Справа № 640/1801/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року м. Київ № 640/1801/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» з ринку
до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
провизнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії
встановив:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» з ринку звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просило:

-визнати протиправною бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невчинення дій, передбачених частиною першою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» та зобов`язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) невідкладно виключити відомості з Єдиного реєстру боржників, а саме запис за виконавчим провадженням №54718917, боржник - ПАТ «Банк Київська Русь» ().

Позовні вимоги мотивовані тим, що у Подільському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження №54718917 про стягнення штрафів, накладених державним виконавцем у розмірі 1020,00 грн з ПАТ «Банк Київська Русь» () на користь Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №54718917 станом на 20 січня 2021 року має статус «Завершено».

За приписами частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно (кошти) боржника знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Утім, позивачем виявлено, що в Єдиному реєстрі боржників наявний запис за виконавчим провадженням №54718917, боржник - ПАТ «Банк Київська Русь» ().

05 січня 2021 року на адресу відповідача позивачем направлено заяву від 31 грудня 2020 року №096-49-104/20 з проханням протягом трьох днів з дати отримання заяви, виключити відомості щодо боржника у виконавчому провадженні №54718917 з Єдиного реєстру боржників.

Не зважаючи на те, що вище згада заява отримана відповідачем 08 січня 2021 року, відповідачем протягом трьох днів не вчинено дій щодо виключення з Єдиного реєстру боржників інформації про боржника - ПАТ «Банк Київська Русь» ().

Отже, на думку позивача, державним виконавцем не вчинені дії у відповідності з нормами частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження, а відтак допущена протиправна бездіяльність.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 16 лютого 2021 року.

У судове засідання прибув представник позивача, який підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові та просив задовольнити позов.

Представник відповідача до суду не прибув. Однак надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог.

Так відповідач зазначив, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження ВП №54718917, відкрите на підставі постанови №50301662, виданої 05 серпня 2016 року Подільським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про стягнення з ПАТ «Київська Русь» на користь держави штрафу у розмірі 1020,00 грн.

10 грудня 2018 року, керуючись пунктом 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем Кравцовою О.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №54718917.

Відповідно до пункту 1 розділу X Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року №2432/5, Єдиний реєстр боржників формується з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Згідно пункту 2 розділу X Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, система забезпечує обробку даних про боржника та вносить відомості про нього до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 6 розділу X Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови:

-про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

-про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

-про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Ураховуючи те, що в межах виконавчого провадження ВП № грудня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, станом на 15 лютого 2021 року відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження ВП №54718917 на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки провадження вже завершено.

Окремо відповідач вважав за доцільне зауважити, що стаття 40 Закону України «Про виконавче провадження» та Положення про АСВП не передбачають виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про боржника, у зв`язку із поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому відповідач наголосив, що постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №54718917 від 10 грудня 2018 року не оскаржувалась, а тому відсутні підстави для відновлення виконавчого провадження у відповідності до частини першої статті 41 Закону, та відповідно відсутні підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд за згодою представника позивача вирішив завершити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Так судом встановлено, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 17 липня 2015 року № 138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 13 липня 2020 року №1335 «Про деякі питання ліквідації ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», а саме пунктом 1, відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», які були делеговані Стрюковій Ірині Олександрівні рішенням виконавчої дирекції Фонду від 17 грудня 2018 року №3382 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ». Відповідно до пункту 2 зазначеного рішення передбачено, що ліквідація ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» здійснюватиметься з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» та відповідно до частини п`ятої статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» безпосередньо Фондом.

Позивачем було встановлено, що у Подільському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження №54718917 про стягнення з ПАТ «Банк Київська Русь» (код за ) на користь Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві штрафів у розмірі 1020,00 грн.

Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №54718917 станом на 20 січня 2021 року має статус «Завершено».

За таких обставин, керуючись приписами частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», позивач вважав, що з Єдиного реєстру боржників має бути виключена інформація про боржника.

Оскільки на звернення позивача до відповідача, останній не вчинив дій щодо виключення інформації про боржника з Єдиного реєстру боржників, позивач звернувся до суду із заявленими позовними вимогами.

Вирішуючи спір по суті суд дійшов наступних висновків.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На виконанні у Подільському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження №5471817 про стягнення з ПАТ «Банк «Київська Русь» (код за ) на користь держави штрафу у розмірі 1020,00 грн.

10 грудня 2018 року головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравцовою Оленою Сергіївною прийнято постанову ВП №54718917 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Так у вказаній постанові державним виконавцем зокрема зауважено, що відповідно до пункту 7 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку: втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається. Відповідно до частини третьої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

У зв`язку з наявною законодавчою забороною на проведення виконавчих дій в частині стягнення за виконавчими документами, боржником за яким є Банк, виконавче провадження може бути розпочате та державним виконавцем видається постанова про відкриття виконавчого провадження та (відповідно до обов`язку державного виконавця, якщо виконавчий документ та заява подана стягувачем відповідають та подані з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження») відповідно до вищенаведених норм законодавства повинно бути закінчене, арешти не накладаються, виконавчий документ спрямовується до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для прийняття рішення про виконання.

З урахуванням викладеного та керуючись пунктом 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець постановив виконавчий документ - постанову №50301662, видану 05 серпня 2016 року Подільським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про стягнення штрафів, накладених державним виконавцем у розмірі 1020,00 грн повернути стягувачу.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

При цьому, відповідно до частини п`ятої цієї статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач щодо необхідності виключення інформації про боржника з Єдиного реєстру боржників, посилається на частину першу статті 40 вказаного Закону, якою визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Зі змісту статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 9).

Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів (частина сьома статті 9).

Аналогічні норми визначені і у пункті 6 розділу X Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року №2432/5, за якими система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови:

-про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

-про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

-про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Як вірно зауважив представник відповідача, стаття 40 Закону України «Про виконавче провадження» та Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження не передбачають виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про боржника у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, представник відповідача наголосив, що відповідно до постанови Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі №826/22323/15 в частині визнання протиправною та скасування постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» та визнання протиправною та скасування постанови Правління Національного банку України від 16 липня 2015 року №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь», постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2016 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року залишено без змін, а відтак, ПАТ «Банк «Київська Русь» не перебуває в процесі ліквідації, у зв`язку з чим відсутні підстави для закінчення відкритих виконавчих проваджень відносно боржника на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Звертаючись до суду позивач просив, зокрема, визнати протиправною бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невчинення дій, передбачених частиною першою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка такого суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був вчинити і міг, але не вчинив.

За наслідками розгляду даного спору судом встановлено, що відповідач діяв у відповідності з положеннями Закону України «Про виконавче провадження», частиною першою статті 40 якого не встановлено обов`язку щодо виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про боржника у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Більше того, як вже було зауважено вище, у відповідності до пункту 6 розділу X Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, з Єдиного реєстру боржників відомості про боржника виключаються одночасно з настанням обставин, зазначених у цьому пункті.

Таким чином відповідачем не допущено протиправної бездіяльності щодо невчинення дій, передбачених частиною першою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно не підлягає задоволенню і похідна вимога зобов`язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) невідкладно виключити відомості з Єдиного реєстру боржників, а саме запис за виконавчим провадженням №54718917, боржник - ПАТ «Банк «Київська Русь» ().

Оскільки у задоволенні позову відмовлено судові витрати, які підлягають розподілу - відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 242 - 246, 251, 287 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» з ринку до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 287, 296 - 297, з урахуванням перехідних положень, Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко