/13-а від 29.03.2019 року у справі №808/3412/16.
159. Формування суб`єктом господарювання податкових зобов`язань не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету або здійснив інші порушення законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.
160. Отже, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку свого контрагента.
162. У акті перевірки відсутні посилання на докази того, що під час перевірки податковий орган встановив обставини, які б свідчили про умисел ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» щодо укладення договору з ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ» без наміру створити наслідки, які передбачені договором, або з умислом незаконно отримати бюджетне відшкодування чи інші незаконні податкові вигоди.
163. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, слід дійти висновків про те, що доводи відповідача про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентам є недоведеними та не підтвердженими належними доказами по справі.
164. Щодо взаємовідносин здійснених між позивачем та ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія "УКРТЕПЛОСТРОЙ" (код 38375633), слід зазначити про такі обставини.
165. Встановлено, що до складу податкового кредиту позивачем було включено податкові накладні по взаємовідносинах з ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія "УКРТЕПЛОСТРОЙ" за квітень 2020 року на загальну суму 281 239,70 грн., в т.ч. ПДВ - 46 882,28 гривень.
166. У ході проведення перевірки позивачем було надано первинні документи (Акти приймання виконаних підрядних робіт (Форма КБ-2в), податкові накладні) та договір №20/1231 від 12.03.2020 року по взаємовідносинах з ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія УКРТЕПЛОСТРОЙ".
167. Факт здійснення та реальність господарських операцій, які розглядалися відповідачем під час перевірки підтверджується такими документами: Договором №20/1231 від 12.03.2020 року; Договірною ціною до Договору №20/1231 від 12.03.2020 року (Додаток №1/1); Договірною ціною до Договору №20/1231 від 12.03.2020 року (Додаток №1/2); податковою накладною 1 від 20.03.2020 року; довідкою про вартість виконаних робіт за квітень 2020 року по Договору№20/1231 від 12.03.2020 року; актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2020 року; підсумковою відомістю-об`єкт: ТПЦ-5; податковою накладною 2 від 27.04.2020 року; довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за квітень 2020 року Стан 5-12 по Договору№20/1231 від 12.03.2020 року; актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2020 року; підсумковою відомістю Об`єкт: ТПЦ-4;
168. Вказані документи долучені товариством до матеріалів справи.
169. Первинні бухгалтерські документи товариства відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тобто містять: назву документа (форми); дату та місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
170. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, слід дійти висновків, що документи, які долучені товариством до матеріалів справи відповідають вимогам чинного законодавства, та відповідно підтверджують реальність господарських операцій із цим контрагентом, а також відображають зміст та обсяг господарських операцій.
171. Вищевказані документи також були надані податковому органу під час здійснення перевірки, про що також не заперечується відповідачем.
172. Оплата контрагенту ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія "УКРТЕПЛОСТРОЙ" за період, що перевірявся здійснювалася в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника.
173. У бухгалтерському обліку операції по взаємовідносинах позивача з ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія "УКРТЕПЛОСТРОЙ" відображено такими проводками: Дт 234 "Капітальний ремонт"; Кт631 "Розрахунок з підрядниками "; Дт644 "Податковий кредит"; Кт 631 "Розрахунок з підрядниками ".
174. Відповідно до наданих товариством матеріалів, встановлено, що розрахунки між позивачем та його контрагентом були проведені.
175. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, слід дійти висновків, що документи, які долучені товариством до матеріалів справи відповідають вимогам чинного законодавства, та відповідно підтверджують реальність господарських операцій із цим контрагентом, а також відображають зміст та обсяг господарських операцій.
176. Щодо посилання податкового органу на те, що ними встановлено відсутність достатньої кількості трудових ресурсів та персоналу; відсутність виробничого обладнання, транспортних засобів, відсутність складських та офісних приміщень; основних фондів та інших необхідних актів, що свідчить про фактичну неможливість підприємства здійснити транспортування та зберігання продукції у такій кількості та у відповідних умовах.
177. Верховним Судом по справі №К/990/4256/17 від 27.02.2018 року було зроблено висновок, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договором цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.
178. Також, відсутність у контрагента позивача достатньої кількості трудових ресурсів для здійснення будь-якого виду діяльності не є підставою для визнання господарської операції нереальною. Чинним законодавством не передбачено необхідної кількості трудових ресурсів, складських та виробничих приміщень для виконання того чи іншого виду діяльності. При цьому підприємство може залучати необхідні трудові ресурси на підставі цивільно-правових договорів.
179. Встановлено, що на момент здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, останній був належним чином зареєстрований як юридична особа та платник податку, установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавались. Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок та виконання послуг, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.
180. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі Інтерсплав проти України якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.
181. Платник податку на додану вартість (покупець товару) на час здійснення господарської операції з придбання товару не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту у зв`язку з придбанням товарів та робіт у випадку, коли останній має необхідні документальні підтвердження розміру таких витрат і податкового кредиту, про що також зазначено в рішенні Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10.
183. Посилання на припущення, аналітичні узагальнюючі висновки щодо діяльності контрагентів, є неприйнятними.
184. Згідно матеріалів справи, встановлено, що у акті перевірки відсутні посилання на докази того, що під час перевірки контролюючий орган встановив обставини, які б свідчили про умисел товариства щодо укладення договору з його контрагентом без наміру створити наслідки, які передбачені договором, або з умислом незаконно отримати бюджетне відшкодування чи інші незаконні податкові вигоди. Навпаки, документально доведено виконання зобов`язань, отримання і оплати товару. Зазначені обставини залишились не спростованими в ході проведеної перевірки та під час розгляду справи.
185. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, слід дійти висновків про те, що доводи відповідача про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентам є недоведеними та не підтвердженими належними доказами по справі.
186. Щодо висновків Відповідача стосовно відсутності факту придбання товару по ланцюгам постачання, обриву ланцюгів постачань.
187. Чинним законодавством України не передбачено обов`язку платника податків, а також не надано йому права перевіряти достовірність даних, які вказуються контрагентом в його первинних документах, а також контролювати показники податкової звітності по податках та обов`язкових платежах контрагентів.
188. Вищий адміністративний суд України у своєму листі від 02.06.2011 року №742/11/13-11 зауважив, що «оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. … При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом».
189. Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд у своїх постановах від 16.01.2018 року у справі №820/4648/13-а від 29.03.2019 року у справі №808/3412/16.
190. Формування суб`єктом господарювання податкових зобов`язань не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету або здійснив інші порушення законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.
191. Отже, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку свого контрагента.
192. З огляду на вищенаведене та фактичні обставини справи слід дійти до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного товариством податкового повідомлення-рішення діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття правомірного та обґрунтованого рішення.
193. Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, ні в акті перевірки, ні під час розгляду справи не наведено об`єктивних доводів та не надано допустимих доказів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності чи порушень вимог законодавства
194. Є недопустимим формування висновків про нереальність господарських операцій тільки з огляду на податкову інформацію.
195. Викладені висновки у акті перевірки щодо податкової інформації не містить посилання на те як і чим підтверджується та доводиться, що в діях позивача є явна провина у порушені відповідних норм ПК України
196. Статті 72 та 73 Податкового кодексу України передбачають певний перелік видів інформації та багато способів її отримання відповідачем.
197. Використання податковим органом аналітичних викладень та посилань на податкову інформацію в акті перевірки, які зроблені контролюючим органом на підставі програмного забезпечення (АІС «Податковий блок» тощо) та доступних контролюючому органу державних реєстрів та баз даних не можуть братись до уваги, оскільки відповідні програмні продукти до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку позивача, не відноситься, та не можуть містити увесь загал об`єктивних даних про відповідні явища або фактичні обставини у всієї їх многогранності. Дані відповідних програмних продуктів, як результат фіксування узького кола подій, не можуть бути належним та допустимим доказом відсутності фактів здійснення господарських операцій безпосередньо ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ», оскільки не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні діючого законодавства.
198. Аналогічних висновків також дійшов Верховний Суд в постановах від 27.03.2018 року по справі №816/809/17 та від 20.03.2018 року у справі №804/939/16.
199. Отже, детальний аналіз сукупності наданих до суду документів, які наявні в матеріалах справи ставить під сумнів висновок контролюючого органу, який знайшов своє відображення у акті перевірки від 17.07.2020 року №43/28-10-50-05-05393116.
200. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, слід дійти висновків про те, що доводи відповідача про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами-постачальниками є недоведеними та не підтвердженими належними доказами по справі.
VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
203. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
204. Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
205. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
206. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
207. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
208. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
209. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
210. Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
211. Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
212. Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
213. У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
214. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
215. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
216. Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
217. Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
218. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
219. Згідно положень ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.
220. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що відповідачами не було доведено правомірності та законності прийнятого рішення відносно товариства.
222. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити про таке.
223. Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
224. Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви позивача, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2102,00 гривень.
225. На підставі зазначеного, керуючись статтями 205, 244, 245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
228. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Публічного акціонерного товариства Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод судові витрати у розмірі 2102,00 гривень.
232. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
233. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
234. Повний текст судового рішення складено 16.02.2021 року.
Суддя В.В Ільков