Справа № 360/5097/20
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

24 лютого 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5097/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (далі відповідач), в якому позивач з арухвання уточненої позовної заяви від 16 січня 2021 року б/н (арк. спр. 26-27) просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області від 09 жовтня 2020 року Про відмову в призначенні пенсії згідно ст. 55-56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з дня звернення за пенсією.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що будучи військовослужбовцем, у період з 02 червня 1986 року по 11 червня 1986 року у складі військової частини НОМЕР_1 виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримавши при цьому дозу опромінення 884 млр. рентген та має категорію 2 учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

30 вересня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку та додав до неї зазначені документи відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України Про загальнодержавне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (з відповідними змінами), у тому числі передбачені і підпунктом ґ пункту 7 цього Порядку.

Управлінням Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області 09 жовтня 2020 року прийнято рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком у зв`язку з тим, що з доданих до заяви документів встановлено, що ОСОБА_1 у складі в/ч НОМЕР_1 був відкомандирований для виконання робіт до смт. Вільча, яка знаходиться за межами зони відчуження. Крім того в довідках відсутні будь-які данні стосовно перетину або виїздів ОСОБА_1 до 30-кілометрової зони відчуження для виконання завдань, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З посиланням на положення статей 19, 46 Конституції України, статей 17, 49, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, позивач вважає, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області позов не визнало, про що через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) 22 лютого 2021 року за вхідним реєстраційним № 6947/2021 подало відзив на позовну заяву від 22 лютого 2021 року б/н, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (арк. спр. 38-39, 55-56).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 звернувся за призначенням пенсії за віком 30 вересня 2020 року. Для призначення пенсії позивачем надані такі документи: заява від 30 вересня 2020 року; паспорт серії НОМЕР_2 ; картка фізичної особи - платника податків; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 03 грудня 2019 року № 905-; трудова книжка серії НОМЕР_3 від 23 червня 1982 року; посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 року серії НОМЕР_4 від 25 січня 1993 року; копія раніше виданої архівної довідки від 13 березня 2012 року № 66620; довідка від 15 серпня 1991 року № 3/439; військовий квиток серії НОМЕР_5 від 30 грудня 1986 року; диплом НОМЕР_6 від 26 червня 1984 року; заява про виплату пенсії або грошової допомоги від 30 вересня 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: - які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року, незалежно від кількості робочих днів, - на 10 років.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Оскільки ОСОБА_1 мав би право на зменшення пенсійного віку на 10 років, необхідний страховий стаж для нього на дату звернення має бути - 17 років (27 - 10).

Згідно з наданими документами ОСОБА_1 має загальний стаж 32 роки 5 місяців 29 днів. Але зарахувати для визначення права на призначення пенсії період перебування на територіях радіоактивного забруднення в зоні Чорнобильської катастрофи, який надає право на зменшення пенсійного віку, неможливо з таких причин.

Відповідно до копії архівної довідки № 66620 ОСОБА_1 у складі в/ч НОМЕР_1 був відкомандирований згідно з наказом командира частини від 31 травня 1986 року № 126 для виконання робіт до смт. Вільча. Згідно з Переліком військових частин, установ, організацій і підприємств, дислокованих у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 08 вересня 1997 року № 322 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1997 року за № 457/2261, смт. Вільча знаходиться за межами зони відчуження, а саме - у зоні безумовного (обов`язкового) відселення згідно з постановами Ради Міністрів УPCP. В той самий час у довідці № 66620 відсутні будь-які дані стосовно перетину або виїздів ОСОБА_1 у складі в/ч НОМЕР_1 на території, що належать до 30-километрової зони відчуження, для виконання завдань, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Крім того, згідно пунктом 2.1 підпункту 5 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AЕC, яке засвідчує особливий статус особи.

ОСОБА_1 надав посвідчення серії НОМЕР_4 від 25 січня 1993 року, в якому ім`я ОСОБА_2 не співпадає з ім`ям у паспорті серії НОМЕР_2 - Геннадій.

Пунктом 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи з паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою від 31 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (арк. спр. 22).

Ухвалою від 25 січня 2021 року про відкриття провадження в адміністративній справі судом ухвалено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 31-32).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області із заявою від 30 вересня 2020 року, зареєстрованою за № 2421, про призначення пенсії за віком, додавши до неї зазначені в розписці-повідомленні документи (арк. спр. 60, 61).

Зокрема, до заяви додано документи про визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС чи потерпілого: довідки №№ 3/439, 66620, посвідчення ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_4 та військовий квиток серії НОМЕР_5 (арк. спр. 61).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області від 09 жовтня 2020 року б/н «Про відмову в призначенні пенсії згідно ст. 55-56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність документів, які б підтверджували перебування позивача у зоні відчуження з моменту аварії на Чорнобильській АЕС до 1 липня 1986 року (арк. спр. 17, 83-84).

Згідно з інформацією, що міститься в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, стаж ОСОБА_1 для розрахунку складає 32 роки 05 місяців 29 днів (арк. спр. 59).

Згідно з протоколом від 09 жовтня 2020 року № 09 ОСОБА_1 не має права на пенсію (арк. спр. 58).

Згідно з інформацією, зазначеною у розділі 11 «Участь у бойових діях, бойових походах та партизанських загонах» військового квитка серії НОМЕР_5 від 30 грудня 1986 року, ОСОБА_1 у період з 02 по 11 червня 1986 року приймав участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; отримав дозу опромінення 884 млр. (арк. спр. 11-12, 75-76).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 (категорії 2) ОСОБА_1 з 30 жовтня 1997 року визнаний учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (арк. спр. 64).

Відповідно до довідки Жовтневого районного військового комісаріату міста Луганська Луганської області від 15 серпня 1991 року № 3/439 старший лейтенант ОСОБА_1 у період з 02 червня 1986 року по 11 червня 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 30-ті кілометровій зоні та користується пільгами, встановленими постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 31 березня 1990 року № 325; отримав дозу опромінення 25 рентген; підстава: особова справа № 22973 (арк. спр. 14).

Випискою з особової справи № 22973 старшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 останній у період з 02 по 11 червня 1986 року приймав участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження; отримав дозу опромінення 884 млр. (так у картці обліку доз радіоактивного опромінення) (арк. спр. 15).

Згідно з архівною довідкою від 02 січня 2020 року № 66620, виданою Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, в наказах командира військової частини НОМЕР_8 по стройовій частині значиться таке: «Нижчепоіменних військовослужбовців роти з підготовки офіцерів запасу, на підставі телеграми командира в/ч 12662 від 31 травня 1986 року № 3/26-15 відкомандировано для проведення робіт на ст. Вільча: 102. Сержанта ОСОБА_1 - наказ від 31 травня 1986 року № 126. § 5 Вважати такими, що прибули нижчепоіменних військовослужбовців, закінчивших роботи на ст. Вільча з надання допомоги у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС особовий склад роти з підготовки офіцерів запасу: 102. Сержанта ОСОБА_1 - наказ від 11 червня 1986 року № 134.». Згідно з історичною довідкою в/ч 92422 приймала участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не у повному складі, командирувалися: оперативна група, командири та окремі військовослужбовці. Місце дислокації в/ч 92422 м. Чернігів. Ініціали ОСОБА_1 не розшифровані (арк. спр. 16, 65).

06 листопада 2020 року позивачу замість посвідчення серії НОМЕР_4 видано дублікат посвідчення серії НОМЕР_9 (категорії 2), відповідно до якого ОСОБА_1 з 30 жовтня 1997 року визнаний учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (арк. спр. 13).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років (абзаци другий, п`ятий частини першої статті 26 Закону № 1058-IV).

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абзацом дев`ятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2017 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 1.6, абзацом першим пункту 1.7 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1 передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Відповідно до абзацу третього пункту 1.7 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону (абзац четвертий пункту 1.7 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1).

Відповідно до абзацу дев`ятого підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Закон України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 796-ХІІ він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначено розділом VIII Закону № 796-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону № 796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначені статтею 55 Закону № 796-ХІІ.

Так, відповідно до абзаців першого-третього частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, зі зменшенням віку на 10 років.

Із аналізу наведених правових норм вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону № 796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 (який діяв до 25 липня 2018 року), інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору «Перереєстровано» і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 р. зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» і «Постраждалий від Чорнобильської катастрофи» (категорії 1, 2, 3 серії А) без відмітки про перереєстрацію, передбачену у абзаці першому пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. № 135 (Офіційний вісник України, 1997 р., число 6, с. 68, число 34, с. 7; 1998 р., № 19, ст. 681), з тимчасовими вкладками затвердженого цією постановою зразка для осіб, які станом на 1 жовтня 1998 р. не отримали відповідної довідки у Державному галузевому архіві Міністерства оборони, вважаються чинними до 1 травня 1999 року.

Посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства (пункт 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 (який діяв до 25 липня 2018 року)).

З аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Надані позивачем до заяви від 30 вересня 2020 року, зареєстрованої за № 2421, довідка Жовтневого районного військового комісаріату міста Луганська Луганської області від 15 серпня 1991 року № 3/439, виписка з особової справи № 22973 старшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 , архівна довідка від 02 січня 2020 року № 66620, видана Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, військовий квиток серії НОМЕР_5 та посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_4 (категорії 2), містять всі необхідні відомості щодо підтвердження факту роботи позивача на територіях радіоактивного забруднення в зоні Чорнобильської катастрофи, який надає право на зменшення пенсійного віку.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що ім`я у наданому позивачем посвідченні учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_4 (категорії 2) та паспорті громадянина України, виданому позивачу, не є ідентичним (у першому випадку «Генадій», у другому «Геннадій»), оскільки позивач не несе відповідальність за допущену органом, що видавав посвідчення, помилку у власному імені. Окрім того, 06 листопада 2020 року позивачу замість посвідчення серії НОМЕР_4 видано дублікат посвідчення серії НОМЕР_10 (категорії 2), відповідно до якого ОСОБА_1 з 30 жовтня 1997 року визнаний учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (арк. спр. 13).

З урахуванням викладеного позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 10 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ Про судовий збір від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (ідентифікаційний код 21792637, місцезнаходження: 93600, Луганська область, Станично-Луганський район, смт. Станиця Луганська, вул. 1 Травня, буд. 20) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області від 09 жовтня 2020 року без номеру «Про відмову в призначенні пенсії згідно ст. 55-56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі заяви від 30 вересня 2020 року, зареєстрованої за № 2421.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області призначити ОСОБА_1 за його заявою від 30 вересня 2020 року, зареєстрованою за № 2421, пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 30 вересня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська