Справа № 431/2929/17
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року справа №431/2929/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., Сіваченка І.В., за участю секретаря судового засідання Кобець О.А., позивача ОСОБА_1 , представника апелянта Заєць Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 24 листопада 2020 року (головуючий суддя І інстанції Ткач О.В.), складену у повному обсязі 24 листопада 2020 року у м. Старобільськ Луганської області, щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 431/2929/17 за позовом ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними , зобов`язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2020 року до Старобільського районного суду Луганської області надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 431/2929/17, а саме боржника по справі Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (а.с.84-89).

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 24 листопада 2020 року заяву задоволено. Видано ОСОБА_1 виконавчий лист по адміністративній справі №431/2929/17 за позовом ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області у якому замінити сторону у виконавчому провадженні щодо виконання постанови Старобільського районного суду Луганської області від 04.12.2017 року у справі №431/2929/17, що набрала законної сили за ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року, а саме боржника Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області - іншою юридичною особою, а саме - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, (а.с. 118-119).

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 24 листопада 2020 року та відмовити у задоволені заяви про заміну сторони виконавчого провадження (відповідача).

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що зміна сторони виконавчого провадження не може відбутись, оскільки управління не є стороною та справі, правовідносини, які склались між позивачем та головним управлінням не були предметом розгляду даної справи.

При цьому, Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області не було реорганізовано будь яким шляхом з Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області (а.с. 128-131).

Представник апелянта в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника управління, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що постановою Старобільського районного суду Луганської області від 04 грудня 2017 року у справі №431/2929/17 задоволено позов ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій управління щодо відмови у виплаті йому пенсії без обмежень протиправними, зобов`язано виплачувати пенсію без обмежень в розмірі 11012,81 грн. щомісячно та сплатити заборгованість по виплаті цієї пенсії, що утворилась з 01 липня 2016 року задоволено (58-59).

Постанова Старобільського районного суду Луганської області від 04 грудня 2017 року у справі №431/2929/17 набрала законної сили 26 лютого 2018 року з прийняттям Донецьким апеляційним адміністративним судом ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (а.с. 72)

28 серпня 2020 року ОСОБА_1 через Ужгородський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подано заяву про перерахунок пенсії, яку було розглянуто, у зв`язку з зміною місця проживання (до м. Ужгород Закарпатської області).

У зв`язку з припиненням виконання постанови Старобільського районного суду Луганської області від 04 грудня 2017 року у справі №431/2929/17 позивач звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 24 листопада 2020 року задоволено вищевказану заяву.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.За статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Положення частини п`ятої статті 15 цього Закону передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Згідно з частиною першою статті 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною четвертою статті 379 КАС України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Статтею 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» визначено, що юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державних органів, прийнятим у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно інформації, що міститься у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області не є припиненим.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відсутність підстав публічного правонаступництва у межах спірних правовідносин доводить неможливість його здійснення.

Під публічним правонаступництвом слід розуміти повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції; це вступ у чинні адміністративно правові відносини нового суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) на місце суб`єкта, що або припинив своє існування або повністю чи частково позбувся адміністративної компетенції.

З заяви про заміну сторони виконавчого провадження вбачається, що заявник просить замінити відповідача (боржника) - Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, у зв`язку зі зміною місця проживання позивача/заявника.

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не є правонаступником боргових зобов`язань Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області.

Відповідно до пункту 12 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, відповідач, як територіальний орган ПФУ України, є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс та кошторис видатків, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Оглядом матеріалів справи судом встановлено, що жодного нормативно-правового акту або розпорядчого документу, яким були визначені передача прав та обов`язків від Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не існує.

Крім того, постановою Старобільського районного суду Луганської області від 04 грудня 2017 року у справі №431/2929/17 зобов`язано виплачувати позивачеві пенсію без обмежень в розмірі 11012,81 грн. щомісячно . Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 14.09.2020р. позивачеві пенсія призначена з 28.08.2020р. у розмірі 17120 грн., тобто в більшому розмірі, ніж встановлено судовим рішенням .

Не згода з діями управління щодо визначення розміру пенсії може бути предметом судового розгляду в іншій справі.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені норми процесуального закону, суд апеляційної інстанції не погоджує висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви відповідача про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

За приписами пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, суд вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування ухвалу суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 310, 317, 325, 328, 329, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фондуу України в Закарпатській області задовольнити.

Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 24 листопада 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 431/2929/17 скасувати.

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 431/2929/17.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 23 лютого 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Повне судове рішення складено 23 лютого 2021 року.

Судді Т.Г.Гаврищук

А.А. Блохін

І.В. Сіваченко