Справа № 295/15928/20
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклик) учасників справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому, вказуючи на неправомірність дій працівника поліції, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 10.02.2020 року серії ЕАК № 2093214, якою його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч 1. ст. 126 КУпАП, а саме: як керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що постанова не відображає дійсних обставин справи.

Так, за твердженням позивача, керування автомобілем він фактично не здійснював, надавав допомогу знайомому у доставці (штовханні) транспортного засобу до місця проживання.

Будь-які вимоги працівниками поліції з пред`явлення документі не пред`являлися, а справа розглянута у відсутності позивача, що, на думку особи, не відповідає положенням «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції».

Позивач просить звернути увагу на відсутності належних доказів на підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення, та, з урахуванням наведеного, задовольнити позов.

Ухвалою суду від 04.01.2021 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику учасників).

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому звернуто увагу на тому, що поліцейський при винесенні оскаржуваної постанови діяв в межах повноважень, прийняття рішення відбулось із дотриманням вимог чинного законодавства.

Судом встановлено наступні обставини.

За змістом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.02.2020 року серії ЕАК № 2093214, позивач ОСОБА_1 у вказаний день о 22:37 керував транспортним засобом - автомобілем Форд, н.з. НОМЕР_1 , не маючи при собі поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 126 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Частиною першої статі 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлено настання відповідальності в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

У відповідності до ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку отриманим доказам, суд звертає увагу, що фактична відсутність передбачених вимогами Закону України «Про дорожній рух» документів не заперечується позивачем, а в пояснення наведеного покладаються обставини про те, що особа не приймала участі у керуванні транспортним засобом.

Такі твердження позивача не узгоджуються з відомостями щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом ч.4 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до постанови Богунського районного суду м.Житомира від 14.12.2020 року водій ОСОБА_1 10.02.2020 року о 22 годині 30 хвилин в м. Житомирі по вул. Народицька, 10 керував автомобілем FORD SCORPIO з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №142477 від 10.02.2020 року, гр. ОСОБА_1 10.02.2020 року о 22 годині 50 хвилин знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , на законну вимогу інспектора поліції лейтенанта поліції Кравчука С.І. надати посвідчення водія для його вилучення для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, відмовився, та ніяк не реагував, чим порушував людську гідність та суспільну мораль. Вказаними діями ОСОБА_1 на думку працівників поліції вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу

У відповідно до п.1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» № 1395, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376,справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Положеннями ст. 283 КУпАП визначено вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, стаття 284 КУпАП визначає види постанов по справі про адміністративне правопорушення.

Суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративно відповідальності інспектор поліції діяв в межах зазначених вимог Закону, надав оцінку всім зібраним фактичним даним щодо виниклих подій, прийняв обґрунтоване рішення про необхідність притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Складена постанова відповідає встановленим вимогам чинного законодавства, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 90, 241-256, 271, 286 КАС України, ст. ст. 126, 247, 251, 258, 283, 284 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Д.М.Лєдньов