Справа № 308/2069/21
Суддя: Крегул М. М.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2069/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Крегул М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Ковач В.Ю.,

представника позивача Іванов С.В.

відповідача - ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),

представника відповідача Субота М.І.,

перекладача Трачук О.В. та Еззахірі Халід,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, адміністративну справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою забезпечення видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Військова частина № НОМЕР_1 Західного прикордонного управління ДПС України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з зазначеним адміністративним позовом мотивуючи його тим, що відповідач, о 14 год. 50 хв., 15 лютого 2021 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в районі 246 прикордонного знаку, на відстані 500м до лінії державного кордону України, при спробі незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску з України в Словацьку Республіку, в складі групи осіб.

Зазначає, що своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та відповідно до ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

Документ, що посвідчує особу: Імед ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), є паспорт громадянина Алжира № НОМЕР_2 . Позивач зазначає, що відповідач навчався у Відкритому міжнародному університеті розвитку людини «Україна», однак був відрахований за невиконання умов контракту.

Позивач також вказує на те, що на підставі вимог ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» було прийнято рішення про примусове повернення за межі території України, однак таке рішення відповідач виконати не в змозі оскільки на момент подачі адміністративного позову в нього відсутні грошові кошти, а також відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.03.2020 року № 287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2», в зв`язку з чим у відповідача відсутня можливість законним шляхом залишити територію України, а тому буде ухилятись від виконання такого обов`язку.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачІмед ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, що виразилось у спробі незаконного перетину державного кордону України, з навчального закладу відрахований, позивач просить суд затримати громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки Імед ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), з метою забезпечення видворення за межі території України.

Представник позивача Іванов С.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а також долучити до матеріалів справи копію рішення про скасування посвідки відповідача на тимчасове проживання від 17.02.2021 року.

Відповідач Імед ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що навчається на денному відділенні у Відкритому міжнародному університеті розвитку людини «Україна» у м. Києві. Подорожуючи Закарпаттям наміру порушувати законодавство України та перетинати незаконно кордон він не мав, Зазначив, що українською мовою він не володіє, родичів на теретиріїї України немає.

Представник відповідача адвокат Субота М.І. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та зазначив, що відповідачІмед ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), перебуває на території України законно, посвідка на тимчасове проживання дійсна до 01.10.2021 року. Зазначив, що вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП не є підставою для скасування посвідки, а виключення відповідача з інституту є порушенням його права на навчання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач Імед ОСОБА_3 (HAMI MEDJDOUB IMED EDDINE), 14 год. 50 хв., 15 лютого 2021 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в районі 246 прикордонного знаку, на відстані 500м до лінії державного кордону України, при спробі незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску з України в Словацьку Республіку, в складі групи осіб.

Документ, що посвідчує особу: Імед ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), є паспорт громадянина Алжира № НОМЕР_2 .

Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне затримання відповідача Імед ОСОБА_3 (HAMI MEDJDOUB IMED EDDINE), від 15.02.2021 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 15.02.2021 року.

Судом також встановлено, що відповідач Імед ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), на території України знаходився законно, а саме, відповідно до наказу Відкритого міжнародному університеті розвитку людини «Україна» (місце розташування Київ) № 43-С від 18.01.2021 був зарахований студентом Підготовчого відділення для іноземців та осіб без громадянства та документований посвідкою на тимчасове проживання на території України № НОМЕР_3 , термін дії до 01.10.2021 року.

У судовому засіданні встановлено, що згідно наказу № 299-С від 16.02.2021 відповідача Імед ОСОБА_3 (HAMI MEDJDOUB IMED EDDINE), відраховано з Відкритого міжнародному університеті розвитку людини «Україна», у зв`язку з невиконанням умов договору та направлено відповідне клопотання про скасування посвідки на тимчасове проживання на території України до ЦМУ ДМС України, (лист №21/159 від 16.02.2021 року).

Як вбачається з матеріалів справи 17.02.2021 року начальником відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», у зв`язку з тим, що відповідач коштів для виїзду з України не має, українською мовою не володіє на достатньому рівні, родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження немає, прийнято рішення про примусове повернення відповідача до країни походження або третьої країни.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію (ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Виходячи з вимог п. 26 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» від 25.06.2009 року № 1, положень ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

З аналізу викладеного слідує, що підставою для затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України є наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Рішенням Управління з питань тимчасового та постійного та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства управління Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області № 9930 від 17.02.2021 року відповідачеві Імед ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), скасовано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_3 .

Таким чином, підстав для законного перебування на території України, передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у відповідача Імед ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), на даний час немає, оскільки, посвідка на тимчасове проживання на території України скасована, родичі на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження відсутні.

Судом також приймається до уваги те, що відповідач, Імед ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), усвідомлюючи протиправний характер діяння, обрав незаконний спосіб перетину державного кордону із України в Словацьку Республіку 15.02.2021року , внаслідок чого , своїми умисними діями грубо та свідомо порушив законодавство України.

Тобто, наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач Імед ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ухиляється від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

Матеріалами справи також не встановлено, що відповідач Імед ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), відноситься до осіб, яким надано статус біженця і є особою, яка потребує додаткового захисту, останній не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, доводи відповідача Імед ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), та його захисника Субота М.І. щодо законного перебування відповідача на території України не знайшли свого підтвердження та спростовуються дослідженими під час судового засідання матеріалами справи.

Суд критично оцінює твердження відповідача Імед ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), щодо відсутності наміру незаконним способом перетнути кордон, беручи до уваги значну віддаленість між місцем навчання відповідача у м.Києві та його затримання на кордоні України з Словацькою Республікою , а також відсутність доказів у підтвердженням наведених ним обставин.

Отже, враховуючи вказані обставини з посиланням на докази, а також відсутність підстав, які б давали право відповідачу ОСОБА_5 ( ОСОБА_4 ), перебувати на території України, суд вважає, що позовні вимоги є підставними.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що поданий позов підлягає задоволенню і відповідача слід затримати з метою забезпечення видворення за межі території України на строк до шести місяців.

Керуючись ст. ст. 12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,-

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою забезпечення видворення за межі території України задовольнити.

Затримати громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення видворення за межі території України, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Судді Ужгородського
міськрайонного суду М.М. Крегул