Справа № 140/16219/20
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про закриття провадження у справі

22 лютого 2021 рокуЛуцькСправа № 140/16219/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про стягнення грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області про стягнення недоплаченого грошового забезпечення у розмірі 4 311,39 грн з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 16.04.2018 по 22.03.2019 позивач проходив службу в Нововолинському відділенні поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - Нововолинський ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області) на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції.

22.03.2019 позивач був прийнятий на військову службу за контрактом у Військову частину НОМЕР_1 (далі - ВЧ НОМЕР_1 ) на посаду головного сержанта - командира відділення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, яку проходить по даний час.

23.04.2019 наказом ГУНП у Волинській області №116 о/с позивача було звільнено зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 у справі №140/123/20 позивача поновлено на вказаній посаді з 24.04.2019 та допущено до негайного виконання рішення суду у цій частині. Крім того, цим рішенням суду стягнуто з відповідача на користь позивача грошове забезпечення за період з 23.03.2019 по 13.02.2020 на загальну суму 160 979,12 грн та допущено до негайного виконання виплату грошового забезпечення в межах стягнення за один місяць у сумі 14 723,70 грн. Також даним рішенням суду зобов`язано відповідача провести перерахунок і виплату грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років) за час служби в органах поліції з урахуванням вислуги років з 13.05.2002 по 01.07.2010 у податковій міліції.

Наказом ГУНП у Волинській області від 28.02.2020 №83 о/с ОСОБА_1 з 24.04.2019 поновлено на вказаній посаді, та 28.02.2020 відповідачем сплачено позивачу грошове забезпечення в межах стягнення за один місяць у сумі 14 502,84 грн, що з урахуванням військового збору становить 14 723,70 грн. Залишок несплаченого грошового забезпечення, що підлягало виплаті згідно з вказаним рішенням суду, становив 146 255,42 грн (160 979,12 - 14 723,70).

20.10.2020 відповідачем здійснено виплату грошового забезпечення на загальну суму 152 137,32 грн, що з урахуванням військового збору становить 154 454,13 грн, з яких 146 255,42 грн зазначений вище залишок несплаченого грошового забезпечення за період з 23.03.2019 по 13.02.2020 включно, а решта 8 198,71 грн перераховане грошове забезпечення (в частині надбавки за вислугу років) за час служби в органах поліції.

Позивач вважає, що Головним управління Національної поліції у Волинській області невірно визначено розмір перерахованого грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років) за час служби в органах поліції.

При цьому вказує, що з урахуванням перерахованого грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років) за час служби в органах поліції (з 16.04.2018 по 22.03.2019 включно) та вимушеного прогулу (з 23.03.2019 по 13.02.2020 включно), відповідач був зобов`язаний сплатити позивачу 12 510,10 грн. Натомість останнім сплачено 8 198,71 грн. Різниця становить 4 311,39 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами (а.с.26-28).

У відзиві на позовну заяву (а.с.22-24) представник відповідача із вимогами, викладеними в адміністративному позові, не погодився, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки на виконання рішення суду Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2020, яке набрало законної сили 15.09.2020, наказом ГУНП у Волинській області від 07.10.2020 №303 о/с, капітану поліції ОСОБА_1 , старшому дільничному офіцеру поліції сектору превенції Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП, відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено стаж служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання оплачуваної відпустки станом на 01 жовтня 2020 року - 18 років 05 місяців 07 днів. Тобто враховано вислугу років з 13 травня 2002 року по 01 липня 2010 року у податковій міліції.

Відповідно до додатку 11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» №988 (далі - Постанова №988) та на виконання наказу №303 о/с позивачу перераховано надбавку за стаж служби, яка з 01 жовтня 2020 року нараховується щомісячно у розмірі 35% посадового окладу та окладу за спеціальним званням.

Також, звертає увагу суду на те, що рішенням Волинського оружного адміністративного суду та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №140/123/20 не визначено, за який період потрібно зробити перерахунок та виплату надбавки за стаж служби ОСОБА_1 . Тому у даному випадку, необхідно керуватись положеннями Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» від 06.04.2016 №260 (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 11 розділу першого Порядку №260 у випадках, коли будуть підтверджені раніше не відомі та не враховані в особових справах періоди служби, грошове забезпечення, яке буде встановлено в нових розмірах, виплачується з дня видання наказу органу поліції про підтвердження раніше не врахованого стажу служби. Так, нарахування надбавки позивачу за стаж служби у новому розмірі здійснюється з дня видання наказу про підтвердження раніше не врахованого часу служби, тобто з 01 жовтня 2020 року.

Крім того, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду та постанови Восьмого апеляційного адміністративного у справі №140/123/20 у жовтні 2020 року позивачу виплачено заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 146 255,42 грн, шляхом зарахування на картковий рахунок AT КБ «ПриватБанк». Представник відповідача вказує, що рішення Волинського окружного адміністративного суду та постанова Восьмого апеляційного адміністративного у справі №140/123/20 виконані у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене ГУНП у Волинській області здійснило виплату грошового забезпечення позивачу в повному обсязі та із врахуванням усіх термінів виконання рішення суду, а тому діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просить відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив позивач заперечив доводи відповідача, вважає їх безпідставними та просить позов задовольнити (а.с.30-31).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з огляду на таке.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Водночас відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

При цьому згідно із нормами частин першої, другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому частиною восьмою статті 382 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст.382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15.

З установлених судом фактичних обставин справи та, проаналізувавши предмет позову у цій справі, вбачається, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із діями відповідача під час виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 у справі №140/123/20 щодо перерахунку та виплати грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років) за час служби в органах поліції з урахуванням вислуги років з 13.05.2002 по 01.07.2010 у податковій міліції.

Заявлені позовні вимоги стосуються саме виконання судового рішення, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст.382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду суду у іншому провадженні, проте, на стадії виконання такого судового рішення.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18, у справі № 522/10140/17 від 22.08.2019, від 21.12.2020 у справі № 440/1810/19.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі.

Керуючись статтею 238, 239, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про стягнення грошового забезпечення закрити.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий -суддя Н.Б.Плахтій