Справа № 520/13239/2020
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

24 лютого 2021 року № 520/13239/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду заяву Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом Державного реєстратора Печенізької Державної адміністрації Харківської області ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства юстиції України (м. Київ, вул. Городецького, 13), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (м. Київ, вул. Верхній Вал, 28/72), Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 4), Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі товариства з обмеженою відповідальністю (м. Харків, вул. Сумська, 96) про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 у задоволенні адміністративного позову Державного реєстратора Печенізької Державної адміністрації Харківської області ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства юстиції України (м. Київ, вул. Городецького, 13), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (м. Київ, вул. Верхній Вал, 28/72), Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 4), Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі товариства з обмеженою відповідальністю (м. Харків, вул. Сумська, 96) про визнання протиправним та скасування наказу - відмовлено.

19.02.2021 до суду надійшла заява представника третьої особи Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю, в якій він просив ухвалити додаткове рішення у справі, стягнути з державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_1. на користь Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю витрати на професійну правничу допомогу адвоката у загальному розмірі 50000 грн.

Розглянувши заяву представника третьої особи, дослідивши доводи заяви, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом першим частини третьої вказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При цьому, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, частина шоста статті 134 КАС України визначає, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, відповідно до частини сьомої цієї статті, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 11 ст. 139 КАС України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

З матеріалів справи встановлено, що між адвокатом Орловим О.О. та Азово-Чорноморською інвестиційною компанією у формі товариства з обмеженою відповідальністю в особі генерального директора Бавикіна В.М. було укладено договір №26/А/А-20 про надання правничої допомоги, відповідно до пункту 1.1. якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати клієнту за винагороду необхідну правничу допомогу щодо представництва інтересів клієнта в судах першої, другої та третьої інстанції у справі №520/13239/2020 за позовом Державного реєстратора Печенізької Державної адміністрації Харківської області ОСОБА_1 (смт Печеніги Харківської області, вул. Петровського, 9) до Міністерства юстиції України (м. Київ, вул. Городецького, 13), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (м. Київ, вул. Верхній Вал, 28/72), Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 4), Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі товариства з обмеженою відповідальністю (м. Харків, вул. Сумська, 96) про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №2184/5 від 24.06.2020.

Згідно п.3.1 вказаного вище договору умови, строки, порядок розрахунку, а також розмір винагороди (гонорару), який сплачується клієнтом на користь адвоката, сторони узгоджують у додатку № 1 до цього договору, який складається в 2-х примірниках, по одному примірнику для кожного із сторін, які є ідентичними, мають однакову юридичну силу та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.1 додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги №26/А/А-20 від 16.10.2020 сторони за договором по надання правничої допомоги №26/А/А-20 від 16.10.2020 домовились, що гонорар адвоката за ведення справи №520/13239/20 у суді першої інстанції (Харківський окружний адміністративний суд) складає 50000 грн. (п`ятдесят тисяч) гривень у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь клієнта.

При цьому, надання адвокатом правничої допомоги при розгляді справи у суді першої інстанції включає: вивчення документів, підготовку і формування пояснень щодо позову або відзиву та подання їх до суду з відповідними доказами, за необхідності підготовку та подання заяв і клопотань з процесуальних питань або заперечень н заяви та клопотання, підготовку та подання інших документів, передбачених КАС України, які необхідні для розгляду справи та отримання судового рішення на користь клієнта, а також представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції (Харківський окружний адміністративний суд).

Відповідно до п.4 додатку до договору на виконання викладених у договорі про надання правничої допомоги та додатку до нього умов клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар у такі строки 50000 грн. за ведення справи у суді першої інстанції протягом 30 днів з моменту винесення Харківським окружним адміністративним судом ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.175-176, том № 2).

Згідно акту виконаних робіт до договору №26/А/А-20 про надання правничої допомоги від 16.10.2020, укладеного між адвокатом Орловим О.О. та Азово-Чорноморською інвестиційною компанією у формі товариства з обмеженою відповідальністю 17.02.2021, адвокат Орлов О. О. надав Азово-Чорноморській інвестиційній компанії у формі ТОВ необхідну правничу допомогу щодо представництва інтересів клієнта в суді першої інстанції у справі №520/13239/2020 за позовом Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: Державне підприємство «Національні інформаційні системи», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі ТОВ про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №2184/5 від 24.06.2020, а саме: вивчив документи стосовно предмета позову, позовну заяву у справі №520/13239/2020 з доданими до неї копіями документів; вивчив пояснення третьої особи з доданими до неї копіями документів; сформував правову позицію третьої особи у справі №520/13239/2020; зібрав докази, необхідні для надання правничої допомоги клієнту; склав та подав пояснення третьої особи - Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі ТОВ з відповідними доказами; склав та подав заяву від 20.01.2021 в порядку ст. 139 КАС України; отримав додаткові докази на підтвердження правової позиції клієнта у справі №520/13239/20; склав та подав клопотання від 15.02.2021 про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи; як представник третьої особи брав участь у судових засіданнях у справі №520/13239/20 в Харківському окружному адміністративному суді, призначених на: 18.11.2020, 07.12.2020, 20.01.2021, 16.02.2021; наводив свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду справи №520/13239/2020, виступав у судових дебатах.

Виконання представником третьої особи робіт, зазначених в Акті виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги №26/А/А-20 від 16.10.2020 та їх оплата, не викликає сумнівів, оскільки підтверджується матеріалами справи.

Видатковим касовим ордером від 30.12.2020 підтверджено оплату послуг за договором №26/А/А-20 від 16.10.2020 у сумі 50000 грн.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При визначенні суми відшкодування вказаного виду судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до частини 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У постанові від 24.01.2019 у справі №910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на зміст документів, що подані представником третьої особи до суду, складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, суд вважає, що гонорар адвоката у цій справі, у загальній сумі 50000 грн. не є співпірним та розумним, а розмір такого гонорару є необґрунтованим відносно наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Тому зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50000 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Аналізуючи вищевикладене, виходячи з принципів обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, значення справи для сторін, суд приходить до переконання про те, що належним чином підтвердженими, співмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання таких послуг є витрати у сумі 25000 грн.

З урахуванням наведеного вище, належить стягнути з Державного реєстратора Печенізької Державної адміністрації Харківської області ОСОБА_1 на користь Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 25000 грн.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 250, 252, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом Державного реєстратора Печенізької Державної адміністрації Харківської області ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства юстиції України (м. Київ, вул. Городецького, 13), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (м. Київ, вул. Верхній Вал, 28/72), Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 4), Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі товариства з обмеженою відповідальністю (м. Харків, вул. Сумська, 96) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити частково.

Стягнути з Державного реєстратора Печенізької Державної адміністрації Харківської області ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю () витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 25000 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень).

В іншій частині заяви - відмовити.

Додаткове рішенні може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко