Справа № 440/7783/20
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2021 року м. ПолтаваСправа №440/7783/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (надалі також відповідач), у якому просила:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,9255 га, кадастровий номер :00:006:0209 із земель сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Чорбівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за межами населених пунктів;

зобов`язати відповідача затвердити проект землеустрою та передати земельну ділянку у власність.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем права ОСОБА_1 на отримання у власність земельної ділянки за рахунок земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації, оскільки на дату звернення до суду нею не одержано рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у відзиві представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 80-90/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що заява ОСОБА_1 від 14.07.2020 про затвердження проекту землеустрою розглянута Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області по суті з виданням наказу від 04.12.2020 №18806-СГ про відмову у затвердженні проекту землеустрою, а тому, на переконання відповідача, у спірних відносинах відсутня протиправна бездіяльність щодо не розгляду по суті заяви позивача.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи

10.01.2020 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з клопотанням від 09.01.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,93 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу державної власності (кадастровий номер :00:006:0197, розташованої на території Чорбівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області /а.с. 20/.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 23.01.2020 №2462-СГ позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою /а.с. 21/.

За заявою ОСОБА_1 від 10.02.2020 та відповідно до завдання на виконання робіт з розробки проекту землеустрою ФОП ОСОБА_2 у 2020 році розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 площею 1,9255 га для ведення особистого селянського господарства на території Чорбівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області /а.с. 10-67/.

17.02.2020 експертом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Луганській області Бідлюченком А.В. надано висновок №1233/82-20 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 /а.с. 67/.

Матеріали справи не містять доказів внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру з присвоєнням їй кадастрового номера.

20.03.2020 позивач звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з клопотанням від 18.03.2020 про затвердження проекту землеустрою, проте відповідач наказом від 03.04.2020 №9590-СГ відмовив ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою /а.с. 96-97/.

04.05.2020, після усунення недоліків, позивач повторно подала клопотання від 27.04.2020 про затвердження проекту землеустрою, проте наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 19.05.2020 №12743-СГ їй відмовлено у затвердженні цього проекту /а.с. 98, 99/.

Накази від 03.04.2020 №9590-СГ та від 19.05.2020 №12743-СГ до суду не оскаржені.

14.07.2020 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про затвердження проекту землеустрою, до якої додала проект землеустрою, витяг з ДЗК про реєстрацію земельної ділянки та коректурний лист /а.с. 100/.

Листом від 28.07.2020 вих.№3480/0/26-20 Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повідомило позивача про те, що за результатами розгляду її заяви підготовлено рішення, яке буде зареєстровано у системі "ДОК ПРОФ СТЕП 3.0" після закінчення технічних регламентних робіт.

04.12.2020 відповідачем виданий наказ №18806-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки", яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою /а.с. 102/.

Поряд з цим, стверджуючи про те, що заява від 14.07.2020 відповідачем по суті не розглянута, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі земельних ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

За змістом частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини четвертої цієї статті, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частинами шостою, сьомою статті 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно з частиною дев`ятою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

У силу частин десятої, одинадцятої цієї статті, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Оцінка судом обставин справи

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі позивач оспорює протиправну, як на її думку, бездіяльність територіального органу Держгеокадастру щодо не розгляду по суті її заяви від 14.07.2020 про затвердження проекту землеустрою.

Суд зауважує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Такий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №342/158/17 та враховується судом на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України.

З обставин цієї справи слідує, що позивач звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про затвердження проекту землеустрою 14.07.2020, а наказ про відмову у його затвердженні відповідачем виданий лише 04.12.2020, тоді як у силу частини дев`ятої статті 118 Земельного кодексу України така заява мала бути розглянута у двотижневий строк.

При цьому суд зауважує, що надсилання позивачу листа від 28.07.2020 вих.№3480/0/26-20 про розгляд заяви, у якому повідомлено про необхідність реєстрації прийнятого рішення у системі "ДОК ПРОФ СТЕП 3.0" після завершення технічних регламентних робіт не є належним способом реалізації відповідачем владної управлінської функції, адже такий лист не є рішенням про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою.

До того ж, доводи відповідача про проведення технічних регламентних робіт, що унеможливили реєстрацію наказу за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.07.2020, не підтверджені жодними доказами.

Таким чином, суд констатує, що у спірних відносинах має місце бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.07.2020 про затвердження проекту землеустрою.

Разом з тим, слід зазначити, що строк розгляду клопотання є строком виконання компетентним органом своїх повноважень (компетенції). Цей строк разом з іншими елементами (складовими) утворюють структуру повноважень суб`єкта владних повноважень. Недотримання строку виконання обов`язку є свідченням формального порушення реалізації повноважень, проте, повинно оцінюватися в межах причин і умов, які призвели до цього. Недотримання строку виконання обов`язку не означає припинення повноважень компетентного органу і втрату ним правоможності на ухвалення будь-яких рішень.

Так, за обставин цієї справи вищезгадана бездіяльність усунута відповідачем шляхом видання наказу від 04.12.2020 №18806-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" /а.с. 102/.

Отже, визнання такої бездіяльності протиправною не призведе до відновлення порушеного права ОСОБА_1 , адже це право (на набуття земельної ділянки у власність) наразі порушене наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 04.12.2020 №18806-СГ, правомірність якого не є предметом цього спору.

Суд враховує, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу захисту такого права визначеним законодавством способам його захисту встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для ухвалення рішення про відмову в позові.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18.10.2019 у справі №813/38/16, від 27.02.2020 у справі №440/569/19.

За обставин цієї справи суд не знаходить підстав для виходу за межі позовних вимог, адже надання правової оцінки наказу відповідача від 04.12.2020 №18806-СГ не входить до предмета доказування у цій справі.

Вимога про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою наразі є передчасною з огляду на чинність наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 04.12.2020 №18806-СГ.

З урахуванням наведеного, оскільки заяву ОСОБА_1 від 14.07.2020 відповідач розглянув по суті та за результатами її розгляду видав наказ від 04.12.2020 №18806-СГ, яким відмовив у затвердженні проекту землеустрою, підстави для задоволення позовних вимог у обраний позивачем спосіб відсутні.

А тому, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 належить відмовити повністю.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 840,80 грн /а.с. 74/, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету /а.с. 75/.

Крім того, представником позивача у позовній заяві зазначено клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, попередній розмір яких визначено у сумі 7700,00 грн /а.с. 71/.

Відповідачем доказів понесення судових витрат не надано.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба