Справа № 440/8141/20
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 лютого 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/8141/20
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Грігорян А.Р.,

представника позивача - Шмельова М.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа Комунальне підприємство "Теплоенерго" про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Крюківський вагонобудівний завод" 31.12.2020 звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), у якій позивач просив:

- визнати бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) під час виконання судових рішень у зведеному виконавчому провадженні ВП № 38275205 протиправною;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) усунути порушення та виконати рішення суду відповідно до наказів №917/61/17 від 04.12.2017р. та №917/313/18 від 13.11.2018.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито, залучено до участі у справі в якості третьої особи Комунальне підприємство "Теплоенерго". Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 11.02.2021 року.

11.02.2021 судове засідання відкладено на 17.02.2021 на 11:00 з метою уточнення позивачем позовних вимог та надання сторонами додаткових документів по справі.

11.02.2021 до суду на електронну пошту надійшло клопотання з електронним цифровим підписом представника третьої особи Комунального підприємства "Теплоенерго" про виправлення позивачем недоліків позовної заяви, а саме вказує що у позові не вказано коли саме мала місце бездіяльність виконавця та коли вона вчинена, при цьому звертає увагу на 10 денний строк звернення до суду щодо оскарження таких дій виконавця. Зазначав, що якщо позивач не усуне такі недоліки, то позовну заяву ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" слід залишити без розгляду.

Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачеві усунути недоліки у строк до 22 лютого 2021 року. Вирішено відкласти судове засідання на 11:00 23 лютого 2021 року.

Вказані недоліки встановлено усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду: належних доказів дотримання позивачем строку звернення до суду з даною позовною заявою в частині позовних вимог про визнання бездіяльності відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) під час виконання судових рішень у зведеному виконавчому провадженні ВП № 38275205 протиправною або заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням в ній обґрунтованих підстав поважності пропуску такого строку для його поновлення; заяви про уточнення позовних вимог відповідно до вимог статті 160 КАС України.

22 лютого 2021 року представником позивача надано на електронну пошту суду скріплені електронним цифровим підписом додаткові пояснення та уточнення, відповідно до яких останнім в частині пропуску строку звернення до суду наголошено на висновках Верховного Суду у справі № 175/3995/17-ц стосовно оцінки бездіяльності виконавця як триваючого правопорушення, у зв`язку з чим початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається. Стосовно фактичних (конкретних) порушень (бездіяльності) відповідача зазначив, що в силу положень статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, крім іншого, в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як наслідок, позивач просить:

- визнати бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) під час виконання судових рішень у зведеному виконавчому провадженні ВП № 38275205 протиправною;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) вчинити дії в межах, на підставі та в порядку, визначених Законом України «Про виконавче провадження» щодо виконання рішення суду відповідно до наказів № 917/61/17 від 04.12.2017 та № 917/313/18 від 13.11.2018 та подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги заяви підтримав.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд вирішив проводити судове засідання за даної явки.

Надаючи оцінку таким додатковим поясненням та уточненням, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 122 КАСУ передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Водночас, частина друга статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАСУ у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як слідує зі змісту заявлених вимог, предметом оскарження у даній справі є, зокрема, бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) під час виконання судових рішень у зведеному виконавчому провадженні ВП № 38275205.

Разом з тим, у позовній заяві не конкретизовано у чому саме полягає бездіяльність державного виконавця та якою нормою закону встановлено порядок та строк вчинення конкретної дії державним виконавцем, яку на думку позивача не було вчинено відповідачем в межах зведеного виконавчого провадження, а також у матеріалах справи відсутні достовірні докази, що з достатньою ймовірністю підтверджували б дату коли позивач дізнався про порушення його прав та інтересів в межах зведеного виконавчого провадження ВП №38275205, а саме коли ПАТ "Кременчуцький вагонобудівний завод" дізналося про бездіяльність відповідача під час виконання судових рішень у зведеному виконавчому провадженні ВП № 38275205, зокрема щодо не вчинення ним конкретної дії, передбаченої законом, що в свою чергу призвело до конкретного порушення прав позивача.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд також в ухвалі від 17.02.2021 зазначив, що пунктом 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Із позовної заяви суду не видається за можливе встановити, яку саме бездіяльність посадових осіб відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) оскаржує ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод". Позовні вимоги є не конкретизованими. А тому позивачу слід їх уточнити.

Відповідно до частини першої статті 123 КАСУ у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Надаючи оцінку додатковим поясненням позивача в частині посилання на висновки Верховного Суду у справі № 175/3995/17-ц стосовно оцінки бездіяльності виконавця як триваючого правопорушення, суд наголошує, що відповідно до постанови від 25 березня 2020 року у вказаній справі Верховним Судом, крім іншого, зазначено, що частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів ДВС можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав.

Триваюче правопорушення розуміється як проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження бездіяльності та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку: усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом.

Дослідивши матеріали зведеного виконавчого провадження №38275205, в якому виконуються накази Господарського суду Полтавської області № 917/61/17 від 04.12.2017 ВП № 56191548 про стягнення 5193150 грн та № 917/313/18 від 13.11.2018 ВП № 57965775 про стягнення 28466919,09 грн, суд наголошує на наступному.

В провадженні відділу примусового виконання рішень перебуває зведене виконавче провадження № 38275205 про стягнення з КП «Теплоенерго» боргів на загальну суму 23 817 252,61 грн. на користь юридичних осіб та держави. В складі зведеного виконавчого провадження перебувають ВП 56191548 з виконання наказу -17/61/17 від 04.12.2017 Господарського суду Полтавської області, про стягнення з Комунального підприємства "Теплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" заборгованість в розмірі 19 413 779,58 грн, з яких заборгованість у розмірі 14 466 007,28 грн, пеня - 4354077,62 грн, 3% річних - 593694,68 грн, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 231296,23 грн. Виконавчий документ пред`явлено на залишок боргу в сумі 5 193 150,23 грн та ВП 57965775 з виконання наказу № 917/313/18 від 13.11.2018 господарського суду Полтавської області про стягнення з Комунального підприємства "Теплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" заборгованість у розмірі 28 466 919,09 грн, пеня - 1 262 514,72 грн, 3% річних - 234 734,07 грн, інфляційних - 530 634,04 грн, 476 359,75 грн - витрат по сплаті судового збору. Виконавчий документ пред`явлено на залишок боргу в сумі 5 111 409,63 грн.

Постановою ВП 56191548 від 14.04.2018 відкрито виконавче провадження та приєднано до зведеного виконавчого провадження № 38275205.

Постановою ВП 57965775 від 26.12.2018 відкрито виконавче провадження та приєднано до зведеного виконавчого провадження № 38275205.

Постановами від 25.07.2019 та 26.01.2020 накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржника.

В межах зведеного виконавчого провадження постановами від 11.04.2014, 20.06.2014, 16.07.2014, 16.10.2014 та 04.12.2019 накладено арешт на кошти боржника, що містяться у банківських установах.

Листом від 21.10.2020 № 02.1.17/15900, що позивач додає до позову що відповідно до відмітки вхідної кореспонденції отриманий останнім 12.11.2020 вх.№ 2968 йому надано відповідь відповідачем щодо стану виконання рішень господарського суду Полтавської області.

Крім іншого, зазначено, що боржником додатково повідомлено, що 03 червня 2020 року між КП «Теплоенерго» та ПАТ «КВБЗ» було підписано графік погашення заборгованості за спожите тепло на період травень-грудень 2020 року, який, зокрема, був затверджений міським головою міста Кременчука В.О. Малецьким та головою наглядової раді - Президентом ПАТ «КВБЗ» ОСОБА_1 . Відповідно до даного графіку КП «Теплоенерго» фактично сплатило ПАТ «КВБЗ» заборгованість в сумі 10506 тис.грн з якої: за рахунок власних коштів в сумі 9406 тис.грн та за рахунок фінансування з місцевого бюджету в сумі 1100 тис. грн. Наразі є недофінансування з місцевого бюджету для погашення боргу перед ПАТ «КВБЗ» суму якого становить 6 684,26 тис. грн. На даний час у відділі перебувають виконавчі провадження на суму 224 334,99 грн, які відносяться до четвертої черги задоволення вимог стягувачів. Вимоги ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» та інших стягувачів п`ятої черги задоволення вимог стягувачів підлягають задоволенню після повного задоволення вимог стягувачів попередніх черг /а.с. 12/.

Відтак, позивач вже 12.11.2020 був чітко проінформований про дії відповідача, вчинені по вказаному зведеному провадженню.

В той же час, позивач після отримання такої відповіді щодо вчинених відповідачем конкретних дій із зазначенням їх суті та дати вчинення, не звертався в суд із позовом у встановлений законом строк щодо оскарження конкретних дій, рішень чи бездіяльності відповідача.

Після отримання позивачем інформації із відкритих джерел, а саме мережі інтернет інформації про тендери, які оголошує боржник, а відтак на думку позивача такий боржник здійснює звичайну господарську діяльність, вільно використовує грошові кошти, що в свою чергу на думку позивача свідчить про бездіяльність відповідача в частині накладення арешту на такі кошти та майно, представник позивача повідомив суду в судовому засіданні 23.02.2021, що позивач не звертався до відповідача зі скаргу на його бездіяльність та вимогою вчинити дії направлені на арешт коштів боржника. Інформації чи сплачував боржник будь-які кошти за результатами оголошених тендерів у позивача не має, до боржника та до виконавця із відповідними запитами не звертався. Позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності державного виконавця щодо не накладення (несвоєчасного) арешту на кошти боржника позивачем до суду не заявлялося.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем вживались заходи з примусового виконання, у тому числі вказаних виконавчих документів, а саме: направлялись вимоги про розкриття банківської таємниці /а.с. 109, 119-120, 137, т.1/, а також запити про надання вичерпної інформації про наявність будь-якого майна, зареєстрованого за боржником /а.с. 116, т.1/ та іншої інформації стосовно боржника /а.с. 151-152, 171-172, т.1/, складались акти про здійснення виїзду за місцезнаходженням боржника з метою виявлення майна останнього /а.с. 121, т.1/, накладено арешт на кошти боржника /а.с. 123-125, т.1/, та на все рухоме майно /а.с. 148, т.1/ і нерухоме майно /а.с. 203-206, т.1/.

Виходячи з викладеного та враховуючи встановлені обставини справи суд не знаходить підстав для застосування висновку Верховного Суду про автоматичне відкладення початку перебігу строку на оскарження бездіяльності виконавця, посадових осіб органів ДВС, оскільки правовідносини, зазначені у справі № 175/3995/17-ц та у справі, що розглядається не є релевантними.

Суд зауважує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Такий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №342/158/17 та враховується судом на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України.

Відтак, суд приходить до висновку про неусунення недоліків позивачем в частині надання належних доказів дотримання позивачем строку звернення до суду з даною позовною заявою в частині позовних вимог про визнання бездіяльності відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) під час виконання судових рішень у зведеному виконавчому провадженні ВП № 38275205 протиправною.

Заяви про поновлення строку звернення до суду позивачем надано не було.

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

За таких обставин, враховуючи вимоги частини п`ятнадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви у вказаній частині без розгляду.

В частині вимоги позивача, що уточнена відповідно до заяви, наданої до суду 22 лютого 2021 року, а саме зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) вчинити дії в межах, на підставі та в порядку, визначених Законом України «Про виконавче провадження» щодо виконання рішення суду відповідно до наказів № 917/61/17 від 04.12.2017 та № 917/313/18 від 13.11.2018 та подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Вказана вимога вмотивована саме зобов`язання судом відповідача вчинити дії на виконання наказів № 917/61/17 від 04.12.2017 та № 917/313/18 від 13.11.2018, виданих Господарським судом Полтавської області.

У той же час, вчинення дій в межах, на підставі та в порядку, визначених Законом України «Про виконавче провадження» щодо виконання рішення суду та подання до суду звіту про виконання судового рішення врегульовано, зокрема, статтею 382 КАС України, відповідно до частини першої якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Оскільки Полтавський окружний адміністративний суд не є судом, який ухвалив рішення, на підставі яких видані вказані вище виконавчі документи, відтак відповідні вимоги не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові ВС від 03.04.2019 у справі №820/4261/18.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на викладене вище, беручи до уваги норми чинного законодавства та висновки викладені у даній ухвалі, суд приходить до висновку, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а відтак провадження у справі в цій частині вимог слід закрити.

Керуючись статтями 123, 169, 171, 238, 241, 243, 248, 250, 256, 294, 382 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа Комунальне підприємство "Теплоенерго" про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - в частині позовних вимог про визнання бездіяльності відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) під час виконання судових рішень у зведеному виконавчому провадженні ВП № 38275205 протиправною - залишити без розгляду.

Закрити провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа Комунальне підприємство "Теплоенерго" про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - в частині позовних вимог про зобов`язання відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) вчинити дії в межах, на підставі та в порядку, визначених Законом України «Про виконавче провадження» щодо виконання рішення суду відповідно до наказів № 917/61/17 від 04.12.2017 та № 917/313/18 від 13.11.2018 та подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII.

Суддя І.Г. Ясиновський