Справа № 380/3813/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/3813/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Новак Л.М.,

від позивача Пендерецький В.І.

від відповідача Чабан О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімаойл» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Прімаойл» (далі позивач, ТОВ «Прімаойл») з позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Львівській області) про визнання протиправним та скасування розпорядження №448-р від 29.04.2020 про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ «Прімаойл» та зобов`язання відповідача видати ліцензію позивачу на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Руда-Сілецька, вул. Радехівська, 67.

Позивач вказав, що ним дотримано усіх вимог щодо отримання ліцензії на роздрібну торгівлю паливом за адресою: Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Руда-Сілецька, вул. Радехівська, 67.

Однак розпорядженням №448-р від 29.4.2020 відмовлено у видачі відповідної ліцензії.

Позивач звертає увагу на те, що у вказаному розпорядженні застосовано іншу норму права, зокрема зазначено ч. 38 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального», тобто застосовано норму, яка не підлягала застосуванню.

Вимагати надання інших документів, ніж зазначені у цьому Законі заборонено.

Позивач вважає. що з наданих документів відповідач мав достатньо інформації, щоб переконатись, що орендована позивачем тимчасова споруда не є об`єктом нерухомості, оскільки нерухомим майном (нерухомістю) є земельна ділянка без поліпшень або земельна ділянка з поліпшеннями, які з нею нерозривно пов`язані, будівлі, споруди, їх частини, а також інше майно, що згідно з законодавством належить до нерухомого майна. Тимчасова споруда є рухомим майном, тобто матеріальним об`єктом, який може бути переміщеним без заподіяння йому шкоди, а тому до заяви про видачу ліцензії правомірно надані не документи на нерухоме майно, а документи, що засвідчують право власності на земельну ділянку на тимчасову споруду, а також документи, що підтверджують право користування цими речами у позивача.

До заяви також надано документи щодо використання саме тимчасової споруди для діяльності з роздрібного продажу палива та щодо виконання вимог з безпеки праці.

Проте відповідачем безпідставно звужено перелік документів, визначених законом виключно до тих, що підтверджують право власності чи право користування тільки нерухомого майна.

Вказане порушує права позивача, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 25.02.2020 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

15.06.2020 за вх. №29753 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву /арк.спр.43-44/. Вказав, що підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження слугувало порушення вимог ч. 38 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме неподання завірених заявником копій документів: акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним, та інформації про наявність таких документів у відкритих державних реєстрах у заяві не зазначено.

Відповідач покликався і на те, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3) здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом видачі сертифікату.

Натомість при подачі документів позивачем надано копію акту приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (типова форма 03-1) (копія акту долучена позивачем в таких додатках до позовної заяви), зі змісту якого серед іншого слідує, що такий містить додаток, а саме паспорт прив`язки тимчасової споруди, паспорт на резервуар для зберігання палива РГС-8.8, проте і такі не були надані позивачем до контролюючого органу.

Вважає вимоги позивача безпідставними, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з поясненнями від 25.11.2020 за вх. №62900 /арк.спр.71-74/ представник позивача вказав, що основними підставами для відмови у видачі ліцензії слугував абз. 2 ч. 38 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Позивач вказує про альтернативність подання документів, які б свідчили про готовність об`єкта до експлуатації.

Підприємством позивача надано контролюючому органу інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.

Також зазначено, що об`єкт позивача за відповідною адресою не є об`єктом підвищеної небезпеки, а тому не потребує отримання акта готовності об`єкта до експлуатації, шляхом видачі відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю, відповідного сертифіката, за класом наслідків: середнього (СС2) та значного (СС3).

Позивач вказав, що разом із заявою подав усі передбачені чинним законодавством документи.

Крім того, зауваження щодо ненадання частини документів не відповідає дійсності.

Просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити.

Суд заслухав пояснення представників сторін, з`ясував підстави позову, відзиву, пояснень, фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи та, -

в с т а н о в и в :

ТОВ «Прімаойл» зареєстроване як юридична особа 26.04.2019, ідентифікаційний код юридичної особи: 42976272; основний вид діяльності:19:20 Виробництво продуктів нафтоперероблення.

Позивач звернувся до відповідача із листом, у якому вказав, що скеровує для розгляду заяву та завірені копії документів щодо отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, за адресою: Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Руда-Сілецька, вул. Радехівська, 67.

У листі вказано, що між ТОВ «Прімаойл» та ТОВ «Оптімал Трейдінг» укладено договір оренди обладнання для заправних пунктів №0012020-8 від 06.01.2020, в свою чергу 28.02.2020 між позивачем та гр. ОСОБА_1 укладено договір оренди тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 .

05.03.2020 Актом приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (типова форма №ОЗ-1, затверджена наказом Мінстату України від 29.12.1995 №352) орендоване обладнання в ТОВ «Оптімал Трейдінг», згідно паспорту-резервуар для зберігання палива РГС-8.8 та орендована тимчасова згідно паспорту прив`язки тимчасової споруди, комісією введено об`єкт в експлуатацію як Контейнерна заправна станція, що призначена як торгівельна точка, для роздрібної торгівлі пальним.

До вказаного листа додано: заяву щодо отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним; копію Витягу з Державного акта речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку :04:002:0012; копію паспорту прив`язки тимчасової споруди, виданий сектором містобудування, архітектури та будівництва Кам`янка-Бузької адміністрації; рішення Прибужанської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області №06 від 25.09.2014; копію договору оренди обладнання для заправних пунктів №06012020-8 від 06.01.2020, укладеного між ТОВ «Прімаойл» та ТОВ «Оптімал Трейдінг»; копію договору оренди тимчасової споруди від 28.02.2020; наказ «Про прийняття-передачу основних засобів та введення об`єкту в експлуатацію» №7/2 від 28.02.2020; копію акта приймання-передачі основних засобів №2 від 05.03.2020 (типова форма ОЗ-1); копію дозволу на початок виконання робіт з підвищеної небезпеки №0409.19.46, виданий 26.06.2019 Головним управлінням Держпраці у Львівській області та дійсний до 26.06.2024; копію дозволу на початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки №0238.20.46, виданий 05.03.020 Головним управлінням Держпраці у Львівській області та дійсний до 05.03.2025 /арк.спр.16-17/.

Копії вказаних документів долучено до позовної заяви (крім примірника заяви) /арк.спр.18-32/.

Розпорядженням Головного управління ДПС у Львівській області №448-р від 29.04.2020 відповідно до ч. 46 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (із змінами та доповненнями), та поданої ТОВ «Прімаойл» заяви щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним (вх. Головного управління ДПС області №58042/10/п від 27.04.2020) зобов`язано відмовити у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання ТОВ «Прімаойл» у зв`язку з встановленням порушення вимог ч. 38 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (із змінами та доповненнями), а саме неподання завірених заявником копій документів: акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним, та інформації про наявність таких документів у відкритих державних реєстрах у заяві не зазначено /арк.спр.15/.

Листом Головного управління ДПС у Львівській області від 29.04.2020 за №18104/10/32.7-14 скеровано вказане розпорядження скеровано позивачу та наведено мотиви відмови.

Зокрема у цьому листі зазначено, що при подачі документів позивачем надано копію акта приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (типова форма ОЗ-1).

З покликанням на приписи чинного законодавства підсумовано, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними (СС3) наслідками здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом видачі сертифікату.

З огляду на вищевикладене, для одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, позивач має право звернутись повторно з заявою та відповідним пакетом документів, що оформлені відповідно до вимог ст. 15 Закону №481.

Враховуючи зазначене та у зв`язку з встановленням порушення вимог ч. 38 ст. 15 Закону №481/95-ВР, відповідач вважав за доцільне відмовити у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ «Прімаойл» /арк.спр.13-14/.

Позивач вважаючи розпорядження від 29.04.2020 безпідставним, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та порушує права позивача, звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі, зокрема пальним, забезпечення його високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом пального на території України визначено Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон №481/95-ВР).

Згідно з ч. 20 ст. 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років (ч. 30 ст. 15 Закону №481/95-ВР).

Приписами ч.ч. 32 - 35 ст. 15 Закону №481/95-ВР визначено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального). Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним. У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

Відповідно до ч. 38 ст. 15 Закону №481/95-ВР для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Частиною 40 ст. 15 Закону №481/95-ВР передбачено, що відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта (ч. 41 ст. 15 Закону №481/95-ВР).

Частиною 45 ст. 15 Закону №481/95-ВР установлено, що вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа, або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства (ч. 46 ст. 15 Закону №481/95-ВР).

Вказане свідчить про те, що для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкт господарювання подає відповідну заяву та документи, перелічені у ч. 38 ст. 15 Закону №481/95-ВР.

Судом встановлено, що до листа щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним додано витяг про реєстрацію права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :04:002:0012, що належить ОСОБА_1 , на якій розміщено тимчасову споруду та де заплановано здійснювати підприємницьку діяльність, а також копію паспорта прив`язки тимчасової споруди, Рішення Прибужанської сільської ради, яким надано ОСОБА_1 , дозвіл на встановлення малої архітектурної форми за адресою, де планувало здійснювати господарську діяльність ТОВ «Прімаойл». Також позивачем укладено договір оренди тимчасової споруди з ОСОБА_1 та прилеглої території площею 20 квадратних метрів.

У вказаному договорі зазначено, що метою оренди використання предмета оренди у роздрібній торгівлі пальним.

Представник позивача повідомив, що позивач мав на меті запустити контейнерну автозаправну станцію, при цьому контейнерна автозаправна станція автозаправна станція з наземним або надземним (далі - наземним) розташуванням резервуарів зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розміщенням ПРК у контейнері зберігання палива та виконана як цілісний заводський виріб.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно з ч. 4 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності регулюється Порядком, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 №244, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за № 1330/20068 (далі - Порядок №244).

Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 Порядку №244 тимчасова споруда (ТС) - це одноповерхова споруда, що встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. ТС можуть бути пересувними та стаціонарними.

За приписами п.п. 2.1, 2.20, 2.21, 2.30 та 2.31 Порядку № 244 підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС, установлення ТС здійснюється відповідно до паспорта прив`язки. У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу, розміщення ТС самовільно забороняється.

До матеріалів заяви позивачем також було надано наказ №7/2 від 28.02.2020 «Про прийняття-передачу основних засобів та введення об`єкта в експлуатацію та акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів типової форми №ОЗ-1 від 05.03.2020, відповідно до якого судом встановлено, що здійснювався огляд контейнерної автозаправної станції, засвідчено прийняття (передачу) в експлуатацію від орендодавця ОСОБА_1 (ТС та земельної ділянки), ТОВ «Оптімал Трейдінг» (резервуари для зберігання палива, паливнороздавальні колонки та контейнерно-заправні пункти відповідно до договору від 06.01.2020, з додатками); місцезнаходження об`єкта: АДРЕСА_1 та зафіксовано основні характеристики об`єкта: тимчасова споруда є малою архітектурною формою, виготовленою з металевого каркасу, з`єднана всередині металевими перегородками, обшита сандвіч панелями із наповненням всередині мінватою; призначений для використання як торгівельна точка; резервуар для зберігання палива РГС-8.8 з паливно-роздавальною колонкою, призначені для зберігання палива та розливу палива роздрібним покупцям /арк.спр.29, 30/

Співставивши викладені приписи чинного законодавства із встановленими обставинами у справі, суд дійшов висновку, що контейнерна автозаправна станція, зокрема ТС не є об`єктами, що підпадають під визначення під визначення об`єктів завершеного будівництва в зв`язку з тим, що будь-яких будівельних робіт щодо їх створення не здійснювалось.

Таким чином, розміщення паливнозаправних пунктів, установка та монтаж (зборка) яких проводилась без здійснення будівельних робіт і без улаштування фундаменту, не потребують документів, що дають право на їх виконання, а після закінчення робіт по їх установці та монтажу (зборці) не підлягають прийняттю в експлуатацію в розумінні Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Вказаним актом зафіксовано, що комісія, створена відповідно до наказу №7/2 від 28.02.2020 /арк.спр.29/ визнала об`єкт таким, що відповідає технічним умовам; доробка не потрібна.

Підсумки іспитів об`єкта: об`єкт відповідає санітарним та пожежним нормам та готовий до експлуатації; Висновок комісії ввести об`єкт в експлуатацію.

Вказане у сукупності свідчить про помилковість висновків контролюючого органу про необхідність надання документів, а саме: акта вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального.

Об`єкт позивача, тимчасова споруда не може бути класифікована як така що збудована (фундамент відсутній), а також як така, що відносить до об`єктів із значними наслідками СС3.

Дозволом Головного управління Держпраці у Львівській області №0238.20.46 позивачу дозволяється експлуатувати обладнання призначене для експлуатації в потенційно вибухонебезпечному середовищі, а саме: паливнороздавальна колонка, без зав. номера, 2018 року випуску, країна походження Італія; резервуар для зберігання пального РГС-8.8, V=8,8мі, зав.номер невстановлено, рік випуску не встановлено, країна походження не встановлення; місце експлуатації: АДРЕСА_1 , - за умови додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, зазначених у дозволі.

Дозвіл діє з 05.03.2020 до 05.03.2025 /арк.спр.32/

Дозволом Головного управління Держпраці у Львівській області №0409.19.46 позивачу дозволяється виконувати роботи у вибухонебезпечних зонах на підставі заяви від 24.06.2019, висновку експертизи ДВ «Західний екпертно-технічний центр Держпраці» від 20.06.2019 №46.22.19.3035/3358 за умови додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної безпеки, зазначених у цьому дозволі.

Дозвіл діє з 26.06.2019 до 26.06.2024 /арк.спр.31/.

Проаналізувавши зміст поданих позивачем документів суд дійшов переконання, що позивачем при зверненні до Головного управління ДПС у Львівській області із заявою щодо отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Львівська область, Кам`янка-Бузький район, м. Руда-Сілецька, вул. Радехівська, 67 було подано копії дозвільних документів необхідних для отримання ліцензії, перелік яких передбачено Законом №481/95-ВР.

Відповідачем не доведено факт недостовірності викладених у них даних.

Більше того, суд критично оцінює покликання відповідача на недання документів до заяви, оскільки у листі, з яким подавалася заява чітко вказано про їх подання.

За приписами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що розпорядження Головного управління ДПС у Львівській області від 29.04.2020 №448-р, яким ТОВ «Прімаойл» відмовлено у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Львівська область, Кам`янка-Бузький район, м. Руда-Сілецька, вул. Радехівська, 67, не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 статті 2 КАС України, а тому суд вважає таке протиправним та таким, що слід скасувати.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 3 ст. 245 КАС України визначено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З позиції суду, зобов`язання відповідача видати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця торгівлі: Львівська область, Кам`янка-Бузький район, м. Руда-Сілецька, вул. Радехівська, 67, є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура, в тому числі щодо розгляду відповідної заяви позивача та додатково поданих копії документів, визначених Законом. Зобов`язання відповідача видати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за вказаною адресою без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб. Тому, суд вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав ТОВ «Прімаойл» є саме зобов`язання Головне управління ДПС у Львівській області повторно розглянути заяву щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Львівська область, Кам`янка-Бузький район, м. Руда-Сілецька, вул. Радехівська, 67, разом із додатково поданими документами та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та письмових доказів, долучених до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачами доведено відсутність їх бездіяльності у спірних правовідносинах, позивачем вимог позовної заяви не доведено, а тому позов слід задовольнити частково.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1051,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Львівській області №448-Р від 29.04.2020 про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ «Прімаойл».

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) повторно розглянути питання щодо видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Прімаойл» (79035, м. Львів, вул. Зелена, 115Б; ) ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Руда-Сілецька, вул. Радехівська, 67, та прийняти рішення, з врахуванням висновків суду.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімаойл» (79035, м. Львів, вул. Зелена, 115Б; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області судові витрати у виді судового збору 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.02.2021

Суддя Кравців О.Р.