Справа № 540/3059/20
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3059/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Капітоновій А.Ф.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Дубчака Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання відмови в отриманні одноразової грошової допомоги протиправною, зобов`язання здійснення належних виплат військовослужбовцям,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що набув право отримання відповідної одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії) та звернувся до відповідача щодо її отримання.

Відповідач відмовив у виплаті даної одноразової грошової допомоги.

Позивач просить суд:

- визнати відмову Міністерства оборони України в призначенні ОСОБА_1 виплати одноразової грошової допомоги згідно пунктом 7 частини другої статті 16 Закону (у редакції Закону України від 06.09.2018 р. № 2522-VІІІ) у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії) (Протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.09.2020 року за № 125) протиправною;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 виплату одноразової грошової допомоги згідно з пунктом 7 частини другої статті 16 Закону (у редакції Закону України від 06.09.2018 р. № 2522-VІІІ) у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії).

Ухвалою від 20.10.2020 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 11.11.2020 року.

10.11.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Аналогічно згідно з п. 7 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ № 975 від 25 грудня 2013 року (далі - Порядок), у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Тобто законодавством України чітко встановлено тримісячний термін після звільнення військовослужбовця з військової служби для реалізації своїх прав та соціальних гарантій.

Міноборони не позбавляло позивача встановлених державою соціальних гарантій. Відмова у призначенні одноразової грошової допомоги не є дискримінаційною, адже ґрунтується на обов`язкових до виконаннях нормах Закону та Порядку.

Комісія Міноборони, приймаючи рішення 03.09.2020 про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги (протокол №125), у даних правовідносинах діяла правомірно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

11.11.2020 року відкладено розгляд справи на 09.12.2020 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді.

Ухвалою суду від 16.11.2020 року адміністративну справу вирішено розглядати в режимі відеоконференції поза межами суду.

09.12.2020 року вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та призначено підготовче засідання на 18.01.2021 року.

17.12.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначає, що право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з її проходженням , починається з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби. Заява про отримання одноразової грошової допомоги була подана у тримісячних строк з моменту визначення інвалідності. Позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 18.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15.02.2021 року.

У судовому засіданні позивач наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.12.2019 року № 277 старшого матроса ОСОБА_1 , старшого сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , звільненого з військової служби взапас наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 26 грудня 2019 року № 148-РС, відповідно до пункту "2" підпункту "а" (у зв`язку із закінченням контракту) частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", вважати таким, що 28 грудня 2019 року справи та посаду здав і направлений для зарахування на військовий облік до Білозерського РВК смт. Білозерка Херсонської області. З 28 грудня 2019 року виключено зі списків особового складу частини, з 15 грудня знято зі всіх видів забезпечення, а з котлового забезпечення по нормі згідно з каталогом продуктів харчування під час повсякденної діяльності (обід) з 02 січня 2020 року.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 стосовно призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум винесла протокол від 03.09.2020 року № 125, відповідно до якого комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги старшому солдату в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), якого 28.12.2019 звільнено з військової служби та 07.04.2020 під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 25% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, що сталося 08.06.2019 (довідка МСЕК серія 10 ААА № 004891 від 07.04.2020).

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 16 Закону (у редакції Закону України від 06.09.2018 р. № 2522-VIII) передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Заявника звільнено з військової служби 28.12.2019, а 07.04.2020 встановлено ступінь втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 даного Закону його дія поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти;.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 16 Закону № 2011 одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Відповідно до пункту 7 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 (далі - Порядок № 975), у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від:

70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;

50-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю строкової військової служби, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;

50-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.

Пунктом 3 Порядку № 975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності;

у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок отриманих поранень (контузії, травми або каліцтва).

07.05.2020 року ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності 25 відсотків, що підтверджується довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого серії 10 ААА № 004891.

Таким чином, 07.05.2020 року є днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, за отриманням якої позивач звернувся 12.05.2020 року.

Крім того, суд зазначає, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.

Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії вже був висловлений Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року по справі № 21-446а14 та від 21.04.2015 року по справі № 21-135а15.

Суд вважає, що дії Міністерства оборони України, оформлені Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.09.2020 за № 125 щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 є протиправними.

Однак, суд не може перебирати на себе дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, на думку суду, належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 9, 73-78, 90, 241-246, 255 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства оборони України (, Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168) щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) одноразової грошової допомоги у відповідності до пункту 7 частини 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей", оформлені протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.09.2020 року за № 125.

Зобов`язати Міністерство оборони України (, Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) щодо призначення одноразової грошової допомоги у відповідності до пункту 7 частини 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей".

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24 лютого 2021 р.

Суддя С.О. Варняк

кат. 106030000