Справа № 240/7580/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Житомир справа № 240/7580/20

категорія 111060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Сербо-Слобідської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася Сербо-Слобідська сільська рада Ємільчинського району Житомирської області із позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення від 20.03.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску - штрафу у розмірі 713768,83 грн та пені у сумі 103212,44 грн.

В обґрунтування позову вказує, що при подачі звіту за формою Д4 щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за січень 2020 року позивачем було допущено механічну помилку: в таблиці 6 у колонці 19, що в подальшому призвело до штучного збільшення загально нарахованої суми єдиного внеску. Після виявлення помилки, при подачі звіту за лютий 2020 року було зазначено про коригування даних, помилково занесених при формуванні та поданні звіту минулого звітного періоду. 20.03.2020 в інтегрованій картці платника було погашено недоїмку по ЄСВ у сумі 3547898, 62 грн за рахунок виправлення помилки попереднього періоду методом сторнування зайво зазначених у звіті за січень 2020 року сум. Не зважаючи на це, 20.03.2020 начальником Новоград - Волинського управління УДПС у Житомирській області винесено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 816981,27 грн, з якої сума штрафу складає 713768,83 грн, нарахування пені за період з 21 лютого 2020 року по 20 березня 2020 року складає 103212,44 грн. Вважає вказане рішення безпідставно винесеним та необґрунтованим.

Представник відповідача проти позову заперечував. У відзиві на адміністративний позов (а.с.70-72) зазначив, що позивачем у звіті про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № від 18.02.2020 самостійно визначено суму зобов`язань з єдиного соціального внеску у розмірі 3597403,73 грн, що призвело до виникнення в період з 20.02.2020 до 20.03.2020 заборгованості в розмірі 3568844,21 грн. Враховуючи викладене, відповідач правомірно застосував штрафну санкцію за несплату єдиного внеску та виніс спірне рішення, що відповідає вимогам чинного законодавства. Вважає, що виправлення помилок щодо сум нарахованого єдиного внеску без правових наслідків для страхувальника можливе лише до закінчення строків подання звітності, чим позивач не скористався.

Представником позивача було надіслано до суду відповідь на відзив (а.с.83-85) в якій заперечував проти доводів відповідача та вказав, що фактичне нарахування єдиного внеску підтверджується не фактом складання (подання звіту), а фактом нарахування заробітної плати (грошового забезпечення), де базою нарахування є нарахована заробітна плата, яка обчислюється на підставі бухгалтерських документів, а не даних звіту по єдиному внеску, тому позивач належним чином виконав вимоги щодо своєчасного нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а допущена ним помилка при формуванні звіту вчинена вже після нарахування та сплати єдиного внеску за січень 2020 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання у справі на 11.08.2020.

11.08.2020 у зв`язку із клопотанням представника відповідача підготовче засідання було відкладено на 17.09.2020.

У зв`язку із неявкою до суду представників сторін у справі, що розглядається та поданими клопотаннями про відкладення розгляду, підготовче засідання 17.09.2020 було відкладене на 10.11.2020.

10.11.2020 було проведено підготовче засідання у справі, суд заслухав пояснення сторін та дослідив документи та усною ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання, закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті в порядку письмового провадження.

Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, з врахуванням пояснень представників сторін, судом встановлено наступне.

18.02.2020 Сербо-Слобідська сільська рада Ємільчинського району Житомирської області подала засобами електронного зв`язку до ГУ ДПС у Житомирській області звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою № Д4 (місячна) за січень 2020 року (а.с.18-23). Про прийняття звіту свідчить квитанція № 2 про прийняття пакету звітів. Даному звіту було присвоєно реєстраційний № (а.с.24)

Як зазначає позивач, 20.02.2020 перевіривши електронний кабінет платника він виявив податковий борг зі сплати ЄСВ, в сумі 3568844,21 грн. Як ним було з`ясовано, звіт 18.02.2020 подано з помилкою, а саме в таблиці 6 "Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам (далі - ЗО)" (а.с.22) у колонці 19 було допущено друкарські помилки, так ЗО ОСОБА_1 (гр.12) заробітна плата якої за січень становила 3676,20 грн, у колонці 19, де зазначаються суми різниці між розміром мінімальної заробітної плати та фактично нарахованою заробітною платою за звітний місяць, замість суми 1046,80 грн (4723 - 3676,20) було надруковано 104608 грн. Різниця склала 103561,20 грн. По ЗО ОСОБА_2 гр.16, заробітна плата якої у січні складала 3075,16 грн у колонці 19 було зазначено суму 16164747,84 грн, замість 1647,84 грн (4723 - 3075,16). Різниця склала 16163100 грн. Дані помилки вплинули на суму нарахованого єдиного соціального внеску за січень 2020 року, що зазначається в колонці 21 таблиці 6 та в подальшому автоматично переноситься у гр.3 та 3.5 таблиці 1 та підлягає сплаті до Державного бюджету у встановлений законодавством термін. В зв`язку з викладеним в інтегрованій картці платника виникла заборгованість із сплати єдиного внеску.

На думку позивача, оскільки виправлення сумових помилок можливе лише у в поточній звітності того місяця, у якому вони були виявлені, із використанням кодів типів нарахувань, передбачених п. 9 розд. IV Порядку № 435 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» при подачі звіту за лютий 2020 року Сербо-Слобідською сільською радою до ГУ ДПС у Житомирській області подано в електронній формі звіт про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми грошового забезпечення та на суми допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами за лютий 2020 року, в якому зазначено про коригування даних, помилково занесених при формуванні та поданні звіту минулого звітного періоду.

Як видно з інтегрованої картки платника 20.03.2020 на підставі звіту від 03.03.2020 за № Сербо-Слобідської сільської ради, яким зменшено нарахування за попередні періоди на суму 3578665,46 грн, відповідачем погашено недоїмку з єдиного внеску у сумі 3547898,62 грн (а.с.73 на звороті).

Не зважаючи на це, 20.03.2020 начальником Новоград - Волинського управління УДПС у Житомирській області винесено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 816981,27 грн, з якої сума штрафу складає 713768,83 грн, нарахування пені за період з 21 лютого 2020 року по 20 березня 2020 року складає 103212,44 грн. (а.с.6).

Порядок сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування передбачений Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон №2464-VI) та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженої постановою Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953), (далі - Інструкція № 449), пункту 1 розділу 4 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року №435, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 року за №460/26905 (далі - Порядок №435), який зумовив серед інших висновок про те, що звіт формується на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до Закону нараховується єдиний внесок.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VІ платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч. 7 ст. 9 Закону № 2464-VІ єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VІ платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим періодом є календарний місяць, а для фізичних осіб - підприємців базовим звітним періодом є рік.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VІ базою для нарахування єдиного внеску є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та сума винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до п. 1 розділу 4 Порядку №435, звіт формується на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до Закону нараховується єдиний внесок.

Як видно із матеріалів справи, 18.02.2020 Сербо-Слобідська сільська рада Ємільчинського району Житомирської області подала звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою № Д4 (місячна), однак, було допущено механічні помилки і в інтегрованій картці платника виникла заборгованість із сплати єдиного внеску за лютий 2020 року.

Судом досліджуючи документи, надані позивачем: копію відомостей про зарплату Сербо-Слобідської сільської ради від 24.01.2020 (а.с.8); копії з журналу нарахування заробітної плати по Сербо-Слобідської сільській раді (а.с. 9-10); табелю обліку використання робочого часу по застрахованих особах щодо яких допущено помилку в звіті за січень 2020 року (а.с.11-14); типового штатного розпису (а.с.16-17); встановив, що мала місце помилка позивача по відображенню сум в звіті за січень 2020 року в таблиці 6 "Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам" у колонці 19 стосовно ОСОБА_1 (гр.12) та ОСОБА_2 (гр.16).

Вказана обставина не заперечувалася сторонами в судовому засіданні.

Після виявлення помилки позивач самостійно подав звіт від 03.03.2020 за №, яким зменшено нарахування за попередні періоди на суму 3578665,46 грн, що підтверджується даними інтегрованої картки платника та 20.03.2020 відповідачем погашено недоїмку з єдиного внеску у сумі 3547898,62 грн.

Таким чином, в результаті механічної помилки позивача у звіті за січень 2020 року, ним самостійно помилково завищено єдиний внесок, який підлягає сплаті.

Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач виходив з того, що відомості зазначені позивачем у звіті за січень 2020 року, є достовірними, а тому сплаті підлягає сума єдиного внеску, яка в ньому зазначена у встановлені законом строки.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення від 20.03.2020 № підлягає скасуванню з наступних міркувань.

Пунктом ч. 1 ст. 13 Закону № 2464-VІ передбачено, що органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VІ орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VІ під недоїмкою необхідно розуміти суму єдиного внеску, своєчасно не нараховану та/або не сплачену у строки, встановлені цим Законом, обчислену органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 3 розділу VI "Порядок стягнення заборгованості з платників" Інструкції №449 передбачено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), в тому числі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

В період, з якого у суб`єкта господарювання виникає обов`язок нарахувати єдиний внесок є не факт складання (подання) звіту, а факт нарахування заробітної плати (грошового забезпечення), і базою нарахування є нарахована заробітна плата, яка обчислюється на підставі бухгалтерських документів, а не даних Звіту по єдиному внеску.

Таким чином, позивач належним чином виконав вимоги Закону № 2464-VІ щодо своєчасного нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а допущена ним помилка при формуванні Звіту вчинена вже після нарахування та сплати єдиного внеску.

Відповідно до пункту 11 статті 25 Закону № 2464-VІ орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції:1) у разі ухилення від взяття на облік або несвоєчасного подання заяви про взяття на облік платниками єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", накладається штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум; 3) за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску; 4) за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, накладається штраф у розмірі від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 5) за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум; 6) за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, органом доходів і зборів здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Відповідно до пункту 15 статті 25 вказаного вище закону, рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

У разі якщо платник єдиного внеску не сплатив зазначені в рішенні суми протягом десяти календарних днів, а також не повідомив у цей строк орган доходів і зборів про оскарження рішення, таке рішення передається державній виконавчій службі в порядку, встановленому законом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем було повідомлено відповідача про допущену помилку у звіті за січень 2020 року ще в березні 2020 року та вживалися заходи щодо виправлення вказаної помилки та направлено скаргу від 27.03.2020 до ДПС України щодо скасування спірного рішення.

Суд зазначає також, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в адміністративному провадженні №К/9901/17246/18 Суд визнає, що підставами застосування штрафу та нарахування пені, є невиконання платником єдиного внеску обов`язку щодо несплати (несвоєчасної) сплати єдиного внеску. Об`єктом застосування фінансових санкцій є сума несплаченого або несвоєчасно сплаченого єдиного внеску, відсутність у межах спірних відносин обов`язку сплати виключає застосування санкцій. Зменшення абсолютного до сплати значення за звітом внаслідок допущеної помилки не посвідчує сплату (несплату), перерахування (неперерахування) єдиного внеску, виключає склад правопорушення та як наслідок цього застосування штрафу та нарахування пені.

З урахуванням наведеного, з врахуванням висновку Верховного Суду, суд вважає, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем без врахуванням всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Згідно зі статтею 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийняття оскаржуваного рішення, а тому вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 158-163, 167, 186, 254 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов Сербо-Слобідської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області (вул. Івана Грека, 20, с.Сербо-Слобідка, Ємільчинський район, Житомирська область,11244. РНОКПП/) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003, РНОКПП/) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 20.03.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску - штрафу у розмірі 713768,83 грн та пені у сумі 103212,44 грн, застосоване до Сербо-Слобідської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області.

Стягнути на користь Сербо-Слобідської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області сплачений судовий збір в розмірі 12254 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят чотири) грн 72 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 23 лютого 2021 року.

Суддя О.В. Єфіменко