Справа № 441/1295/20
Суддя: Перетятько О. В.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

441/1295/20 2-а/441/3/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2021 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сорока М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської області, в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Фурч Зіновія Степановича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до Інспектора УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Фурч Зіновія Степановича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 281389 від 08.12.2019 року, відносно неї, за ч. 5 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що інспектором батальйону 2 роти 1 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Фурч З.С. за постановою серії ДП 18 № 281389 від 08.12.2019 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн., оскільки вона здійснила стоянку на місці для осіб з інвалідністю, позначене дорожнім знаком 5.38 та додатковою табличкою 7.17 без спеціального права на те, чим порушила п. 8.4. ґ ПДР України.

Покликається на те, що припаркувала транспортний засіб у вказаному місці вимушено, у зв`язку із несправністю автомобіля, оскільки всі місця для паркування були зайнятими, крім того, вказала, що жодної розмітки, яка б вказувала на те, що це місце для паркування для осіб з інвалідністю, не було. Вважає, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки вона дане правопорушення не вчиняла, так як здійснила стоянку належним їй транспортним засобом у межах зони стоянки, передбаченої знаком 5.39 «Зона стоянки» ПДР України. Крім того, на місці стоянки її автомобіля була відсутня дорожня розмітка, визначена п. 1.30 ПДР України. За наведеного, вважає, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

В судові засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, подала до суду письмові клопотання, в яких просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 36, 53).

Відповідачі в судове засідання не з`явились, представник ОСОБА_2 скерувала відзив на позовну заяву, в якому позов заперечила, вказала, що дорожній знак і табличка до нього є самостійною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, без обов`язкової наявності дорожньої розмітки, крім того, зазначила, що водія на час вчинення порушення не було ні в автомобілі, ні біля нього, позивачка у позовній заяві визнає факт порушення нею ПДР України, тому, з покликанням на ч. 1 ст. 78 КАС України, просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву позивачки, відзив представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 08.12.2019 р. інспектором батальйону 2 роти 1 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Фурч З.С. винесено постанову серії ДП № 281389, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. (а.с. 4).

Згідно п. 11 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 5 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Із копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП № 281389 від 08.12.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 08.12.2019 р., о 16 год. 05 хв., по вул. Гнатюка, 2 в м. Львів, рухаючись транспортним засобом марки «Lexus RX 350», р.н.з. НОМЕР_1 , здійснила зупинку у місці, позначеному дорожнім знаком 5.38. «Місце для стоянки», з табличкою 7.17 «Інвалід», на якому дозволено зупинку транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, чим порушила п. 8.4 «г» ПДР України, скоїла правопорушення, передбачене ч. 5 ст.122 КУпАП, на неї накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. (а.с. 4).

ОСОБА_1 заперечила факт порушення нею 08.12.2019 р. ПДР України, покликається на те, що, керуючи транспортним засобом марки «Lexus RX 350», р.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Гнатюка в м. Львів, помітила несправність автомобіля, тому, побачивши вільну кишеню для паркування, без розмітки, яка б вказувала на те, що це місце для паркування для осіб з інвалідністю, здійснила стоянку належним їй автомобілем у межах зони стоянки, передбаченої знаком 5.39 «Зона стоянки» ПДР України. Зазначила, що постанова про накладення адміністративного стягнення не є самостійним та беззаперечним доказом, винесена з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, складена без врахування її зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки, скупчення і потоку інших автомобілів, інтенсивності руху, тому, з покликанням на невизнання вини, вміненої їй поліцейським, просить таку скасувати.

Згідно положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Так, позивачкою не заперечується той факт, що вона здійснила зупинку у місці, позначеному дорожнім знаком 5.38. «Місце для стоянки», з табличкою 7.17 «Інвалід», однак, належних доказів того, що зупинка була здійснена вимушено з підстав несправності транспортного засобу, як про це покликається у позовній заяві, до матеріалів справи не долучила.

Знак 5.38 "Місце для стоянки" застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Табличка 7.17 "Особи з інвалідністю" означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил.

Згідно п.8.4.ґ ПДР України, інформаційно - вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення в т.ч. і про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту - частини перша, друга, третя і п`ята статті 122КУпАП (стаття 222 КУпАП ).

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП № 281389 від 08.12.2019 р. винесена поліцейським на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Викладене позивачкою у позовній заяві та фото свідчать про порушення нею ПДР, які інкриміновано їй у вину, жодних доказів підтвердження несправності транспортного засобу як на вимушену причину зупинки автомобіля до справи не долучено та в суді не здобуто, позивачка до суду не з`являлась, просила про розгляд справи без ї участі, інших доказів суду не надала.

З огляду на вищенаведені докази, аналіз норм чинного законодавства, інші матеріали справи, твердження позивачки про те, що 08.12.2019 р., о 16 год. 05 хв., по вул. Гнатюка, 2 в м. Львів, рухаючись транспортним засобом марки «Lexus RX 350», р.н.з. НОМЕР_1 ,, у зв`язку із несправністю автомобіля, вимушено порушила п.8.4.ґ ПДР України, а саме здійснила зупинку на місці, позначеному дорожнім знаком «Особи з інвалідністю», суд оцінює як такі, що не ґрунтуються на нормах закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду жодних доказів, які б спростовували викладені в оскаржуваній постанові факти та підтверджували мотиви позову суду не представлено, в зв`язку з чим в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Фурч Зіновія Степановича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Городоцький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перетятько О.В.