Справа № 480/148/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
24 лютого 2021 року Справа № 480/148/21
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Павлічек В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про захист прав та стягнення матеріальної шкоди,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якій просить захистити права ОСОБА_1 гарантовані, зокрема, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, абз. 1 ст. 8, абз. 1 ст. 19, абз. 2 ст. 22, абз. 1 ст. 32, абз. 1, 4 ст. 41 Конституції України та стягнути на користь ОСОБА_1 з Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) заподіяну ОСОБА_1 його незаконними діями матеріальну шкоду, у розмірі 515,58 грн. (еквівалент близько 18,1 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 1 листопада 2020 року).
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 160-161 КАС України, а саме, позивачем не надано суду докази сплати судового збору за подання позовної заяви до суду або докази щодо звільнення від сплати судового збору. Крім того позивачу необхідно було уточнити позовні вимоги, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України і надати до суду позовну заяву з усуненими недоліками та її копії відповідно до кількості учасників справи, а також заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даною позовною заявою і доказів поважності причин пропуску такого строку .
Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху отримана позивачем 30.01.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
На виконання зазначеної ухвали суду, позивачем було надано заяву про усунення недоліків, в якій, ОСОБА_1 , зокрема зазначив, що обраний ним спосіб захисту порушених його прав є стягнення на його користь з відповідача заподіяної незаконними діями матеріальної шкоди, у розмірі 515,58 грн. (еквівалент близько 18,1 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 1 листопада 2020 року). Також позивач вказав. що в позовній заяві наявна вимога щодо законності чи незаконності дій відповідача з завдання ОСОБА_1 в жовтні-листопаді 2020 року матеріальної шкоди у розмірі 515,58 грн. (еквівалент близько 18,1 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 1 листопада 2020 року). Разом з тим, в даній заяві позивач зазначив, що його матеріальні права були порушені відповідачем шляхом незаконного позбавлення його власності - грошових коштів і у розмірі 515,58 гривень (еквівалент близько 18,1 долларів США за офіційним курсом НБУ станом за 1 листопада 2020), шляхом повторного виконання в жовтні - листопаді 2020 року документу «рішення 3212» котрий вже був виконаний в червні 2020 року. Крім того, додатково зазначив, що сума грошових коштів (судового збору) котрі вимагається сплатити, 908 гривень, не є помірною відносно суми грошових коштів 515,58 гривень (еквівалент близько 18,1 долларів США за офіційним курсом НБУ станом за 1 листопада 2020). На думку позивача, оскільки норми ЗУ «Про судовий збір», прямо протирічать ст. 55 Конституції У країни, то судом відповідно до норм ч. 4 ст. 7 КАСУ та ч. 2 ст. 19 Конституції України мають бути застосовані норми ст. 55 Конституції України, як норми прямої дії та відкрите провадження у даній справі.
При цьому у період з 02.02.2021 року по 19.02.2021 року суддя Павлічек В.О. перебувала у відпустці.
Дослідивши матеріали позовної заяви та зміст заяви про усунення недоліків, суд зазначає наступне.
За приписами ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Водночас частиною 1 ст. 3 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Зазначені норми закону є чинними та неконституційними не визнавались.
Тобто, необхідною умовою розгляду судом позовної заяви є сплата особою, яка звертається з цією заявою, судового збору у визначеному розмірі.
Крім того Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя N R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 р., та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.
При цьому відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
При цьому суд зазначає, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Суд звертає увагу на те, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху судом було зазначено про необхідність надати позивачем суду докази сплати судового збору за подання позовної заяви до суду або докази щодо звільнення від сплати судового збору.
Проте позивачем не було надано суду докази сплати судового збору за подання позовної заяви до суду. Також позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували його скрутне матеріальне становище, яке свідчить про неможливість сплати судового збору.
Стосовно посилання позивача, що сума грошових коштів (судового збору) котрі вимагається сплатити, 908 гривень, не є помірною відносно суми грошових коштів 515,58 гривень (еквівалент близько 18,1 долларів США за офіційним курсом НБУ станом за 1 листопада 2020), суд зазначає, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху судом було вказано, що вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір, такий платіж сплачується за вимогу, яка її зумовлює.
Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Разом з тим відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Таким чином законодавством визначено врахування судами висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
Отже в даному випадку судом було зазначено щодо сплати судового збору не за вимогу щодо стягнення на користь ОСОБА_1 з Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) заподіяну ОСОБА_1 його незаконними діями матеріальну шкоду, у розмірі 515,58 грн. (еквівалент близько 18,1 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 1 листопада 2020 року), а за вимогу немайнового характеру щодо визнання дій відповідача незаконними, яка зумовлює вимогу про стягнення з відповідача матеріальної шкоди.
Таким чином суд зазначає, що станом на 24.02.2021 року ухвала Сумського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху не виконана, недоліки позовної заяви позивачем не усунуті.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
При цьому, слід зазначити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, що передбачено ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про захист прав та стягнення матеріальної шкоди і додані до неї документи - повернути позивачу.
Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Суддя В.О. Павлічек