Справа № 120/8192/20-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

24 лютого 2021 р. Справа № 120/8192/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач). З урахуванням заяви представника позивача про уточнення позовних вимог від 22.02.2021 року позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ у Вінницькій області, в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди після смерті сина ОСОБА_2 у складі грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, оформлену листом від 15.10.2020 року за № 4353-4145/Л-02/8-0200/20.

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2017 року з включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди після смерті сина ОСОБА_2 згідно довідки військової частини НОМЕР_2 за №1619/143/3112 та довідки військової частини НОМЕР_2 № 1619/143/3194 від 19.08.2020 року, провести виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсії.

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області подати протягом 15 днів, з дня набрання судовим рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що він є військовим пенсіонером, та отримував пенсію за вислугою років. Після смерті сина, ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач перейшов на пенсію по втраті годувальника з 01.09.2017 року.

Окрім того, у позовній заяві вказується, що у відповідь на адвокатський запит до військової частини НОМЕР_2 , де проходив перед смертю службу ОСОБА_2 (місто Гайсин Вінницької області), надано дві довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій для обчислення пенсії відповідно до ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

Позивач зазначає, що з наданих документів, а саме грошового атестату ОСОБА_2 , довідки №1600 від 11.07.2017 року та протоколу про перерахунок пенсії ОСОБА_2 з пенсійної справи № ХЛ46745 вбачається , що до складу грошового забезпечення померлого сина позивача для нарахування пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 не увійшла щомісячна додаткова грошова допомога, отримана ОСОБА_2 , під час служби у Збройних Силах України в розмірі 70 740, 16 грн. (54171, 79 грн + 16568,37 грн), з якої було сплачено внески до Пенсійного фонду України, що підтверджується копією відповіді ГУ ПФУ у Вінницькій області, та копіями довідок військової частин НОМЕР_2 № 1619/143/3194 від 19.08.2020 року А 1619 від та № 1619/143/3112 від 13.08.2020 року, за останні 24 місяці служби військовослужбовця перед смертю.

Окрім того, позивач вказує, що з огляду на вищезазначене, він звернувся до відповідача із заявою та надав довідки з військової частини НОМЕР_2 та просив здійснити перерахунок пенсійного забезпечення по втраті годувальника, виходячи з наданих документів з дня призначення пенсії по втраті годувальника з дня її призначення, з урахуванням щомісячної одноразової грошової допомоги, отриманої його сином під час служби, проте йому було відмовлено, що підтверджується копією відповіді № 4353- 4145/Л-02/8-0200/20 від 15.10. 2020 року.

Позивач вважає таку відмову неправомірною та такою, що порушує його законні права та інтереси.

Ухвалою від 04.01.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зокрема, встановлено відповідачеві строк для подачі відзиву на позовну заяву.

12.02.2021 року до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та зазначає, що пенсію позивачу призначено з 01.09.2017 року у разі втрати годувальника в розмірі 30% від сум грошового забезпечення годувальника. Окрім того, представниця відповідача зазначає, що серед переліку складових грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, наведених у ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, відсутні одноразові додаткові види грошового забезпечення. Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Відтак, у відзиві вказується, що до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обрахована пенсія з 01.09.2017 року увійшли: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 30%. У свою чергу, до розрахунку пенсії не були враховані додаткові види грошового забезпечення, оскільки у довідці військової частини Польова пошта НОМЕР_3 від 11.07.2017 року №1600 містились недоліки. З огляду на зазначене уповноважений структурний підрозділ, що надавав документи для призначення пенсії ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив військову частину НОМЕР_2 про необхідність надання уточнюючої довідки про додаткові складові грошового забезпечення.

Також у відзиві представниця відповідача вказує, що відповідно до ст. 23 Закону 2262-ХІІ усі призначені за цим законом пенсії підлягають перерахунку у зв`зку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на призначення пенсії за цим законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Тому, на переконання сторони відповідача, у Головного управління відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу Командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 28.07.2017 року №12 майора ОСОБА_2 , заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключили зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 (батько померлого ОСОБА_2 ) перейшов з пенсії за вислугою років на пенсію по втраті годувальника. Остання була призначена у розмірі 30% від сум грошового забезпечення годувальника.

Відповідно до протоколу № (Міноборони) від 01.09.2017 року (а.с. 29) позивачу при призначенні пенсії по втраті годувальника були враховані наступні види грошового забезпечення:

- посадовий оклад: 1052,00 грн.;

- оклад за військовим званням: 125,00 грн.;

- процентна надбавка за вислугу років 30%: 353,10 грн.;

11.10.2018 року ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року згідно з Постановами № 704, №103, на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.10.2018 року №12/2737, у якій було зазначено наступні складові грошового забезпечення:

- посадовий оклад: 5070,00 грн.;

- оклад за військовим званням: 1340,00 грн.;

- процентна надбавка за вислугу років 40%: 2564,00 грн.

У подальшому, у відповідь на адвокатський запит військовою частиною НОМЕР_2 , де проходив службу ОСОБА_2 , було надано дві довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій для обчислення пенсії відповідно до ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб за період з червня 2015 року по лютий 2017 року.

Відповідно до наданих довідок (а.с. 34, 35) ОСОБА_2 нараховувалась щомісячна додаткова грошова допомога за період з червня 2015 року по лютий 2017 року у розмірі 60%, з якої сплачено єдиний соціальний внесок.

16.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою, у якій просив здійснити перерахунок пенсії з врахуванням щомісячної одноразової грошової допомоги, отриманої померлим ОСОБА_2 під час служби у Збройних Силах України в розмірі 70740,16 грн., винагороду АТО в розмірі 28335,32 грн., зазначеної в довідках № 1619/143/3194 від 19.08.2020 року та № 1619/143/3112 від 13.08.2020 року з дня призначення.

Листом від 15.10.2020 року відповідач відмовив у здійснені такого перерахунку, зазначивши, що законодавством України чітко визначено, що при обчислені пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до додаткових видів грошового забезпечення належать лише щомісячні надбавки, доплати, підвищення та премії. Окрім того, нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитись перерахунок пенсії, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, після дати набранням рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року по справі №826/3858/18 законної сили, не приймалось. Таким чином, на переконання відповідача, відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки Урядом України іншого порядку, після скасування судом пунктів 1,2 Постанови №103 не прийнято.

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, тому звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч. 3 ст. 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону № 2262-ХІІ визначено, що члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 вищезазначеного Закону право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (ст. 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Положеннями ст. 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб встановлено, що пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків.

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ).

За змістом п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 Про порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Між тим, абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону №2262-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

У додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 (була чинна на момент призначення позивачу пенсії 01.09.2017 року) наведені додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та інших розвідувальних органів (щомісячні та одноразові). Зокрема, до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: одноразова допомога на початкове обзаведення; винагорода за тривалість безперервної військової служби; одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби визначено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 року № 260 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 року за № 638/15329 (далі - Інструкція).

Частиною 1 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей № 2011-XII від 20.12.1991 року (Закон - №2011-ХІІ) встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

В силу приписів пп. 3 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 (зі змінами та доповненнями) керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Кабінет Міністрів України постановою від 22.09.2010 року № 889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій, зі змінами, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року № 161, встановив для військовослужбовців Збройних Сил України щомісячний додатковий вид грошового забезпечення - щомісячну додаткову грошову винагороду.

Постійний характер допомоги визначено постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року № 161.

Порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди в період проходження позивачем військової служби було визначено до 16.12.2016 року - Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 року № 595 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 05.12.2012 року № 825), а з 16.12.2016 року до 20.07.2018 року - Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 24.10.2016 року № 550 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2016 року за № 1470/29600.

Пунктом 1 вказаної Постанови встановлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень. Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Системний аналіз наведених норм доводить, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема, щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

При цьому, після 01.01.2011 року пенсія особам, які мають право на пенсію за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та членам їх сімей обчислюються, виходячи з сум грошового забезпечення, до якого на підставі ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачувався єдиний соціальний внесок. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

За змістом вказаних нормативних актів, щомісячна додаткова грошова винагорода носить реальний та постійний характер та відповідає ознакам додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців.

Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, відповідно враховуються при розрахунку пенсії, призначеної згідно з Законом №2262-ХІІ.

Такі висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.02.2019 року у справі №522/2738/17.

Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується відповідачем при призначенні пенсії ОСОБА_1 не було враховано щомісячну додаткову грошову винагороду, адже остання була відсутня у довідці про розмір грошового забезпечення, виданої Вінницьким обласним військовим комісаріатом. Відтак, станом на момент призначення пенсії позивачу по втраті годувальника, у пенсійного органу були відсутні підстави для врахування щомісячної додаткової грошової винагороди під час її обрахунку.

Щодо посилання сторони відповідача на відсутність правових підстави для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки Урядом України іншого порядку, після скасування судом пункту 1,2 Постанови №103 не прийнято, суд зазначає таке.

За змістом частини 1, 2, 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно зі частиною 18 статті 43 Закону № 2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частини 3 статті 51 згаданого Закону перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Абзацом першим пункту 5 Порядку № 45 у редакції Постанови № 103 встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому у Додатку № 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Пунктом 1 Постанови № 103 визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року за № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Таким чином, з огляду на визнання нечинними положень Постанови № 103, враховуючи норми Порядку № 45 та Постанови № 704, суд приходить висновку, що перерахунок пенсій, призначених згідно зі Законом № 2262-ХІІ, здійснюється за правилами, що були передбачені до внесення змін Постановою № 103, а саме з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, зокрема: щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) встановлені Кабінетом Міністрів України; інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Отже, суд звертає увагу, що саме з 05.03.2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Поряд з цим, до моменту отримання належної довідки від уповноваженого органу, в пенсійного органу не виникало обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

В свою чергу, судом встановлено, що військовою частиною НОМЕР_2 видано дві довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з червня 2015 року по жовтень 2016 року та за період з листопада 2016 року по лютий 2017 року. Окрім того, вказані довідки було долучено до заяви позивача від 16.09.2020 року про перерахунок пенсії. Проте, листом від 15.10.2020 року №4553-4145/Л-02/8-0200/20 пенсійний орган відмовив у проведенні перерахунку пенсії на підставі наданих довідок, посилаючись на відсутність правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу, оскільки Кабінетом Міністрів України не прийнято іншого порядку після скасування судом пунктів 1, 2 Постанови № 103.

Щодо зазначеного, суд вказує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Відтак, оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема до додатку 2 Порядку №45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Водночас порядок дій, які повинні вчинити, зокрема, уповноважений та пенсійний органи у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що право позивача на перерахунок пенсії є беззаперечним, а передумовою для його проведення є оформлення довідок військовою частиною НОМЕР_2 .

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо відсутності у нього підстав для здійснення перерахунку пенсії за наданих довідкою військової частини А 1619 у Вінницькій області з огляду на те, що пункти 1, 2 Постанови № 103 втратили чинність з 05.03.2019 року. Адже факт визнання нечинними вказаних норм не позбавляє права позивача на перерахунок його пенсії у зв`язку зі включенням до довідки щомісячної додаткової грошової допомоги, що враховується для перерахунку пенсії.

Окрім того, з довідок військової частини НОМЕР_2 , які містяться в матеріалах справи встановлено, що з грошового забезпечення ОСОБА_2 (в тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди) сплачувався єдиний соціальний внесок.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2017 року з включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди після смерті сина ОСОБА_2 згідно з довідкою військової частини НОМЕР_2 за №1619/143/3112 та довідки військової частини НОМЕР_2 № 1619/143/3194 від 19.08.2020 року, провести виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсії, то така вимога є похідною від основної, а відтак підлягають задоволенню відповідно до пункту 23 статті 4 КАС України.

При цьому, визначаючись щодо строку з якого позивачу слід здійснити перерахунок пенсії, суд враховує, що строки перерахунку призначених пенсій визначені статтею 51 Закону №2262-ХІІ. Зокрема, частиною 2 вказаної статті визначено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивачу повинен бути проведений з 01.04.2019 року, а не з 05.03.2019 року як просить останній, тобто з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії (в даному випадку, набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з такого.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).

Визначаючись з приводу розміру судових витрат, які належить стягнути на користь позивача, суд зважає на те, що останній звернувся до суду з позовними вимогами, які співвідносяться між собою як основна та похідна, сплативши при цьому судовий збір в розмірі 840,80 грн., як за звернення до суду з позовом з однією вимогою немайновою вимогою. А тому, задовольняючи позовну вимогу зобов`язального характеру частково, суд вважає, що 560,53 грн. є пропорційною сумою до 2/3 задоволених позовних вимог.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, то суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Тобто, питання щодо зобов`язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Водночас, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов`язком.

Поряд із цим суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконання зазначеного рішення.

Керуючись статтями 73- 78, 90, 245, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди після смерті сина ОСОБА_2 у складі грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, оформлену листом від 15.10.2020 року за № 4353-4145/Л-02/8-0200/20.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року з включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди після смерті сина ОСОБА_2 згідно з довідками військової частини НОМЕР_2 №1619/143/3112 від 13.08.2020 року та № 1619/143/3194 від 19.08.2020 року, з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 560,53 гривень (п`ятсот шістдесят гривень п`ятдесят три копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )
Рішення в повному обсязі сформовано: 24.02.2021 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна