Справа № 200/11588/20-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 р. Справа№200/11588/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність щодо не зарахування до пільгового та страхового стажу при перерахунках пенсії періодів роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року, з 01.02.2018 року по 15.06.2020 року,

визнати протиправною бездіяльність щодо не зарахування до пільгового стажу при перерахунках пенсії періодів роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», з 01.01.2013 року по 31.01.2017 року, з 01.03.2017 року по 31.01.2018 року,

зобов`язати здійснити з 16.06.2020 року перерахунок призначеної пенсії з зарахуванням до пільгового та страхового стажу періодів роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року, з 01.02.2018 року по 15.06.2020 року та з зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», з 01.01.2013 року по 31.01.2017 року, з 01.03.2017 року по 31.01.2018 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він є працюючим пенсіонером з 16.09.2002 року. 28.08.2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії після звільнення з 15.06.2020 року. Під час листування з відповідачем лише 03.11.2020 року останній надіслав позивачу лист від 29.09.2020 року № 284-273/Р-03/8-0572/20, у якому вказав, що до страхового стажу відповідачем не зараховано періоди роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.02.2018 року по 15.06.2020 року через відсутність сплати підприємством єдиного соціального внеску. Також аналогічна інформація міститься у індивідуальних відомостях про застраховану особу Форми ОК-5, сформованих відповідачем на ім`я позивача.

Листом від 09.11.2020 року № 357-410/Р-03/8-0572/20 відповідач також додав що до пільгового та страхового стажу не зараховано періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року, з 01.02.2018 року по 15.06.2020 року через відсутність сплати підприємством страхових внесків та єдиного соціального внеску та з 01.01.2013 року по 31.01.2017 року, з 01.03.2017 року по 31.01.2018 року у зв`язку з відсутністю пільгових довідок, виданих підприємством, що підтверджує повну зайнятість під землею.

Позивач вважає, що не може нести відповідальність за несплату роботодавцем внесків з єдиного соціального страхування та через це бути позбавленим конституційного права на пенсійне забезпечення. Окрім того, з наданих на вимогу позивача довідок підприємством «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», випливає що позивачу нарахована та сплачена заробітна плата, нараховано ЄСВ і перераховано до ПФУ м. Новогродівка.

Заперечуючи щодо посилань відповідача на відсутність пільгових довідок, що підтверджує повну зайнятість під землею позивач зазначив, що основний документ на підтвердження стажу роботи, в тому числі і пільгового, є трудова книжка, яка заповнена належним чином. Відповідачем в межах своїх повноважень не прийняті заходи спрямовані на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити пільговий та страховий стаж, а враховуючи не зміну позивачем місця роботи і посади, після зарахування більш ніж 34 років пільгового стажу, не зрозуміле не бажання зараховувати інші періоди трудової діяльності у шахті під землею, посилаючись на відсутність уточнюючих довідок.

Таким чином позивач вважає, що відповідач навмисно перекручує законодавство, отже такі дії обмежують його права, на підставі чого просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 01 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження по справі, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, де підтвердив, що позивач є пенсіонером за віком, страховий стаж зараховано згідно сплачених внесків по 31.01.2018 року і складає 43 роки 01 місяць 03 дні, в тому числі додаткові роки за Список № 1 - 34 роки.

До пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.01.2013 року по 31.01.2017 року, з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року, з 01.03.2017 року по 31.01.2018 року, з 01.02.2018 року по 15.06.2020 року на підприємстві ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», через відсутність сплати підприємством єдиного соціального внеску та відсутністю на момент звернення довідки, що підтверджує пільговий характер роботи.

Відповідач звертає увагу, що записами в трудовій книжці не зазначається кількості спусків під землю, а також перебування на лікарняному, у страйку та безкоштовній відпустці, та інших відомостей догани, які б могли вплинути на визначення часу перебування на пільгових умовах

Відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV замість «трудового стажу» застосовується термін «страховий стаж». При цьому важливо, що після 01 січня 2004 року до страхового стажу можна включити лише той місяць, внесок за який було сплачено не менше розміру, обчисленого із мінімальної заробітної плати.

На дату останнього звернення позивача згідно отриманих даних зі СПОВ (система персоніфікованого обліку відомостей) ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» не було сплачено єдиний соціальній внесок вказаним підприємством, що є порушенням частини 6 статті 20 Закону № 1058-IV, відповідно до якої страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

З урахуванням зазначеного управлінням правомірно не було зараховано до страхового стажу позивача спірні періоди роботи. Таким чином відповідач вважає, що діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, а позовні вимоги позивача не обґрунтованими, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якому наголошено на безпідставність заперечень відповідача, трактування діючого пенсійного законодавства у такий спосіб, що ставить під сумнів застосування принципу верховенства права та гарантованого Конституцією України права на належний рівень соціального забезпечення. Позивач на підтвердження своїх доводів посилається як на практику Європейського суду з прав людини, так і на правовий висновок, сформований Великою Палатою Верховного суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а.

З`ясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10-13).

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 з 16.09.2002 року позивач є пенсіонером за віком (а.с.14).

Відповідно до записів з трудової книжки позивача серії НОМЕР_4 від 31.01.1978 року, останній працював гірником на підприємстві ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 18.01.1978 року по 15.06.2020 року (а.с.15-17).

Листом без дати та номеру відповідач повідомив позивача про розрахунок пенсії згідно заяви ОСОБА_1 від 16.06.2020 року (а.с.65-66) про проведення перерахунку в зв`язку зі звільненням (а.с.23).

Листами від 29.09.2020 року та 09.11.2020 року відповідач повідомив позивача про не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року, з 01.02.2018 року по 15.06.2020 року на підприємстві ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», через відсутність сплати підприємством єдиного соціального внеску та з 01.01.2013 року по 31.01.2017 року, з 01.03.2017 року по 31.01.2018 року через відсутність на момент звернення довідки, що підтверджує пільговий характер роботи (а.с.28, 29).

На підтвердження сплати страхових внесків позивачем надані довідки з підприємства ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» про нараховану заробітну плату та перерахування єдиного соціального внеску за період квітень-грудень 2018 року та квітень 2018 року по червень 2020 року (а.с.25, 26), а також листа з управління Пенсійного фонду про зарахування страхового стажу за період з 01.01.2004 року по 30.04.2010 року, з 01.01.2011 року по 31.03.2018 року (а.с.27).

До матеріалів справи додані копії розрахункових листів ОСОБА_1 , згідно з якими з його заробітної плати стягнуто внески до Пенсійного фонду (а.с.18-22).

Згідно з даними індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 ОСОБА_1 підприємством ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» сплачено заробітну плату, але не перераховано страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року, з 01.04.2018 року по 15.06.2020 року (а.с.30-36).

На підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за період з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.01.2013 року по 15.06.2020 року позивачем надана уточнююча довідка № 113 від 01.12.2020 року про роботу гірником підземним з повним робочим днем в шахті (а.с.37). Також надано наказ про атестацію робочих місць № 2/36-ОП від 05.03.2019 року, № 2/44-ОТ від 23.04.2010 року, № 2/35-ОП від 06.03.2014 року, довідку про реорганізацію підприємства (а.с.38-53).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 42 Закону № 1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 вказаного Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 20 Закону № 1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм суд дійшов висновку, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за період з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року, з 01.02.2018 року по 15.06.2020 року не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії. Тим більше, що з позивача при нарахуванні заробітної плати стягнуто всі необхідні внески.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначені пенсії позивача періоду його роботи.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 482/434/17 та, відповідно до частини 5 статті 242 КАС України підлягає застосуванню при розгляді цієї справі.

Щодо зарахування періодів трудової діяльності з 01.01.2013 року по 31.01.2017 року, з 01.03.2017 року по 31.01.2018 року до пільгового стажу суд зазначає таке.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до пунктів 1.6, 1.7 якого, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Розділом 2 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пункт 3 Порядку передбачає, що для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймають дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, лише за відсутністю у трудовій книжці відповідних записів про фактичну роботу у шкідливих умовах протягом повного робочого дня, для призначення пенсії на пільгових умовах необхідне додаткове підтвердження наявності пільгового стажу уточнюючими довідками з підприємства.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Підтвердженням (доказом) того, що позивач, у спірні періоди працював повний робочий день на підземних роботах - є записи в його трудовій книжці.

Отже, відповідач при здійсненні перерахунку пенсії позивачу, формально розцінив дані, що містяться в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку, не врахувавши, що ОСОБА_1 не змінював посаду та місце роботи, отже умови праці позивача не відрізнялись від періодів, які зараховані до пільгового стажу.

Суд зауважує, що позивач перебуває на обліку в Селидівському об`єднаному управлінні пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV та перерахунок пенсії позивачу по збільшенню страхового стажу та заробітку згідно зі статтею 42 Закону № 1058-ІV відбувся із частковим зарахуванням періодів трудової діяльності.

Позивачем заявлені позовні вимоги щодо зарахування до страхового та пільгового стажу періоду трудової діяльності з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.01.2013 року по 31.01.2017 року, з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року, з 01.03.2017 року по 31.01.2018 року, з 01.02.2018 року по 15.06.2020 року. З цього випливає, що позивачу проводився перерахунок пенсії без зарахування до страхового стажу спірних періодів трудової діяльності, що також підтверджується особовим розрахунком пенсійних виплат (а.с.67-74).

Вирішуючи справу в частині зарахування періодів трудової діяльності з 2010 року по 2020 рік суд враховує висновки Верховного суду від 18 лютого 2020 року у справі № 1840/3344/18, прийнятих з урахуванням позиції Конституційного Суду України, яка висловлена у рішенні від 4 червня 2019 року №2-р/2019, положень Європейської соціальної хартії (переглянута) від 3 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року №137-V та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція), яка набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Відповідно до якого, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Особливою формою здійснення права на пенсію є пенсійні правовідносини, які водночас виступають як один із видів суспільних відносин. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.

Людина вступає в пенсійні правовідносини для реалізації свого права на отримання пенсійного забезпечення і такі відносини, за загальним правилом, мають безстроковий характер.

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та наслідки у вигляді повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права (права на призначення пенсії за віком), легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів тощо.

Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, суд не може підміняти орган Пенсійного фонду, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, втручатися в дискреційні повноваження цього органу та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

На підставі викладеного заявлені у справі позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у перерахунку призначеної пенсії з урахуванням страхового стажу за спірні періоди та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з дати звернення з урахуванням висновків суду встановлених в судовому рішенні щодо врахування страхового стажу.

Відповідно до частини 1 статі 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, буд. 6, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового та страхового стажу при перерахунках пенсії періодів роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року, з 01.02.2018 року по 15.06.2020 року.

Визнати протиправною бездіяльність Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу при перерахунках пенсії періодів роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», з 01.01.2013 року по 31.01.2017 року, з 01.03.2017 року по 31.01.2018 року.

Зобов`язати Селидівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 16.06.2020 року перерахунок призначеної пенсії з урахуванням висновків суду встановлених в судовому рішенні щодо врахування до пільгового та страхового стажу періодів роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року, з 01.02.2018 року по 15.06.2020 року та з зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», з 01.01.2013 року по 31.01.2017 року, з 01.03.2017 року по 31.01.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, буд. 6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписане 22 лютого 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов