Справа № 360/5093/20
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року справа №360/5093/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Тетяни Леонідівни на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року (повний текст складено в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 360/5093/20 (суддя в 1 інстанції Чернявська Т.І.) за позовом адвоката Власова Вадима Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Тетяни Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Власов Вадим Юрійович (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (далі відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 25 лютого 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. у виконавчому провадженні № 60797982 при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Є.В. від 09 листопада 2019 року № 7302. (арк.справи 1-3)

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі № 360/5093/20 позовні вимоги задоволено, внаслідок чого: визнано протиправною та скасовано постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. від 25 лютого 2020 року ВП № 60797982 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 (арк.справи 58-63)

Не погодившись з таким рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. (арк.справи 112-118)

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , є боржником у виконавчому провадженні ВП № 60797982, яке перебуває на виконанні у Приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни.

Акціонерне товариство Банк Форвард ідентифікаційний код 34186061, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105 є стягувачем у виконавчому провадженні ВП № 60797982, яке перебуває на виконанні у Приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 є приватним виконавцем у виконавчому окрузі міста Києва, про що свідчать інформаційні довідки з Єдиного реєстру приватних виконавців України від 29 грудня 2020 року № 1229 та від 08 січня 2021 року № 0108 (арк. спр. 6, 15).

Виконавчим написом від 09 листопада 2019 року за № 7302, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем, звернено стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт: НОМЕР_3 , виданий 22 лютого 2006 року, Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, який є боржником за кредитним договором від 25 березня 2013 року № 105148210, укладеним з Публічним акціонерним товариством Банк Руский Стандарт, правонаступником якого є Акціонерне товариство Банк Форвард (ідентифікаційний код 34186061, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105), у розмірі простроченої кредитної заборгованості за період з 27 жовтня 2017 року по 25 січня 2018 року в сумі 33394,98 грн, у тому числі 32372,69 грн заборгованість за сумою кредиту, 1022,29 грн заборгованість за процентами, та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 850,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача - Акціонерного товариства Банк Форвард (арк. спр. 37).

Отримавши виконавчий напис нотаріуса від 09 листопада 2019 року за № 7302, Акціонерне товариство Банк Форвард звернулось до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни з заявою від 27 листопада 2019 року за № 1/1/1-1259/942, в якій просило: відкрити за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем за № 7302 від 09 листопада 2019 року, про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 34244,98 грн; накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно (грошові кошти) боржника та на відкриті рахунки у банківських установах за переліком; провести перевірку майнового стану боржника; у випадку встановлення доходу боржника, звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на його майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника та грошові суми, стягнуті з боржника, перераховувати за наступними реквізитами: отримувач АТ Банк Форвад, р/р НОМЕР_4 , МФО 380418, , призначення платежу: погашення заборгованості клієнта ОСОБА_1 на виконання виконавчого напису № 7302 від 09 листопада 2019 року, боржник ОСОБА_1 (арк. спр. 34 зв.-35, 49 зв.-50).

В заяві від 27 листопада 2019 року за № 1/1/1-1259/942 про примусове виконання рішення та довідці без дати та без номеру Акціонерне товариство Банк Форвард зазначило про місцезнаходження майна боржника (грошових коштів) рахунок № НОМЕР_5 , відкритий в Акціонерному товаристві Банк Форвард, яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105 (арк. спр. 34 зв.-35, 38, 49 зв.-50, 50 зв.).

На підтвердження наявності у позивача рахунку, відкритого в Акціонерному товаристві Банк Форвард, третьою особою надано копію заяви ОСОБА_1 від 25 березня 2013 року № 105148210, якою останній запропонував Публічному акціонерному товариству Банк Руский Стандарт, правонаступником якого є Акціонерне товариство Банк Форвард, укласти з ним Договір про надання та використання платіжної картки (інформація про картку рахунок картки НОМЕР_5 ) (арк. спр. 36).

На підставі заяви Акціонерного товариства Банк Форвард від 27 листопада 2019 року за № 1/1/1-1259/942 про примусове виконання рішення Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною винесена постанова від 05 грудня 2019 року ВП № 60797982 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису від 09 листопада 2019 року за № 7302, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 34244,98 грн, про що свідчить Інформація про виконавче провадження ВП № 60797982 від 18 січня 2021 року та постанова про відкриття виконавчого провадження від 05 грудня 2019 року ВП № 60797982 (арк. спр. 39 зв.-40, 51-52).

Постановами від 22 січня 2020 року ВП № 60797982 про стягнення з боржника основної винагороди та про арешт коштів боржника з ОСОБА_1 стягнуто основну винагороду у розмірі 3424,40 грн та накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , відкриті у банківських установах, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження у розмірі 39669,38 грн відповідно (арк. спр. 41, 42 зв.-43, 51-52).

Постановою від 25 лютого 2020 року ВП № 60797982 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника звернено стягнення на доходи ОСОБА_1 , що отримує дохід у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ), у розмірі 20 відсотків відрахувань із доходів боржника та визначенням загальної суми, яка підлягає стягненню з боржника за виконавчим провадженням, у розмірі 39669,48 грн (сума боргу 34244,98 грн, витрати на проведення виконавчих дій 2000,00 грн, основна винагорода виконавця 3424,50 грн) (арк. спр. 8, 46, 51-52).

Супровідним листом від 25 лютого 2020 року б/н відповідач серед іншого на адресу особи-підприємця ОСОБА_3 направила постанову від 25 лютого 2020 року ВП № 60797982 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника (арк. спр. 45 зв., 53).

Відповідно до відповіді на запит до Державної фіскальної служби України від 06 листопада 2020 року № 89857336 про джерела отримання доходів боржника фізичної особи, Державна фіскальна служба України повідомила Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяну Леонідівну, що боржник (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) отримує дохід у податкового агента реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 (арк. спр. 43 зв., 53 зв.).

Постановою від 24 грудня 2020 року ВП № 60797982 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника звернено стягнення на доходи ОСОБА_1 , що отримує дохід у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ), у розмірі 20 відсотків відрахувань із доходів боржника та визначенням загальної суми, яка підлягає стягненню з боржника за виконавчим провадженням, у розмірі 39669,48 грн (сума боргу 34244,98 грн, витрати на проведення виконавчих дій 2000,00 грн, основна винагорода виконавця 3424,50 грн) (арк. спр. 44 зв.-45, 51-52).

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_3 , виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 22 лютого 2006 року ОСОБА_1 , зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_4 (арк. спр. 4).

Згідно з копією наказу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 06 квітня 2020 року № 20-04-02 Про прийняття на роботу ОСОБА_1 Чучмана Сергія Леонідовича 07 квітня 2020 року прийнято на роботу на посаду вантажник з окладом 4723,00 грн, підстава особиста заява ОСОБА_1 від 06 квітня 2020 року (арк. спр. 9).

Відповідно до довідки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 24 грудня 2020 року б/н грошові кошти з заробітної плати ОСОБА_1 утримано на підставі постанови від 25 лютого 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка надійшла в листопаді 2020 року (арк. спр. 7).

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, колегія суддів дійшла наступного.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначає стаття 287 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 2 лютого 2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404) та Законом України від 2 червня 2016 року № 1403-VIII Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (далі Закон № 1403).

За визначенням статті 1 Закону № 1404 (тут і надалі посилання на норми Закону № 1404 наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404 регламентовано, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 Закону № 1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Частиною першою статті 19 Закону № 1404 встановлено, що право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404 визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону № 1404 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Частиною першою статті 25 Закону № 1403 (тут і надалі посилання на норми Закону № 1403 наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону № 1403 приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України Про виконавче провадження знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України (частина шоста статті 25 Закону № 1403).

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон № 1404 визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх примусового виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1404 виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону № 1404 стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною першою статті 190 Цивільного кодексу України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (частина перша статті 179 Цивільного кодексу України).

Таким чином, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому жодних коштів чи цінностей, не породжує цивільні права та обов`язки. Сам рахунок без наявності на ньому коштів не може бути власністю громадянина, оскільки саме матеріальні цінності, майно, кошти можуть бути об`єктом стягнення, а не рахунок у банку, який є засобом, механізмом, способом безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів.

З огляду на викладене, наявність рахунку в банку може бути підставою для відкриття виконавчого провадження за місцем знаходження банку лише за умови наявності коштів боржника на цьому рахунку.

Відповідачем та третьою особою не надано суду доказів наявності у позивача на час відкриття спірного виконавчого провадження наявності коштів на рахунку в банку, розташованому в м. Києві.

Колегією суддів встановлено, що постановою від 21 січня 2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , що містяться на рахунках в різних банках, зазначених у постанові (арк. спр. 42 зв.-43, 51-52).

При цьому арешт на рахунки ОСОБА_1 в Акціонерному товаристві Банк Форвард приватним виконавцем не накладався, що також свідчить про відсутність коштів позивача на рахунках, відкритих в банку стягувача.

Також колегія суддів зазначає, що 28 грудня 2018 року правління Національного банку України відповідно до статей 7, 15, 41, 56 Закону України Про Національний банк України, з метою розвитку платіжного ринку України на підставі міжнародних стандартів, модернізації та подальшого розвитку системи електронних платежів Національного банку України Правління Національного банку України прийняло постанову № 162 Про запровадження міжнародних номерів банківських рахунків в Україні (далі - Постанова № 162).

Банки України з 05 серпня 2019 року: 1) формують номер банківського рахунку відповідно до Національного стандарту України Фінансові операції. Правила формування міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні. (IBAN Registry:2009, NEQ) ДСТУ-Н 7167:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року № 454 (далі - стандарт IBAN); 2) під час формування номера банківського рахунку за стандартом IBAN використовують структуру номера рахунку аналітичного обліку, вимоги до нумерації якого встановлені в датку 2 до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89 (зі змінами) (пункт 1 Постанови № 162).

Банкам України під час формування номера банківського рахунку заборонено використовувати номер платіжної картки (пункт 2 Постанови № 162).

Банки України зобов`язані з 05 серпня до 31 жовтня 2019 року самостійно здійснювати зміну (не за ініціативою клієнта) діючих рахунків клієнтів банків відповідно до вимог стандарту IBAN із збереженням довжини номера рахунку аналітичного обліку - не більше 14 символі (пункт 3 Постанови № 162).

Банки України відповідно до Порядку подання повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах до контролюючих органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18 серпня 2015 року № 721, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2015 року за № 1058/27503 (зі змінами), повідомляють контролюючі органи: 1) про нові рахунки клієнтів - платників податків, відкриті з 05 серпня 2019 року за стандартом IBAN; 2) з 05 серпня до 31 жовтня 2019 про: змінені рахунки клієнтів - платників податків відповідно до вимог пункту 3 цієї постанови; закриття рахунків клієнтів - платників податків (пункт 4 Постанови № 162).

Банки України зобов`язані у 10-денний строк після закінчення періоду, установленого в абзаці першому підпункту 2 пункту 4 цієї постанови, повідомити контролюючі органи про всі відкриті рахунки клієнтів - платників податків станом на 31 жовтня 2019 року (пункт 5 Постанови № 162).

З аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що банки самостійно змінюють рахунки клієнтів стандарту IBAN із збереженням довжини номера рахунку аналітичного обліку та повідомляють про це контролюючі органи, тобто обов`язок повідомити про банківські рахунки покладено на банківські установи.

При цьому при зверненні до приватного виконавця із заявою від 27 листопада 2019 року за № 1/1/1-1259/942 про примусове виконання рішення, Акціонерне товариство Банк Форвард надало довідку без дати та без номеру, в якій зазначено рахунок клієнта № НОМЕР_5 .

Тобто, вказаний стягувачем рахунок не приведено у відповідність із вимогами Постанови № 162, що також є підтвердженням того, що на зазначеному рахунку відсутні кошти клієнта, та він не використовується.

Як встановлено судом, позивач з 07 квітня 2020 року працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на посаді вантажника. Відповідь на запит приватного виконавця від 06 листопада 2020 року № 89857336, здійснений о 15 год. 08 хв. до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів божника-фізичної особи щодо інформації про податкового агента, у якого боржник отримує дохід, надана Державною фіскальною службою України 06 листопада 2020 року о 02 год. 00 хв.

Проте, оскаржувану постанову відповідачем прийнято 25 лютого 2020 року та надіслано на виконання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ). Доказів перебування позивача у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 відповідачем суду не надано.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про визнання позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В іншій частині судове рішення не оскаржується.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Тетяни Леонідівни на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року (повний текст складено в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 360/5093/20 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі № 360/5093/20 залишити без змін.

Повне судове рішення складено 23 лютого 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, передбачених ч.5 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць