Справа № 264/7012/20
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року справа № 264/7012/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 листопада 2020 року (повний текст складено 26 листопада 2020 року в м. Маріуполі Донецької області) у справі № 264/7012/20 (суддя в 1 інстанції Мирошниченко Ю.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просив скасувати постанову від 12.10.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення за невиконання вимог дорожнього знаку «Рух ліворуч або праворуч», посилаючись на те, що жодного забороняючого знаку біля дороги встановлено не було, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, інспектор не роз`яснив його права. Просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 листопада 2020 року у справі № 264/7012/20 позовну заяву було задоволено, внаслідок чого: постанову серії БАА № 181527 від 12.10.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасовано; справу про адміністративне правопорушення закрито; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає частковому скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області судового збору у розмірі 420,40 грн. і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області судового збору у розмірі 420,40 грн.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що інспектор СРПП Криворізького ВП ГУНП старший лейтенант поліції Лісовець Є.О. є уповноваженою посадовою особою органу Національної поліції на розгляд справи та винесення постанови про адміністративне правопорушення та саме він є належним відповідачем по справі як суб`єкт владних повноважень, уповноважений на виконання функцій держави.

Таким чином, апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку щодо стягнення судового збору у розмірі 420,40 грн. з неналежного відповідача по справі - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, оскільки постанову про накладення адміністративного стягнення було складено інспектором СРПП Криворізького ВП ГУНП старшим лейтенантом поліції Лісовець Є.О. безпосередньо як посадовою особою суб`єкта владних повноважень.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне.

Згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 12.10.2020 року о 21 годині 09 хвилин, керуючи автомобілем Kia Carens НОМЕР_1 у м. Кам`янське по вул. Сурська, буд. 146 не виконав вимоги дорожнього знаку 4.6 «Рух ліворуч або праворуч» та здійснив рух прямо та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою встановлено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг та накладено на позивача штраф у розмірі 255 грн.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме помилковості висновку щодо визначення відповідачем органу - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області та що належним відповідачем є саме інспектор, який виніс оскаржувану постанову, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно із статтею 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, частина друга статті 44-3, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку є Національна поліція, яка відповідно до покладених на неї завдань, зокрема у випадках, передбачених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до Положення про Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області є територіальним органом Національної поліції та згідно із законодавством України реалізовує повноваження Національної поліції на території Дніпропетровської області.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною першою статті 122 КУпАП працівники органів і підрозділів Національної поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Отже, відповідні працівники органів і підрозділів Національної поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 122 КУпАП.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

При цьому, зміст статті 288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення не спростовує висновків суду про те, що відповідачем у таких справах є саме орган, а не призначений ним інспектор.

Вказані висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26.12.2019 у справі № 724/716/16 та від 17.06.2020 у справі № 127/6881/17.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позовні вимоги було задоволено, тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 271, 272, 286, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 листопада 2020 року у справі № 264/7012/20 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 листопада 2020 року у справі № 264/7012/20 залишити без змін.

Повне судове рішення складено 22 лютого 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко