Справа № 520/16478/2020
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 р. № 520/16478/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Промтехенерго" (вул. Полтавський шлях, буд. 13/15, оф. 20, м. Харків, 61052, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування наказу та рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд, з урахуванням наданих уточнень, скасувати наказ відповідача №4522 від 13.11.2020 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Виробниче об`єднання Промтехенерго»; скасувати рішення №38156110 від 19.11.2020 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на протиправність спірного наказу з підстав порушення контролюючим органом порядку проведення документальних позапланових перевірок, передбаченого чинним законодавством України, та відсутності підстав для проведення спірної перевірки.

По справі відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України, та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Ухвалою суду від 05.02.2021 року допущено заміну відповідача у справі з Головного управління ДПС у Харківській області на Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Відповідач надав відзив на позов, в якому заперечував проти позову, просив у задоволенні заявлених вимог відмовити з огляду на те, що спірний наказ прийнято ним правомірно, підставою для проведення перевірки стало подання підприємством податкової декларації з ПДВ за вересень 2020 року з відображенням у ній суми від`ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 1374952 грн., що відповідає умовам визначеним пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України. Також, відповідач вважає, що рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ним прийнято правомірно, оскільки позивачем відмовлено від проведенні спірної перевірки.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 13.11.2020 року відповідачем видано наказ №4522 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Виробниче об`єднання Промтехенерго» на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, 61.2 ст. 61, п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України, тривалістю 5 робочих днів, з 17 листопада 2020 року.

Крім того, рішенням відповідача №38156110 від 19.11.2020 року на підставі пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України застосовано умовний адміністративний арешт майна та коштів на рахунках платника податків - ТОВ «Виробниче об`єднання Промтехенерго».

Не погодившись з вказаними наказом та рішенням, позивач звернувся до суду за їх оскарженням.

По суті позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, шо передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1.1. ст. 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V ПК України, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Буквальне тлумачення норми цього підпункту свідчить про два окремі випадки проведення документальної позапланової перевірки: перша - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість; друга - подання декларації з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. При цьому у першому випадку позапланова перевірка проводиться за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V ПК.

Як свідчать обставини спірних правовідносин, ТОВ «Виробниче об`єднання Промтехенерго» було подано податкову декларацію з ПДВ за вересень 2020 року з відображенням у ній суми від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 1374952,00 грн., яку сформовано за рахунок періодів виникнення від`ємного значення за вересень, листопад, грудень 2019 року.

З метою контролю за правомірністю визначення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, відповідно до податкової декларації з ПДВ, контролюючим органом на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 41.1 статті 41, пунктів 61.1, 61.2 статті 61, підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 ПК України, винесено спірний наказ №4522 від 13.11.2020 року.

В свою чергу, відповідно до п. 200.11 ст. 200 ПК України контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

У визначені цим пунктом терміни проводяться також документальні перевірки, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Відповідно до п. 37 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України встановлено, що контролюючі органи не здійснюють документальні позапланові виїзні перевірки щодо достовірності сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, заявлених платниками у звітних періодах, що настають після 1 липня 2015 року, крім випадків, визначених пунктом 200.11 статті 200 цього Кодексу. З 1 липня 2015 року до 1 січня 2017 року призупиняється дія підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, абзацу четвертого пункту 82.4 статті 82, пункту 200.11 статті 200 цього Кодексу, а також дія пункту 200.14 статті 200 цього Кодексу в частині проведення документальних позапланових виїзних перевірок.

Аналіз наведених норм п.п. 200.10, 200.11 ст. 200, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, свідчить, що перевірка за підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України має відмінність, застосування якої залежить від того, чи заявлено платником податку відшкодування з бюджету податку на додану вартість. Якщо так, для проведення перевірки необхідна наявність підстав, визначених у розділі V цього Кодексу. Якщо бюджетне відшкодування не заявлено - така вимога відсутня.

Тобто, контролюючий орган наділений повноваженнями на проведення документальної позапланової перевірки платника податку в разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ (пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України) і якщо розрахунок такої суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у п. 200.11 ст. 200 ПК України операціями.

У такому разі перевірка від`ємного значення ПДВ (а не перевірка безпосередньо достовірності суми бюджетного відшкодування) не буде різною за своєю суттю за умови, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у п. 200.11 ст. 200 ПК України операціями.

З огляду на вищевикладене та встановлені під час розгляду судом обставини, суд відхиляє твердження позивача про відсутність підстав для проведення спірної перевірки, оскільки від`ємне значення (зазначене в податковій декларації з ПДВ за вересень, листопад, грудень 2019 року) сформовано за операціями з придбання товарів/послуг за період після 01.01.2017 року з посиланням на п. 200.11 ст. 200 ПК України; та вважає, що відповідачем правомірно винесено наказ №4522 від 13.11.2020 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Виробниче об`єднання Промтехенерго», враховуючи що позивачем подано декларацію з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень, та не заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ.

Посилання позивача на реальність господарських операцій, що встановлено в рамках судових справ №520/11459/19 та №520/943/2020, суд не приймає, оскільки за результатом їх розгляду лише зобов`язано контролюючий орган зареєструвати податкові накладні за період з вересня по грудень 2019 року з підстав необґрунтованості рішення про відмову в реєстрації цих накладних. При цьому, реальність господарських операцій не досліджувалась.

Щодо застосування адміністративного арешту, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 78.5 ст. 78 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 ПК України.

Відповідно до п. 81.1. ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених ПК України, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта ( прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид, підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться , мета, вид, підстави для проведення перевірки, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплений печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відповідно до пп.20.1.32 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право: звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом;

Відповідно до пп.94.2.3. п.94.2 ст.94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

18.11.2020 року при виході на податкову адресу позивача згідно з наказом №4522 від 13.11.2020 року директором ТОВ «Виробниче об`єднання Промтехенерго» Костирею В.В. було відмовлено у допуску до перевірки посадових осіб контролюючого органу, про що було складено акт про відмову у допуску до проведення перевірки №4065/20-40-07-06-10 від 18.11.2020 року.

Відповідачем рішенням №38156110 від 19.11.2020 року застосовано умовний адміністративний арешт майна та коштів на рахунках платника податків - ТОВ «Виробниче об`єднання Промтехенерго», що узгоджується з положеннями пп.94.2.3. п.94.2 ст.94 ПК України.

Таким чином, суд вважає, що оскаржуване рішення про застосування адміністративного арешту є обґрунтованим та правомірним.

Інших обґрунтованих та достатніх доказів протиправності прийняття контролюючим органом наказу №4522 від 13.11.2020 року та рішення №38156110 від 19.11.2020 до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувані наказ та рішення відповідача прийняті контролюючим органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені положеннями Податкового кодексу України.

За приписами ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.263, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Промтехенерго" (вул. Полтавський шлях, буд. 13/15, оф. 20, м. Харків, 61052, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування наказу та рішення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 22 лютого 2021 року.

Суддя Заічко О.В.