Справа № 1.380.2019.005707
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.005707
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карп`як О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «СММ Груп» про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СММ Груп» (79018, м. Львів, вул. Залізнична буд.24; ) в якому просить суд:

застосувати арешт коштів ТзОВ «СММ Груп», що знаходяться на рахунках цього платника податків у банківських установах шляхом зупинення видаткових операцій.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем було неправомірно відмовлено у допуску посадових осіб позивача до проведення документальної планової виїзної перевірки (за наявності законних підстав для її проведення), а тому, на думку позивача, наявні підстави, визначені підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України для застосування адміністративного арешту майна платника податків відповідача. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою суду від 04 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Ухвалою суду від 29 листопада 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Вказану ухвалу суд у відповідності до вимог статті 124 КАС України надіслав на адресу відповідача, яка зазначена позивачем у позовній заяві (вул. Залізнична, 24, м. Львів).

13 грудня 2019 року від відповідача на адресу суду повернувся конверт з повідомленням про вручення поштового відправлення, на якому зазначено причину невручення: «за закінчення встановленого строку зберігання».

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Ухвалою суду від 13 січня 2020 року провадження в адміністративній справі № 1.380.2019.005707 зупинено до набрання законної сили рішення у справі № 1.380.2019.007090 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СММ Груп» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 24.10.2019 № 1403 Про внесення змін до наказу".

Ухвалою суду від 04 лютого 2021 року поновлено провадження у справі.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заяві по суті справи, встановив наступне.

25 червня 2019 року Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято наказ №3869 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «СММ ГРУП» з 09 липня 2019 тривалістю 20 робочих днів. Метою перевірки зазначено дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби.

04 липня 2019 року Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято наказ №4083 «Про внесення змін до наказу Головного управління ДФС у Львівській області від 25 червня 2019 року № 3869 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «СММ ГРУП», яким п. 1 наказу Головного управління ДФС у Львівській області від 25 червня 2019 року № 3869 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «СММ ГРУП», викладено у новій редакції, а саме :

«Провести документальну планову виїзну перевірку ТзОВ «СММ ГРУП» () з 25 липня 2019 року тривалістю 20 робочих днів».

На підставі доповідної записки начальника відділу перевірок у сфері послуг Головного управління ДФС у Львівській області від 26.07.19 № 361/14.13-13 у зв`язку з втратою документів ТзОВ «СММ ГРУП» Наказом ГУ ДПС у Львівській області від 26.07.19 № 4531 «Про перенесення термінів проведення документальної планової виїзної перевірки» перенесено початок проведення такої до дати відновлення та надання документів.

Наказом Головного управління ДПС у Львівській області від 24.10.19 № 1403 «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Львівській області від 25.06.2019 № 3869, із змінами внесеними наказом від 04.07.2019 № 44083 в частині доповнення п.1 п.п.1.1 щодо призначення ревізорів: «Проведення зазначеної в п.1 документальної планової виїзної перевірки доручити старшому державному ревізору інспектору відділу перевірок у сфері управління податкових перевірок трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Львівській області Ковальчуку О. старшому державному ревізору інспектору відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Гембарі М., головному державному ревізору інспектору відділу міжнародного оподаткування та перевірок представництв нерезидентів управління податкових перевірок транспортного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Львівській області Клюфас Олені, головному державному ревізору інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Львівській області Вергуну Тарасу, головному державному ревізору інспектору відділу збору податкової інформації управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУДПС у Львівській області ОСОБА_1 », та доповнення п.3 в частині щодо здійснення контролю за виконанням наказу, а саме: «Контроль за виконанням наказу покласти на в.о. заступника начальника ГУДПС у Львівській області Іванишина Тараса».

При виході 24.10.2019, 25.10.2019, 28.10.1209, 29.10.2019, 30.10.1209 за даною адресою встановлено відсутність посадових осіб (уповноважених представників) ТзОВ «СММ ГРУП», у зв`язку з чим не було можливості вручити направлення та розпочати перевірку, про що складено відповідні акти: від 24.10.19 № 320/05.2/40746310, від 25.10.19 № 327/05.2/40746310, від 28.10.19 № 377/05.2/40746310, від 29.10.19 № 378/05.2/40746310, від 30.10.19 № 348/05.2/40746310.

При виході на адресу платника 31.10.19, директору ТзОВ «СММ ГРУП» ОСОБА_2 вручено копію наказу від 24.10.2019 за № 1403 та ознайомлено з направленням на перевірку від 25.10.2019 року №7800, 7801, 7802, 7803, 7804, 7805 однак у допуску до проведення перевірки було відмовлено, про що складено відповідний акт .

01 листопада 2019 року в.о. начальника Головного управління ДПС у Львівській області, у зв`язку з не допуском до проведення виїзної планової документальної перевірки, прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків №8816/10/052-14, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «СММ ГРУП» ().

У зв`язку з відмовою платника податків від допуску до проведення виїзної планової документальної перевірки контролюючий орган звернувся до суду з вимогою про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків шляхом зупинення видаткових операцій.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Одночасно, в силу абз. 5 п. 81.1 ст. 81 ПК України, непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Згідно з положеннями пп. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків (п. 81.2 ст.81 ПК України).

Підстави застосування адміністративного арешту майна та порядок його застосування визначені статтею 94 Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:

- платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;

- фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;

- платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

- відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;

- відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;

- платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;

- платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

- платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Відповідно до пунктів 94.3, 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно із пунктом 94.5 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Відповідно до пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Таким чином, аналіз норм статті 94 Податкового кодексу України дає підстави дійти висновку, що законодавець чітко визначив, що однією із підстав для застосування адміністративного арешту майна є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Тобто, застосування адміністративного арешту з наведеної підстави можливе у разі, по-перше, відмови платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної перевірки, по-друге, вказана перевірка проводиться за наявності законних підстав для її проведення.

Як слідує з матеріалів справи, документальна планова виїзна перевірка відповідача призначена наказом Головного управління ДПС у Львівській області від 24.10.2019 № 1403 Про внесення змін до наказу Головного управління ДФС у Львівській області від 25.06.2019 № 3869, із змінами внесеними наказом від 04.07.2019 № 4083 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «СММ Груп».

Водночас, судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 року у адміністративній справі № 1.380.2019.007090 у задоволені позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю СММ Груп (вул. Залізнична, 24, м. Львів, 79018; ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003; ) про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 24.10.2019 № 1403 Про внесення змін до наказу Головного управління ДФС у Львівській області від 25.06.2019 № 3869, із змінами внесеними наказом від 04.07.2019 № 4083 Про проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю СММ Груп відмовлено повністю.

Вказане рішення не оскаржувалось Товариством з обмеженою відповідальністю «СММ Груп» та 03.02.2021 набрало законної сили.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно із частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, правомірність наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 24.10.2019 № 1403 «Про внесення змін до наказу Головного управління ДФС у Львівській області від 25.06.2019 № 3869, із змінами внесеними наказом від 04.07.2019 № 4083 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «СММ Груп», підтверджено рішенням суду від 30.06.2020 у адміністративній справі №1.380.2019.007090, яке набрало законної сили.

Беручи до уваги, що відповідачем було необґрунтовано відмовлено працівникам ГУ ДПС у Львівській області у допуску до перевірки, суд приходить до висновку, що у спірних відносинах наявні підстави для накладення арешту на кошти Товариством з обмеженою відповідальністю «СММ ГРУП», передбачені ст. 94 ПК України.

Відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Враховуючи положення ПК України вживаються два поняття, які позначають арешт коштів на рахунках платника податків - власне арешт коштів, а також зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Аналіз норм Податкового кодексу України, а також чинного законодавства, що регулює банківську діяльність і порядок здійснення безготівкових розрахунків, дає підстави для висновку про тотожність зазначених понять для цілей регулювання податкових правовідносин.

Так, відповідно до ч.2 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, а також в інших випадках, передбачених договором, Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», іншими законами та/або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, кореспондентському рахунку. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми або коли інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження.

Отже, накладення арешту на кошти на рахунках платника податків є необхідною передумовою для зупинення видаткових операцій на таких рахунках в усіх випадках, крім тих, які випливають з норм Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Таким чином, з урахуванням змісту ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зупинити видаткові операції з підстав, передбачених Податковим кодексом України, можна не інакше, як шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках платника податків.

Отже, повноваження податкових органів щодо звернення до суду з вимогами як про накладення арешту на кошти платника податків, так і про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, варто розуміти як право на звернення з вимогою про накладення адміністративного арешту на кошти платника податків, що перебувають на його рахунках у банку.

З огляду на те, що у податкового органу були наявні законні підстави для проведення перевірки відповідача, призначеної згідно наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 24.10.2019 № 1403 «Про внесення змін до наказу Головного управління ДФС у Львівській області від 25.06.2019 № 3869, із змінами внесеними наказом від 04.07.2019 № 4083 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «СММ Груп», та враховуючи підтвердження правомірності наказу ГУ ДПС у Львівській області рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 року у адміністративній справі № 1.380.2019.007090, яке набрало законної сили, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про застосування арешту коштів на рахунках платника податків - ТзОВ «СММ ГРУП» у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та письмових доказів, долучених до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позивачем вимоги позовної заяви доведено, а тому позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір з відповідача не стягується.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СММ Груп» (79018, м. Львів, вул. Залізнична буд.24; ) про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків, - задоволити повністю.

Застосувати арешт коштів на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «СММ Груп» (79018, м. Львів, вул. Залізнична буд.24; ), що знаходяться на рахунках цього платника податків у банківських установах шляхом зупинення видаткових операцій.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 лютого 2021 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна