Справа № 420/6354/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/6354/18

Головуючий І інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Косцової І.П., Танасогло Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року про відмову в прийняті додаткового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.09.2018 року. Зобов`язано Нерубайську сільську раду Біляївського району Одеської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.09.2018 року.

Вказане рішення суду 1-ї інстанції від 20.01.2019р. сторонами в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили 04.03.2019р.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення по даній справі №420/6354/18 додаткового судового рішення - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду 1-ї інстанції від 07.08.2019р., ОСОБА_1 19.08.2019 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019р. зазначена вище апеляційна скарга була залишена без руху з підстав не сплати апелянтом судового збору (державне мито) за її подачу.

13.09.2019 року до апеляційного суду надійшла заява апелянта про виконання ухвали суду від 28.08.2019р. та усунення недоліків апеляційної скарги, до якої було додано квитанцію №12 від 09.09.2019р. про сплату судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1921 грн.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019р. (у складі колегії: головуючий суддя Осіпов Ю.В., судді Танасогло Т.М., Запорожан Д.В.) відрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2019р. та запропоновано особам, які беруть участь у справі подати до суду 2-ї інстанції в строк до 15.10.2019р. письмовий відзив на апеляційну скаргу.

Вказану вище ухвалу суду від 24.09.2019р. сторони отримали 11.10.2019р. (а.с.107,108).

26.11.2019р. розпорядженням голови П`ятого апеляційного адміністративного суду №323-с був проведений повторний перерозподіл даної справи №420/6354/18 та замінено члена колегії суддю Запорожана Д.В. на суддю Косцову І.П.

07.04.2020 року від позивача (апелянта) ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання (вх.№7089/20) про залучення до участі у даній справі в якості 3-ї особи НАЗК.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2020р. (у складі колегії: головуючий суддя Осіпов Ю.В., судді Танасогло Т.М., Косцова І.П.) у задоволенні вказаного вище клопотання позивача (апелянта) відмовлено та призначено апеляційний розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року без змін.

10.06.2020 року позивач ОСОБА_1 , посилаючись на приписи ст.ст.4,7 Закону України №3674-УІ та висновки Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду, викладені у постанові від 20.12.2019р. по справі №240/6150/18, по пошті надіслав на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду письмову заяву (вх.№4784) про повернення помилково сплаченого ним при поданні апеляційної скарги на ухвалу ООАС від 07.08.2019р. судового збору.

27.07.2020 року позивач ОСОБА_1 надіслав аналогічну заяву вже на електронну адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи, доводи заяви позивача (апелянта), колегія суддів приходить до висновку про відсутність законних підстав для її задоволення.

Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення чітко визначені статтею 244 КАС України. Так, згідно із ч.1 вказаної статті, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судове рішення, в свою чергу, згідно із ст.246 КАС України, має містити в собі відповіді на усі заявлені позивачем клопотання та вимоги (із зазначенням у разі потреби їх розміру), а також вирішувати питання про негайне виконання та про судові витрати (вимога повноти рішення).

Процесуальний же інститут додаткового рішення (ст.252 КАСУ) фактично дозволяє суду виправляти помилки, спричинені недотриманням зазначеної вище вимоги.

Так, стаття 252 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Тобто, додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, які не були вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Так, як встановлено судовою колегію з матеріалів справи, 09.07.2019р. позивач ОСОБА_1 , посилаючись на приписи п.1 ч.1 ст.252 КАС України, подав до суду 1-ї інстанції заяву, в якій просив ухвалити додаткове рішення з підстав того, що окружним судом при прийнятті 30.01.2019р. остаточного рішення по даній справі (яке ним не оскаржувалося та набрало законної сили 04.03.2019р.) фактично не було розглянуто подане разом із позовом клопотання від 06.12.2018р. про витребування у Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області інформації щодо вільного вільних земельних ділянок на території Нерубайської сільської ради, відведених для будівництва та обслуговування житлових будинків, а також фактично задоволено одну із позовних вимог не в повній редакції, в якій він її виклав у уточненій позовній заяві (т.б. не вказано фразу «з урахуванням обставин, встановлених судом»).

Однак, як свідчать матеріали справи та вже зазначалося вище, 07.08.2019р. Одеський окружний адміністративний суд своєю ухвалою, посилаючись на вимоги ч.2 ст.252 КАС України, відмовив у задоволенні вказаної вище заяви ОСОБА_1 про ухвалення у справі додаткового рішення.

З матеріалів справи видно, що 19.08.2019р. ОСОБА_1 , не погоджуючись із зазначеною вище ухвалою суду 1-ї інстанції від 07.08.2019р., подав на неї апеляційну скаргу, яка, в свою чергу, ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019р. була залишена без руху з підстав не сплати апелянтом судового збору.

Далі, як свідчать матеріали справи та вже вказувалося вище, 13.09.2019р. до апеляційного суду надійшла заява апелянта про виконання ухвали суду від 28.08.2019р., до якої було додано квитанцію №12 від 09.09.2019р. про фактичну сплату судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1921 грн., після чого, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019р. було відрито апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою позивача.

В подальшому, як вже вказувалося вище, П`ятий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 29.05.2020р. залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2019р. - без змін, а в червні 2020р., як вбачається з відомостей з ЄДРСР, Верховний Суд своєю ухвалою від 15.06.2020р. (справа №420/6354/18) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на вказані судові рішення судів 1-ї та 2-ї інстанцій.

Як загально відомо, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору безпосередньо визначено Законом України «Про судовий збір» №3674-УІ від 08.07.2011р. (зі змін. і доп.).

Так, стаття 3 цього Закону визначає як загальний перелік об`єктів справляння судового збору, так і процесуальні документи, за подання яких до суду збір не сплачується. При цьому, я видно з п.5 ч.2 ст.3 даного Закону, судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач (апелянт) при подачі 09.07.2019р. заяви про ухвалення додаткового рішення судовий збір не сплачував, що відповідає п.5 ч.2 ст.3 Закону №3674-УІ.

Разом з тим, у вищенаведеному переліку ч.2 ст.3 вказаного Закону чітко і прямо не визначено, що судовий збір не сплачується і за подання апеляційної (чи касаційної) скарги на додаткове судове рішення або на ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення.

Аналізуючи вищезгадані правові норми судова колегія дійшла висновку, що такий підхід законодавця обумовлений тим, що ухваленню судового рішення за позовною заявою або заявою процесуального характеру передує стадія відкриття відповідного провадження, на якій суд зобов`язаний перевірити повноту сплати судового збору у відповідності до вимог закону в залежності від обсягу та характеру вимог та/або ціни позову.

Так, за загальним правилом, згідно із положеннями ч.1 ст.4 Закону №3674, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду,- у відсотковому співвідношенні до ціни позову та фіксованого розмірі.

А як вбачається з приписів пп.5 п.3 ч.2 ст.4 цього ж Закону №3674, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу адміністративного суду складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Необхідно зазначити, що нормами КАС України чітко визначено вимоги до апеляційної скарги. Так, відповідно до приписів п.1 ч.5 ст.296 КАС України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Судовою колегією з матеріалів справи беззаперечно встановлено, що судовий збір за подання позивачем ОСОБА_1 апеляційної скарги на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2019р. про відмову в прийнятті додаткового рішення складав 1921 грн. (т.б. 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019р.).

При цьому, одночасно слід звернути увагу на те, що як свідчать матеріали справи, дана сума судового збору фактично добровільно була сплачена позивачем (апелянтом) на виконання ухвали від 28.08.2019р.

Проте, в подальшому, як встановлено судовою колегією, після отримання копії постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2020р. про відмову у задоволенні апеляційної скарги та залишенні без змін ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2019р. про відмову в прийнятті додаткового рішення, позивач (апелянт) подав до суду 2-ї інстанції заяву про повернення нібито «помилково» сплаченого ним судового збору.

Разом з тим, як чітко визначено приписами ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» №3674-УІ, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду виключно у разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді 1-ї інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку із повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою); 5) закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку із відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), в т.ч. в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто, як видно зі змісту положень ч.1 ст.7 Закону №3674-УІ, повернення сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду 1-ї інстанції про відмову в ухваленні додаткового рішення вказаним переліком не передбачено.

Таким чином, з урахуванням вище викладеного, судова колегія вважає, що при апеляційному (чи касаційному) оскарженні додаткового судового рішення, ухваленого відповідно до п.1 ч.1 ст.252 КАС України (на приписи якої фактично посилається позивач), а саме: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення, судовий збір підлягає сплаті з огляду на те, що він був сплачений у суді 1-ї інстанції при поданні позовної заяви. Т.б. при розрахунку розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, були враховані ті позовні вимоги, що не були розглянуті судом при вирішенні справи і що зумовило звернення із заявою про ухвалення додаткового судового рішення. В такому разі можна вирахувати розмір судового збору за подання апеляційної чи касаційної скарги, враховуючи розмір судового збору, що підлягав сплаті за ту частину позовних вимог, що не була розглянута судом 1-ї інстанції при вирішенні справи.

При цьому, одночасно слід звернути увагу на те, що аналогічні правові висновки з цих спірних питань були зроблені і Об`єднаною палатою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду по справі №240/6150/18 в п.п.40,41,43 постанови від 20.12.2019р. (на яку до речі посилався і сам позивач).

До того ж, судова колегія при прийнятті даного рішення також вважає врахувати ще й висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в п.5.2 постанови від 29.05.2018р. у справі №915/955/15, зі змісту якого вбачається, що оскарження всіх без винятку ухвал суду передбачає справляння судового збору, при чому, незалежно від того, чи передбачено Законом №3674-УІ справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами яких виносяться відповідні ухвали.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, норми діючого у цій сфері законодавства та правові висновки Верховного суду з цих питань, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість позиції позивача (апелянта) як щодо помилковості сплати ним судового збору, так і щодо відсутності у нього обов`язку сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення, в зв`язку із чим, заява ОСОБА_1 про повернення фактично сплаченого ним судового збору задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.4,7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.252,311,321,325,328,329 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/6354/10 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 22.02.2020р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

Т.М. Танасогло