Справа № 640/15926/20
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року м. Київ № 640/15926/20

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАРМ ТРЕЙД»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАРМ ТРЕЙД» із позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якому просить суд:

- скасувати Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника від 15.06.2020 №60274 прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у м.Києві, яким визнано відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАРМ ТРЕЙД» критеріям ризиковості платника податку.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що підставою для винесення оскаржуваного рішення став пункт 8 Критеріїв ризиковості платника, а саме наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючий органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарських операцій, зазначеної в поданої на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригувань..

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у відзиві на позов представник відповідача вказує, що оскаржуваним рішенням від 15.06.2020 року №60274 позивача віднесено до переліку ризикових платників податків на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, оскільки позивач здійснює формування податкового кредиту від ризикових контрагентів-постачальників, а саме: ТОВ «Бітстам Постач» та ТОВ «Трассір УА».

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

17 червня 2020 року через електронний кабінет платника податків Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛАРМ ТРЕЙД" отримало Рішення про застосування Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві обмежень здійснення господарської діяльності, яке полягає у зарахування підприємства Позивача до переліку ризикових підприємств, щодо яких застосовується обмеження у здійсненні господарської діяльності.

Так, 15 червня 2020 року Відповідачем було винесено Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника №48881 Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у м.Києві, яким визнано відповідність ТОВ "АЛАРМ ТРЕЙД" критеріям ризиковості платника податку.

Підставою для винесення оскаржуваного рішення стало пункт 8 Критеріїв ризиковості платника, а саме наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючий органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарських операцій, зазначеної в поданої на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригувань.

Інформація про рішення від 15.06.2020 №60274, внесена Відповідачем до інформаційної бази «Журнал ризикових платників» АІС «Податковий блок».

Відповідно до редакції спірного рішення, такою податковою інформацією є: В ході аналізу інформаційно-аналітичних баз ДПСУ отримано податкову інформацію, що підприємство здійснює формування податкового кредиту від ризикових контрагентів- постачальників, а саме: ТОВ «БІТСТАМ ПОСТАЧ» , ТОВ «ТРАССІР УА» .

Позивач здійснює свою діяльність з 01 березня 2017 року, перебуває на обліку в Оболонському районі м. Києва. Відповідно з реєстру платників податку на додану вартість, платником податку на додану вартість являється з 01.10.2016 року.

Позивач здійснює господарську діяльність з установки та продажу товарів для механічних транспортних засобів на території України, переважно у межах міста Києва та Київської області.

Податкова адреса Позивача значиться: м. Київ, провулок Куренівський, буд.15. Позивач орендує приміщення у ТОВ «МЕДІА ІНВЕСТ ГРУП» на підставі договору оренди № 12/О/м від 01 вересня 2019 року.

Основний вид діяльності підприємства Позивача за КВЕД є 46.19 - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

Також Позивач здійснює діяльність за іншими видами діяльності такими як: КВЕД 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; КВЕД 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; КВЕД 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Діяльність підприємства з виконання робіт з використанням продукції, що призначена для забезпечення автосигналізаціями транспортних засобів. Для здійснення господарської діяльності підприємство має всі необхідні матеріально-технічні та трудові ресурси, тобто надання даних послуг здійснюється власними силами Позивача.

За штатним розкладу з початку 2020 року на підприємстві Позивача передбачено п`ять працівників. Фактично працює чотири співробітника, одна робітниця з 25.09.2018 перебуває у відпусці по догляду за дитиною до трьох років. Щомісяця працівникам нараховується заробітна плата та відбувається виплата авансу 15 числа кожного місяця, виплата заробітної плати в останній день кожного місяця. За даними бухгалтерського обліку заборгованості по зарплаті на Підприємстві Позивача не має.

Для забезпечення господарської діяльності, Позивач на умовах договорів поставки купує товар, що призначено для установки, монтажу на транспортних засобах.

Закупівля товару здійснюється у вітчизняних постачальників. Після замовлення товару та його відвантаження в безготівковій формі відбувається розрахунок за отриманий товар. Оптовий продаж товарів здійснюється за безготівкові кошти в основному після відвантаження товару покупцю з різним терміном відстрочки.

Разом з тим, Відповідач винесло спірне рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додатну вартість критеріям ризиковості платника податку №60274 від 15.06.2020 на підставі взаємодії Позивача з підприємствами, які здійснюють ризикову діяльність, а саме: ТОВ «ТРАССІР УА» () та ТОВ "БІСТАМ ПОСТАЧ" ().

Так, Позивач мав господарсько-фінансову операцію з постачальником ТОВ «ТРАССІР УА» на підставі Договору поставки №39 від 27 лютого 2020 року.

Позивач уклав з ТОВ «ТРАССІР УА» договір, відповідно до якого постачальник зобов`язувався передати Позивачу запасні частини, мастила, аксесуари та інші товари до механічних транспортних засобів. На підставі даного Договору Позивач здійснив покупку автосигналізацій, іммобілайзерів, дверних датчиків, сирен п`єзоелектричних на загальну суму 549 397,56 грн з урахуванням ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №87 від 02 березня 2020 року та рахунку на оплату №73 від 02 березня 2020 року.

Таким чином, для забезпечення господарської діяльності, Позивач на умовах договорів поставки купував у вищевказаного Постачальника товар, що призначено для забезпечення транспортних засобів.

Між Позивачем та ТОВ "БІСТАМ ПОСТАЧ" було укладений Договір поставки від 09 квітня 2020 року №0904/20 за умов якого, постачальник передає у власність Позивача товари зокрема автосигналізації.

На умовах п.3.10 Договору, оплата за поставлений товар здійснюється з відстрочкою, яка не може перевищувати 90 календарних днів.

На виконання умов Договору, 10 квітня 2020 року було здійснено поставка автосигналізації Pandora DX 91 Lora у кількості 151 система загальною вартістю 469 610,00 грн. в тому числі ПДВ.

Факт здійснення поставки товару підтверджує Видаткова накладна №1004-27 від 10 квітня 2020 року, яка має всі реквізити у відповідності до вимог п.п. 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом МЮ України від 05 червня 1995 року №704.

У відповідності до припису ст. 201 Податкового кодексу України, постачальник ТОВ "БІСТАМ ПОСТАЧ" виписав та зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №569 від 10.04.2020 на суму поставки.

Податкова накладна №569 від 10.04.2020 зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за реєстраційним номером від 07.05.2020 року.

Придбаний товар зберігається на Підприємстві Позивача та на даний час, не реалізовано.

Придбана продукція має відповідні сертифікати якості.

Враховуючи вищевикладене, незгода позивача із рішенням про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості зумовила звернення до суду з даним позовом, при вирішенні кого суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 20.1.45 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Пунктом 61.1. статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом, серед іншого, інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Відповідно до пункту 71.1 статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з пунктом 74.1, пункту 74.3 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 11 грудня 2019 року № 1165, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку № 1165).

Додатками № 1 та № 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість та Критерії ризиковості здійснення операцій відповідно.

Додатком 1 до Порядку № 1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово- господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту16.1.3пункту16.1статті16та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення.

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Додатком № 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Судом встановлено, що за формою та змістом оскаржуване рішення контролюючого органу від 15.06.2020 №60274 відповідає формі рішення, викладеного в Додатку № 4 до Порядку № 1165. Так, у рішенні зазначено про відповідність платника податку (позивача) критеріям ризиковості платника, зокрема, пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку містить обов`язкове для заповнення поле «податкова інформація (заповнюється у разі відповідності пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку)», яка повинна бути розшифрована.

При цьому будь-яких доказів на підтвердження податкової інформації, на підставі якої прийняте оскаржуване рішення про включення позивача до переліку ризикових платників податків, суду не надано, як і не надано доказів того, що відповідач вчиняв будь-які дії, спрямовані на перевірку отриманої інформації шляхом направлення відповідного запиту платнику.

Загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

В той же час, оскаржуване рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку не містить розшифровки, яка саме податкова інформація слугувала підставою для віднесення позивача до переліку ризикових платників податку.

У ході розгляду справи відповідачем також не подано до суду жодних доказів провадження заявником господарської діяльності в умовах та обставинах, котрі характеризуються ознаками недодержання вимог чинного законодавства України.

Намір контролюючого органу запобігти наперед (на майбутнє) можливим втратам бюджету від діяння заявника у схемах незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість сам по собі не є підставою для прийняття рішення про визнання платника податків ризиковим.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника від 15.06.2020 №60274 прийняте необґрунтовано та без врахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття, а тому підлягає скасуванню.

За правилами підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), у тому числі індивідуальну податкову консультацію, яка йому надана, а також узагальнюючу податкову консультацію.

Отже, в силу прямих приписів підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17, пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржити до адміністративного суду будь-яке рішення, прийняте контролюючим органом, у тому числі рішення відповідної комісії головного управління ДПС в області, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС щодо встановлення ризиковості платника податків, позаяк жодним нормативно-правовим актом юрисдикція адміністративного суду на розгляд спорів між платниками та контролюючими органами щодо оскарження такого роду рішень не виключається.

При цьому, під час судового розгляду справи суд має встановити порушення прав платника внаслідок прийняття оскаржуваного рішення та перевірити, чи прийняте таке рішення з дотримання критеріїв, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи, що приписами пункту 6 Порядку №1165 передбачено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у разі відповідності платника податків хоча б одному критерію ризиковості платника податку, суд вважає, що встановлення Комісією Головного управління Державної податкової служби у місті Києві відповідності позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку створює перешкоди у здійсненні позивачем його господарської діяльності.

Включення позивача до переліку ризикових платників податку на додану вартість тягне за собою правові наслідки у вигляді зупинення реєстрації усіх без виключень податкових накладних/розрахунків коригувань, поданих платником. При цьому, такі наслідки носять для позивача виключно негативний характер з огляду на те, що строк реєстрації кожної податкової накладної значно збільшується, а на позивача покладається додатковий обов`язок щодо надання пояснень та документів, при цьому, остаточне рішення про реєстрацію податкової накладної чи про відмову в реєстрації буде прийнято лише після надання таких пояснень та документів. Негативні наслідки від необґрунтованого прийняття зазначеного рішення полягають також у тому, що контрагенти позивача не мають можливості сформувати податковий кредит за податковою накладною, реєстрація якої зупинена, що у подальшому несе ризики припинення господарських відносин між позивачем та його контрагентами.

Крім того, суд звертає увагу, що внаслідок прийняття рішення (про включення платника до переліку ризикових платників податків) позивач потрапляє у стан правової невизначеності, позаяк контролюючий орган не повідомив, які саме документи необхідно подати для виключення платника податків з переліку ризикових.

При вирішенні спору суд також враховує, що пунктом 6 Порядку № 1165 врегульовано процедуру прийняття контролюючим органом рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, зокрема, визначено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податків з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків. Крім того, додатком 4 до Порядку № 1165 затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, якою прямо передбачено, що таке рішення може бути оскаржене в адміністративному або судовому порядку. Це означає, що Кабінет Міністрів України, який за нормами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України наділений делегованими повноваженнями встановлювати порядок та підстави зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, прямо визнав юрисдикцію адміністративного суду на розгляд по суті спорів між платниками податків та контролюючими органами щодо правомірності прийняття рішень про включення платників податків до переліку ризикових.

Протиправність рішення від 15.06.2020 №60274 прямо вказує на наявність підстав для зобов`язання Головне управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛАРМ ТРЕЙД" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, що на думку суду, буде належним способом захисту прав позивача.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1-2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивач надав належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених ним позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, в той час як відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності прийняття оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав, а тому, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Також суд зазначає, що судовий збір, сплачений позивачем, слід стягнути відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким прийнято протиправне оскаржуване рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАРМ ТРЕЙД» (04073, м. Київ, провулок Куренівський, 15, ЄЛРПОУ 39939817) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ) про скасування рішення - задовольнити.

2. Скасувати Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника від 15.06.2020 №60274 прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у м. Києві, яким визнано відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАРМ ТРЕЙД» критеріям ризиковості платника податку.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАРМ ТРЕЙД» (04073, м. Київ, провулок Куренівський, 15, ЄЛРПОУ 39939817) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ) судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дів) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.А. Качур