Справа № 640/11056/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року м. Київ № 640/11056/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомДержавного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"
до Офісу великих платників податків Державної податкової служби
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Державне підприємство спиртової та лікерно-горілчаної промисловості «Укрспирт» з позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.02.2020 та стягнути на користь позивача судові витрати.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач лише за зовнішніми ознаками правовідносин позивача з його контрагентами (як-то, організаційно-форма особи - покупця) дійшов до помилкового висновку про контрольованість господарських операцій між ними, при цьому не здійснивши перевірку вимогам таких операцій положенням підпунктів 39.2.1.1, 39.2.1.4 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України та виключенням з них.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, де останній стверджує про правомірність прийнятого ним рішення та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив, у якому останній наполягає, що його операції з нерезидентами не підпадають під ознаки контрольованих.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Офісом великих платників податків ДПС проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ДП «Укрспирт» з питань неподання платником податків звіту про контрольовані операції за 2018, за наслідком якої складено акт від 15.01.2020 №61/28-10-05-04/37199618 (далі - акт перевірки).

У висновках акту перевірки вказано про порушення позивачем підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України в частині неподання платником податків звіту про контрольовані операції за 2018 по взаємовідносинам з нерезидентом ALCO PLUS LP (Велика Британія) та Ethyl Chemacals (Латвійська Республіка).

На підставі вказаних висновків, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.02.2020 №, яким до Державного підприємства спиртової та лікерно-горілчаної промисловості «Укрспирт» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи у розмірі 528 600, 00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

Рішенням Державної податкової служби України від 24.04.2020 №14516/6/99-00-08-05-05-06 скаргу позивача залишено без задоволення, а спірне рішення залишено без змін.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно зі пунктом 16.1.3, пунктом 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів та подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

У відповідності до підпункту 39.2.1.1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, а саме:

а) господарські операції, що здійснюються з пов`язаними особами - нерезидентами, в тому числі у випадках, визначених підпунктом 39.2.1.5 цього підпункту;

б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу та/або придбання товарів та/або послуг через комісіонерів-нерезидентів;

в) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, зареєстрованими у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту, або які є резидентами цих держав;

г) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи. Перелік організаційно-правових форм таких нерезидентів в розрізі держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення змін до переліку організаційно-правових форм нерезидентів у розрізі держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до цього підпункту, вони набирають чинності з 1 січня звітного року, що настає за календарним роком, у якому внесено такі зміни;

ґ) господарські операції, що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні.

Якщо нерезидентом, організаційно-правова форма якого включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту "г" цього підпункту, у звітному році сплачувався податок на прибуток (корпоративний податок), господарські операції платника податків з ним за відсутності критеріїв, визначених підпунктами "а"-"в" цього підпункту, визнаються неконтрольованими.

Положеннями підпункту 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України встановлено, що під час визначення переліку держав (територій) для цілей підпункту "в" підпункту 39.2.1.1 цього підпункту Кабінет Міністрів України враховує такі критерії:

держави (території), у яких ставка податку на прибуток підприємств (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижча, ніж в Україні, або які надають суб`єктам господарювання пільгові режими оподаткування, або в яких особливості розрахунку бази оподаткування фактично дозволяють суб`єктам господарювання не сплачувати податок на прибуток підприємств (корпоративний податок) або сплачувати його за ставкою, на 5 і більше відсоткових пунктів нижчою, ніж в Україні;

держави, з якими Україною не укладені міжнародні договори з положеннями про обмін інформацією;

держави, компетентні органи яких не забезпечують своєчасний та повний обмін податковою та фінансовою інформацією на запити центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з 1 січня звітного року, наступного за календарним роком, у якому держави (території) було включено до такого переліку.

Відповідно до підпункту 39.2.1.7 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 (крім операцій, що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні) і 39.2.1.5 цього підпункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 150 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Господарські операції, що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні, визнаються контрольованими, якщо обсяг таких господарських операцій, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Згідно із підпунктами 39.4.1, 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік.

Платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 жовтня року, що настає за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

У звіті про контрольовані операції зазначається інформація про всі контрольовані операції, здійснені платником податків у звітному періоді.

У разі якщо платником податку виявлено, що у раніше поданому звіті про контрольовані операції інформація надана не в повному обсязі, містить помилки або недоліки, такий платник податків має право подати: новий звіт до закінчення граничного строку подання звіту про контрольовані операції за такий самий звітний період; уточнюючий звіт у разі його подання після закінчення граничного строку для відповідного звітного періоду.

Подання платником податку уточнюючого звіту про контрольовані операції не звільняє від відповідальності, передбаченої підпунктами 120.3 та 120.4 статті 120 цього Кодексу.

Платник податків під час проведення документальних перевірок не має права подавати уточнюючий звіт про контрольовані операції.

Форма та порядок складання звіту про контрольовані операції встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики.

Відповідно до пункту 120.3 статті 120 ПК України неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі:

300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання звіту про контрольовані операції;

1 відсотка суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції;

3 відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена підпунктами 39.4.6 та 39.4.8 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податків від обов`язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу (штрафів), передбаченого цим пунктом, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожен календарний день неподання звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, зокрема, господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, зареєстрованими у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту, або які є резидентами цих держав якщо одночасно виконуються такі умови: річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 150 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік; обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Судом встановлено, що з 01.01.2018 по 31.12.2018 позивач здійснював зовнішньоекономічні операції з експорту спирту етилового на адресу нерезидента Ethyl Chemacals (Латвійська Республіка), який зареєстрований в державі, що включена до переліку удержав (території) затвердженого Кабінетом Міністрів України та обсяг яких перевищує 10 млн. грн.

Слід зазначити, що ДП «Укрспирт» не заперечує щодо приналежності його взаємовідносин із зазначеним контрагентом до контрольованих за вартісними показниками (сума операцій з 01.01.2018 по 06.03.2018 - 13 346 789, 70 грн.), однак вважає, що суб`єктний склад правовідносин між ним та Ethyl Chemacals (Латвійська Республіка) свідчить про відсутність критерію контрольованості з посиланням на те, що в останній податок на прибуток є вищий, аніж в Україні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 №1045 «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, та визнання таким, що втратило чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 р. № 977», Латвійська Республіка включена до такого переліку (далі - Постанова №1045).

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №108 «Про внесення змін у додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 р. № 1045» внесено зміни у додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 р. № 1045 «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, та визнання таким, що втратило чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 р. № 977» (Офіційний вісник України, 2018 р., № 3, ст. 129), виключивши позиції «Грузія», «Республіка Естонія», «Латвійська Республіка», «Республіка Мальта» і «Угорщина» (далі - Постанова №108).

Вказана постанова набрала чинності 07.03.2018.

Звідси слідує, що у період з 01.01.2018 по 06.03.2018 Латвійська Республіка була включена до переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України.

Разом з цим, при вирішенні спору по суті суд не враховує посилання позивача на те, що у Латвійській Республіці ставка податку на прибуток у період з 01.01.2018 по 06.03.2018 становить 20%, тобто більше ніж в Україні, а відтак господарські операції ДП «Укрспирт» з Ethyl Chemacals (Латвійська Республіка) фактично не є контрольованими, з огляду на наступне.

Так, Постанова №1045, у відповідності до якої Латвійська Республіка включена до переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України була чинна у період з 01.01.2018 по 06.03.2018, а отже з урахуванням положень підпунктів 39.2.1.1, 39.2.1.7 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України операції є контрольованими.

При цьому, суд відмічає, що оцінка наявності/відсутності правових підстав, у тому числі наявності/відсутності критеріїв для включення Латвійської Республіки до переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України виходить за межі предмету позову, адже, в межах даної адміністративної справи Постанова Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 №1045 «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, та визнання таким, що втратило чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 р. № 977» не оскаржується.

Окрім цього, не можуть бути взяті також до уваги посилання позивача на те, що Кабінет Міністрів України з 31.01.2018 визнав Латвійську Республіку такою, операції з якою не є контрольованими, оскільки Постанова №108 набрала чинності 07.03.2018. Тобто, до вказаної дати правове регулювання спірних правовідносин здійснювалось з урахуванням Постанови №1045.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у ДП «Укрспирт» був наявний обов`язок, передбачений пунктом 39.4 статті 39 ПК України щодо подання звіту про контрольовані операції по взаємовідносинах з Ethyl Chemacals (Латвійська Республіка).

Щодо взаємовідносин ДП «Укрспирт» з нерезидентом ALCO PLUS LP (Велика Британія) суд зверне увагу на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.07.2017 №480 «Про затвердження переліку організаційно-правових форм нерезидентів, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі податок з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи» відповідно до підпункту «г» підпункту 39.2.1.1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України затверджено перелік організаційно-правових форм нерезидентів, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі податок з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи, до якого, серед іншого, включено Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, із організаційно-правовою формою - Partnership (Ordinary Partnership), Limited Partnership (LP), Limited Liability Partnership (LLP).

Судом встановлено та не заперечувалось позивачем, що ним здійснено операцій з ALCO PLUS LP (Велика Британія) на суму 11 010 416, 96 грн.

Як вже було вказано судом вище, якщо нерезидентом, організаційно-правова форма якого включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту "г" цього підпункту, у звітному році сплачувався податок на прибуток (корпоративний податок), господарські операції платника податків з ним за відсутності критеріїв, визначених підпунктами "а"-"в" цього підпункту, визнаються неконтрольованими.

Звідси слідує, що для визначення операції неконтрольованою мають бути відсутні критерії, визначені підпунктами "а"-"в" підпункту 39.2.1.1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, а нерезидентом організаційно-правова форма якого включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту "г" цього підпункту, у звітному році сплачувався податок на прибуток (корпоративний податок).

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявні документи, зокрема, лист від 20.02.2020 вих. №432 В 299982, який підтверджує, що ALCO PLUS LP заснована в Сполученому Королівстві та зареєстрована для обкладення податком на дохід компанії з 10.05.2017.

В той же час, суд наголошує, що із наданих документів не можливо встановити чи сплачувався ALCO PLUS LP податок на прибуток (корпоративний податок).

У відповідності до пункту 3 статті 2 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доході і на приріст майна, дана набуття чинності 11.08.1993 ця Конвенція поширюється на податки у Сполученому Королівстві: прибутковий податок, корпоративний податок і податок на приріст вартості майна, а в Україні: податок на прибуток (доходи) підприємств і прибутковий податок з громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.

Варто відмітити, що у листі від 20.02.2020 вих. №432 В 299982 підтверджено обкладання ALCO PLUS LP податком на дохід, однак відсутні будь-які відомості щодо нарахування (сплати) останнім корпоративного податку.

Згідно із частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС України)

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували наявність обставин передбачених положеннями частини 2 пункту «г» підпункту 39.2.1.1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України для висновку про те, що операції з ALCO PLUS LP є неконтрольованими.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відповідність спірного рішення критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, що, в свою чергу, зумовлює відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки адміністративний позов не підлягає до задоволення, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Державного підприємства спиртової та лікерно-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, б. 16, ; адреса для листування: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, б. 30В, офіс 600, БЦ «Фарінгейт») до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 11-Г, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева