Справа № 2-а-41981/2011
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Вангородській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

26.01.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи тим, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2011 року у справі №2а41981/11 було задоволено позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква, та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії. ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько ОСОБА_2 , який був стягувачем у справі, помер. Згідно Свідоцтва про право на спадщину від 20.06.2020 року єдиним спадкоємцем на отримання доплати до пенсії, нарахованої згідно рішення суду у справі №2а-41981/11 є його дочка ОСОБА_1 . Тому, просила замінити сторону у виконавчому провадженні, а саме стягувача - ОСОБА_2 , на його правонаступника - ОСОБА_1 , по виконанню виконавчого документа у справі №2а-41981/11 за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 379 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали додані до заяви, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2011 року (а.с. 13-14) позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква, про зобов`язання призначити доплату до пенсії, задоволено, та визнано дії відповідача щодо відмови у призначенні доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними, зобов`язано відповідача призначити та здійснити виплату щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_2 за проживання на території радіоактивного забруднення відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, визначеної законодавством на відповідний період, починаючи з 22.09.2010 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2013 року (а.с.24-25) апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Біла Церква залишено без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2011 року залишено без змін. Постанова набрала законної сили 28.02.2013 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 02.11.2019 року, виданий Білоцерківським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.44).

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №465 від 20.06.2020 року, виданого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук В.І. (а.с. 46), вбачається, що ОСОБА_1 є дочкою та спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з невиплачених доплат до пенсії померлого в загальній сумі 12531,98 грн. нарахованих Управлінням ПФУ в м. Біла Церква на підставі постанов Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.04.2011 року №2-а-41980/11, від 11.04.2011 року №2-а-41981/2011, від 11.04.2011 року №2а-20434/11 згідно ст. 51, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини першої ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Вказана норма визначає правила заміни сторони виконавчого провадження, що під час виконавчого провадження є аналогом інституту процесуального правонаступництва.

Згідно зі частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї зі сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок смерті або реорганізації. Заміна сторони полягає у вступі на її місце правонаступника (спадкоємця).

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право спадкоємців на певне майно підтверджується свідоцтвом про право на спадщину (за законом чи за заповітом). В кожному свідоцтві зазначається все спадкове майно і перелічуються всі спадкоємці та визначається частка спадщини спадкоємця, якому видається свідоцтво про право на спадщину.

Отримання свідоцтва про право на спадщину за загальним правилом є правом, а не обов`язком спадкоємця. Але в певних випадках спадкоємець без свідоцтва про право на спадщину не зможе здійснити свої спадкові права. Так, без свідоцтва неможливо отримати грошовий вклад, цінності, які належали спадкодавцю і були здані на збереження, майно, яке знаходиться у третіх осіб, перереєструвати домоволодіння, транспортний засіб тощо.

Згідно частини першої статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Судом встановлено, що відповідно до судового рішення право на пенсійні виплати ОСОБА_2 було встановлено та зобов`язано здійснити виплату доплати до пенсії, з 22.09.2010 року, отже, заявник як спадкоємець має право на доплату до пенсії у відповідному розмірі, та звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ОСОБА_1 надала відповідний правовстановлюючий документ, який свідчить про отримання нею спадкового майна, а саме доплати до пенсії згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №2а 41981/11 від 11.04.2011 року.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, серед іншого, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України», по. 15729/07, від 05.07.2012).

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» заява № 23465/03 від 06.10.2011 року, існування заборгованості, яка підтверджена остаточним обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішенні винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справі «Іванов проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

У постанові від 29.07.2010 року у справі «Стрельцов и другие военные пенсионеры из Новочеркасска против Российской Федерации» Європейський Суд з прав людини визнав, що громадяни мають право на підтримання скарг своїх померлих родичів у межах статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Вказаного висновку Європейський Суд з прав людини дійшов виходячи з того, що право на отримання заробітної плати і прирівняних до неї платежів, пенсій та інших грошових сум, які виплачуються в якості засобів для існування і підлягали виплаті, проте не були отримані громадянином за життя, належать членам сім`ї померлої особи.

Тому, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача ОСОБА_2 , на його правонаступника ОСОБА_1 , по виконанню виконавчого документа у справі №2-а-41981/2011 за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква, про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок додаткової пенсії.

Керуючись ст.6, 372, 379 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.1218, 1219, 1227 ЦК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, про заміну сторони виконавчого провадження, задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження по виконанню виконавчого документа у справі №2-а41981/2011, за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква, про зобов`язання призначити доплату до пенсії, а саме стягувача - ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала складена 24.02.2021 року.

СуддяО. В. Бондаренко