Справа № 473/1150/20
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/1150/20
РІШЕННЯ

іменем України

"23" лютого 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В., представника позивача Чабанюка В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 через свого представника Чабанюка В.С. звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що 09 грудня 2019 року державний інспектор - головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Братському, Вознесенському, Єланецькому, Новоодеському та м. Вознесенськ управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Бондар Р.О. виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення № 450-ДК/0352ПО/08/01/-19, якою встановлено, що земельна ділянка площею 31,050 га пасовища, землі сільськогосподарського призначення (для сінокосіння та випасання худоби), розташована в межах території Тімірязєвської сільської ради (Прибужанівська ОТГ), яка перебуває в оренді ОСОБА_1 згідно договору оренди землі, зареєстрованого 29 грудня 2012 року, строк оренди 49 років, використовується не за цільовим призначенням, а саме розпахана та засіяна озимою пшеницею, чим порушено вимоги п. ґ ч. 1 ст. 211 ЗК України.

Цією ж постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Проте ОСОБА_1 вважав, що перевірка відповідачем дотримання позивачем вимог земельного законодавства здійснена, адміністративна справа розглянута, а оскаржувана постанова винесена з грубими порушеннями вимог закону, зокрема:

- перевірка дотримання позивачем вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки, за наслідками якої складено відповідні акти з фіксацією порушення (04 грудня 2019 року), протокол про адміністративне правопорушення (09 грудня 2019 року) та оскаржувана постанова, проведена державним інспектором одноособово, без повідомлення та присутності особи, відносно якої складено вказані документи та землевпорядника, без дотримання вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (без вручення особі, відносно якої проводилася перевірка, повідомлення про її проведення, направлення та наказу про проведення перевірки, зазначення підстав перевірки, без вручення акту за результатами її проведення), матеріали перевірки не містять інформації, яка земельна ділянка перевірялася, хто встановлював її місцезнаходження, хто та яким чином здійснював вимірювання, до них не долучено плану-схеми ділянки та відсутній її кадастровий номер, не зазначено докази, що свідчать про наявність порушень;

- адміністративна справа розглянута без повідомлення та участі позивача, чим порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи не встановлено доказів наявності адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення накладено з порушенням передбаченого законом двомісячного строку з моменту виявлення порушення (порушення виявлено 12 червня 2019 року, повторно 16 липня 2019 року), копія оскаржуваної постанови не була направлена позивачу в передбачені законом строки.

Про наявність та зміст оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався лише 03 квітня 2019 року.

У зв`язку з цим, позивач просив про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови від 09 грудня 2019 року та про її скасування із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

28 квітня 2020 року від представника відповідача - ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву в якому представник просив відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що перевірка дотримання позивачем вимог земельного законодавства проведена інспектором у повній відповідності з вимогами Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», під час якої встановлено та зафіксовано всі необхідні обставини, а також зібрано докази правопорушення, що зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення. Також під час розгляду адміністративної справи з`ясовано та підтверджено доказами суть та обставини правопорушення, встановлено особу, яка скоїла порушення земельного законодавства, встановлено наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП та, з врахуванням усіх обставин, в межах передбаченого законом двомісячного строку з моменту виявлення правопорушення отримання інформації про порушення від Вознесенського ВП ГУНП (31 жовтня 2019 року) визнано ОСОБА_1 винним за ст. 53 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі позивача ОСОБА_1 , його представник Чабанюк В.С. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте у відзиві просив провести розгляд справи без його участі.

Суд, з врахуванням вимог ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 268, ч. 1 ст. 286 КАС України, вважав можливим провести розгляд справи без участі позивача та представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача Чабанюка В.С., дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 09 грудня 2019 року державний інспектор - головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Братському, Вознесенському, Єланецькому, Новоодеському та м. Вознесенськ управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Бондар Р.О. виніс відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення № 450-ДК/0352ПО/08/01/-19, якою встановлено, що земельна ділянка площею 31,050 га пасовища, землі сільськогосподарського призначення (для сінокосіння та випасання худоби), розташована в межах території Тімірязєвської сільської ради (Прибужанівська ОТГ), яка перебуває в оренді ОСОБА_1 згідно договору оренди землі, зареєстрованого 29 грудня 2012 року, строк оренди 49 років, використовується не за цільовим призначенням, а саме розпахана та засіяна озимою пшеницею, чим порушено вимоги п. ґ ч. 1 ст. 211 ЗК України.

Цією ж постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

З матеріалів справи (а.с. 12) вбачається, що про наявність та зміст оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався лише 03 квітня 2020 року. Вказана обставина жодним чином відповідачем не спростована, зокрема останнім не надано доказів направлення позивачу оскаржуваної постанови раніше (запис в постанові про направлення її копії ОСОБА_1 10 березня 2019 року суд не приймає до уваги, оскільки постанова винесена лише 09 грудня 2019 року).

За встановлених обставин, суд не вбачає підстав для відхилення від раніше викладеного в ухвалі про відкриття провадження у справі від 14 квітня 2020 року висновку про наявність підстав для поновлення позивачу строку на звернення з адміністративним позовом до суду.

Аналізуючи вимоги та заперечення сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. ґ ч. 1 ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням.

Згідно ст. 53 КУпАП використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об`єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`яти до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Тобто факт адміністративного правопорушення фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення у відповідному протоколі (вказаний, належним чином складений протокол є підставою для подальшого розгляду справи про адміністративне правопорушення) та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, доказами, якими відповідач підтверджує зафіксоване в оскаржуваній постанові порушення є: протоколи огляду місця події від 12 червня 2019 року (складений прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_2 ) та від 16 липня 2019 року (складений слідчим Вознесенського ВП ГУНП ОСОБА_3 ); акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 04 грудня 2019 року № 450-ДК/1224/АП/09/01/-19; акт обстеження земельної ділянки від 04 грудня 2019 року №450-ДК/395/АО/10/01/-19; протокол про адміністративне правопорушення від 04 грудня 2019 року № 450-ДК/0371П/07/01/-19.

Проте, як вбачається зі змісту постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року у справі № 400/1568/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування припису від 04 грудня 2019 року № 450-Дк/0372/Пр/03/01/-19, яким вказаний припис визнано протиправним та скасовано, вказаною постановою встановлено наступні обставини (суд зазначає цитати з постанови):

«Беручи до уваги, що чинним законодавством не встановлено порядку здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, а також те, що Законом України № 963 не передбачено такої підстави для здійснення перевірки, як звернення органів поліції, за такого суд приходить до висновку, що наказ від 08.11.2019 року № 450-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорії та форм власності» суперечить вимогам чинного законодавства».

«Таким чином, якщо наказ від 08.11.2019 року № 450-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорії та форм власності», який був підставою для проведення перевірки, видано з порушенням норм законодавства, то і проведення перевірки, і документи складені в ході такої перевірки (Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 04.12.2019 року № 450-ДК/1224/АП/09/01/-19, Акт обстеження земельної ділянки від 04.12.2019 року № 450-ДК/395/АО/10/01/-19, припис від 04.12.2019 року №450-ДК/0372Пр/03/01/-19, протокол про адміністративне правопорушення від 04.12.2019 року № 450-ДК/0371П/07/01/-19, постанова про накладання адміністративного стягнення на позивача від 09.12.2019 року № 450-ДК/0352ПО/08/01/-19) є протиправними.

Позивач у своїй позовній вимогі просить суд скасувати лише припис № 450-ДК/0372/Пр/03/01/-19 складений Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській 04.12.2019 року, інші документи перевірки дотримання вимог земельного законодавства не є предметом адміністративного позову».

При цьому, згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (такі обставини мають преюдиційне (обов`язкове) значення та не підлягають повторному доказуванню).

Таким чином, судом у справі № 400/1568/20 вже надано оцінку проведенню перевірки та фіксуванню відповідачем результатів перевірки щодо дотримання позивачем вимог земельного законодавства (як незаконним), визнано протиправними та такими, що не відповідають вимогам закону усі документи, складені за наслідками її проведення (наказ, акти, припис, протокол, постанову). Тому суд не перевіряє доводи та заперечення сторін у вказаній частині.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що адміністративна справа розглянута, а оскаржувана постанова винесена з грубими порушеннями вимог закону, то суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ч. 1 ст. 283 КУпАП).

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено (ч. 1 ст. 285 КУпАП).

Матеріали справи не містять жодних доказів, що адміністративна справа була розглянута після належного повідомлення позивача про час та місце її розгляду або за його участю, що призвело до порушення його прав, передбачених ч. 1 ст. 268 КУпАП. Також в матеріалах справи відсутні докази направлення копії оскаржуваної постанови позивачу в передбачені законом строки.

Що стосується доводів позову про те, що адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 з порушенням передбачених КУпАП строків, то в цій частині суд вважає твердження безпідставними у зв`язку з тим, що первісно дії позивача щодо нецільового використання земельної ділянки були предметом дослідження у межах досудового розслідування кримінального провадження №0000032 від 12 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 254 КК України. Постановою слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП Чеботарьова Ю.В. від 31 жовтня 2019 року вказане кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 254 КК України. В той же час, відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП (виходячи з незаконності проведення перевірки та фіксування відповідачем результатів перевірки щодо дотримання позивачем вимог земельного законодавства, протиправності та невідповідності вимогам закону усіх документів, складених за наслідками її проведення (наказу, актів, припису, а також протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення), а тому оскаржувану постанову слід скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 77, 241-246, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Постанову Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №450-ДК/0352ПО/08/01/-19 від 09 грудня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв