Справа № 163/2684/20
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/2684/20
Провадження № 2-а/163/11/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача просить визнати протиправною і скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0621/20500/20 від 19 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ознаками ст.485 МК України.

Вимоги обґрунтовує відсутністю доказів про наявність у ОСОБА_1 умислу на ухилення від сплати обов`язкових платежів. При митному оформленні автомобіля він діяв добросовісно, без жодного умислу на заявлення неправдивих відомостей щодо транспортного засобу і заниження його митної вартості. До митного оформлення пред`явив виключно ті документи, які були йому передані і на даний час ніким не скасовані і не визнані недійсними. Відповідачем неправомірно надано перевагу документам та відомостям, які отримані від литовських митних органів, над документами, які були подані при проведенні митних процедур. Крім цього, відповідачем не допитано всіх осіб, які фігурують по справі, не витребувано документів у юридичних осіб, які причетні до справи. Зазначених обставин відповідач не перевірив і не з`ясував, чим допустив необ`єктивність та упередженість під час провадження у справі і її розгляду.

На позовну заяву в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби подав відзив, у якому вказав на доведеність вини позивача у вчиненні порушення митних правил отриманими в порядку ст.352 МК України від литовських митних органів документами. Згідно з цими документами транспортний засіб "Ніссан Кашкай" був проданий компанією UAB "T&S Mobile" громадянину ОСОБА_2 за ціною 9000 євро.

Вважає, що посадова особа Волинської митниці Держмитслужби при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови діяла у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Позивач в судове засідання не з`явився, доручивши представляти свої права та інтереси адвокату Шевчуку В.В.

Представник позивача Шевчук В.В. в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представник.

Представник відповідача Кондратюк І.П. в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Волинської митниці Держмитслужби. У задоволенні позову просив відмовити.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

Митне оформлення легкового автомобіля "Ніссан Кашкай", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , здійснене 13 грудня 2019 року посадовою особою відділу митного оформлення № 5 митного поста "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби за поданою декларантом (митним брокером) ТОВ "Хідман" ОСОБА_3 митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205030/2019/200674.

Відповідно до митної декларацій типу ІМ40ДЕ № UA205030/2019/200674 одержувачем та особою, відповідальною за фінансове врегулювання зазначено ТОВ "Хідман", керівником якого на час оформлення митної декларації перебував ОСОБА_1 .

Згідно з інвойсом № 0110/12/2019 вартість транспортного засобу становить 4200 євро, його продавцем виступала компанія "Coreberg Experts L.P.", покупцем - ТОВ "Хідман".

За митне оформлення цього автомобіля при його митній вартості у 157 454,52 гривні було нараховано та сплачено 60 737,29 гривень митних платежів.

Державною митною службою України отримано запит литовських митних органів від 07 лютого 2020 року про підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів, серед яких також "Ніссан Кашкай", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

26 березня 2020 року документи литовських митних органів Держаною митною службою України надіслало Волинській митниці Держмитслужби для проведення перевірки.

Згідно з литовською експортною митною декларацією MRN 19LTKC0100EK261004, рахунком-фактурою (документ під назвою "Pazyma-Saskaita") серії TSN № 3528 від 12 грудня 2019 року автомобіль "Ніссан Кашкай" був проданий компанією UAB "T&S Mobile" громадянину ОСОБА_2 за ціною 9000 євро.

З огляду на різницю у вартості транспортного засобу, заявленої і прийнятої під час митного оформлення стосовно литовської експортної митної декларації, різниця розміру митних платежів становить 25 192,73 гривні, що визначено службовою запискою УКМВКПТ та ПН Волинської митниці Держмитслужби № 450-7.3-15-25 від 09 квітня 2020 року.

16 липня 2020 року інспектор Волинської митниці Держмитслужби склав щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил № 0621/20500/20 за ознаками ст.485 МК України. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 за посередництвом особи уповноваженої на роботу з митницею - декларанта (митного брокера) ТОВ "Хідман" ОСОБА_3 під час митного оформлення автомобіля "Ніссан Кашкай", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 25 192,73 гривні, тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості, щодо продавця (відправника), покупця (отримувача), неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості товару, та надав з цією метою митному органу документи, що містять такі відомості.

19 серпня 2020 року в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Вісьтак І.Я. виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, відповідно до змісту протоколу № 0621/20500/20 і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 75 578,19 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України під час розгляду оскаржуваної постанови суд має з`ясувати, чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім цього, в рішенні "Надточій проти України" Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що "положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції".

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Зі змісту даної статті випливає, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

В той же час закон відносить до предмета доказування визначення розміру митних платежів, від сплати яких має намір ухилитись винна особа. Визначення такого розміру має істотне значення і з огляду на санкцію ст.485 МК України, яка визначена в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно з ч.1 ст.295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Митне оформлення транспортного засобу передбачає сплату акцизного податку, що справляється з огляду на об`єм циліндрів двигуна (ст.215 ПК України), а також ввізного мита і податку на додану вартість, що обраховуються, в тому числі, з митної вартості транспортного засобу (Закон України "Про митний тариф", розділ V ПК України).

Згідно із п.1 ч.1 ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.351 МК України орган доходів і зборів має право провести документальну невиїзну перевірку в порядку передбаченому ч.ч.3-9 цієї ж ст.351 МК України з використанням передбачених п.5 ст.352 МК України отриманих від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України …, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Відповідно до ч.11 ст.354 МК України рішення про визначення грошових зобов`язань підприємства, що перевірялося, приймається керівником органу доходів і зборів або особою, яка виконує його обов`язки, з урахуванням результатів розгляду заперечень підприємства (у разі їх наявності).

По справі встановлено, що митне оформлення транспортного засобу проведено відповідно до митної декларації ІМ40ДЕ № UA205030/2019/200674, в якій митна вартість автомобіля визначена за 6 (резервним) методом.

Таке митне оформлення, в тому числі, визначення митної вартості, нарахування і сплата митних платежів, завершене, його результати не оспорені у встановленому порядку і не скасовані.

В досліджуваній справі про порушення митних правил розмір митних платежів встановлено службовою запискою управлінням адміністрування митних платежів Волинської митниці на підставі документів, що були отримані від литовських митних органів.

Досліджені матеріали справи про порушення митних правил свідчать, що рішення про коригування митної вартості в порядку ст.55 МК України митницею не виносилось, а невиїзна документальна перевірка в порядку ст.ст.351-354 МК України не проводилась.

Інших, передбачені законом, доказів щодо належного розміру митних платежів матеріали справи не містять.

Ні чинним Митним кодексом України, ні іншими законодавчими та підзаконними нормативними актами не передбачено право підрозділу органу доходів і зборів визначати розмір митних платежів у спосіб, відмінний від передбачений вищенаведеними положеннями Митного кодексу України.

Через це суд вважає визначення розміру митних платежів підрозділом митниці без винесення рішення про коригування митної вартості або за результатами документальної невиїзної перевірки незаконним, оскільки воно не відповідає положенням ст.ст.55, 295, 351-354 МК України.

З огляду на такі міркування службова записка підрозділу митниці може використовуватись для службових цілей, однак не відповідає ознакам допустимого доказу в справі про порушення митних правил.

Крім цього, з досліджених матеріалів справи встановлено, що підставою для складання протоколу про порушення митних правил та головним доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення були одержані від литовських митних органів експортна митна декларація № 19LTKC0100EK261004 та рахунок-фактура серії TSN № 3528.

Між відомостями цієї експортної декларації, рахунком-фактурою і наданими для митного оформлення транспортного засобу на території України документами дійсно є невідповідність щодо продавця (відправника), покупця (отримувача) та вартості транспортного засобу.

Однак сама по собі експортна декларації доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці.

Експортна декларація MRN 19LTKC0100EK261004 для митного оформлення надавалась експортером, тобто компанією UAB "T&S Mobile", яка виступала і декларантом; покупцем товару в декларації зазначений громадянин ОСОБА_2 .

Крім цього, як вбачається з Інтернет-сайту Єврокомісії щодо стану експортних MRN (для міжнародних перевезень) митна декларація MRN 19LTKC0100EK261004 перебуває у стані підтвердження експорту.

Митне оформлення транспортного засобу та його декларування здійснював декларант (митний брокер) ТОВ "Хідман" ОСОБА_3 , який в ході здійснення провадження та розгляду протоколу № 0621/20500/20 опитаний про обставини декларування і надання йому відповідних документів не був.

Згідно із доданими до протоколу про порушення митних правил письмовими поясненнями ОСОБА_4 , який уповноважений ТОВ "Хідман" на підставі доручення від 12 грудня 2019 року здійснити перевезення автомобіля "Ніссан Кашкай", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , із-за кордону на територію України, він виступав перевізником автомобіля, який був придбаний у Литовській Республіці. За яку ціну був придбаний автомобіль, йому не відомо. На території Республіки Польща автомобіль потрапив в дорожньо-транспортну пригоду і там був перепроданий. Його попросили, щоб він перегнав автомобіль на територію України.

Отже, Волинська митниця Держмитслужби, взявши до уваги єдиним і беззаперечним доказом документи литовських митних органів, не перевірила обставин завершення експорту товару; для усунення всякого роду сумнівів не вчинили запитів відповідним компаніям, які фігурують відправниками товару по литовських документах та документах, поданих до митного оформлення декларантом ОСОБА_3 ; не опитала ОСОБА_2 , який значиться покупцем автомобіля в литовських документах.

З наведених міркувань суд вважає, що самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо продавця (відправника), покупця (отримувача) та вартості транспортного засобу. Такі документи лише свідчать, що литовська компанія UAB "T&S Mobile" задекларувала, але не здійснила експорт транспортного засобу з ЄС.

Тим самим в оскаржуваній постанові посадова особа митниці жодним чином не обумовила підстав надання переваги в доказовій силі документам Литовської Республіки, аніж тим, що подані до митного оформлення на Волинській митниці Держмитслужбі.

Через такі обставини суд вважає встановленим факт неповноти і необ`єктивності провадження в справі про порушення митних правил, що свідчить про порушення принципу доведення винуватості "поза розумним сумнівом" і дає підстави для скасування оскаржуваної постанови відповідно до п.2 ч.1 ст.531 МК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із цим позовом ОСОБА_1 звернувся в суд шляхом надіслання його поштовим зв`язком, який зареєстрований в канцелярії суду 25 вересня 2020 року.

Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік" розмір такого прожиткового мінімуму визначено у 2102 гривні.

Отже, у справі за позовом ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 420,40 гривень (2102 х 0,2).

Як вбачається з квитанції АТ "А-Банк" від 09 жовтня 2020 року № МР_ АВ050301КЕ0_15948336, позивачем за подання до суду цього адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 420,40 гривень.

Відтак в користь позивача з відповідача як суб`єкта владних повноважень за рахунок його бюджетних асигнувань слід стягнути судовий збір у встановленому розмірі.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Вісьтака Ігоря Ярославовича від 19 серпня 2020 року в справі про порушення митних правил № 0621/20500/20 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу визнати протиправною і скасувати.

Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № 0621/20500/20 закрити.

Стягнути з Волинської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення через Любомльський районний суд.

Ім`я позивача - ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 .

Найменування відповідача - Волинська митниця Держмитслужби; місце знаходження: вулиця Призалізнична 13, село Римачі Любомльського району Волинської області; код ЄДРПОУ - 43350888.

Головуючий: суддя С.С.Чишій