Справа № 160/13946/20
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представника позивача представника відповідача Брилевський А.Д. Мешечко О.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Товариства з додатковою відповідальністю "Конкорд" про застосування заходів реагування
29.10.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулася Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "КОНКОРД", в якому просить суд:
Позов обґрунтовано необхідністю зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, під час якого здійснюється експлуатація джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, оскільки під час здійснення перевірки були виявлені грубі порушення вимог природоохоронного законодавства. Зокрема, позивач зазначає, що в ході здійснення робіт з обслуговування автомобільного транспорту здійснюється поводження з небезпечними відходами такими як: масла та мастильні матеріали відпрацьовані (збирання та зберігання). Також було встановлено, що інвентаризація відходів що утворюються на підприємстві ТДВ «КОНКОРД» не проведена, норми утворення відходів, їх якісний склад і властивості не визначено, технічні паспорти відходів не розроблені, моніторинг місць утворення, зберігання та видалення відходів не запроваджено, що є порушенням ст. ст. 7, 17, 26, 29 Закону України «Про відходи». Ліцензія на поводження з небезпечними відходами (збирання та зберігання) у ТДВ «КОНКОРД» відсутня, що є порушенням ст. ст. 17, 33, 34 Закону України «Про відходи», ст. ст. 202, 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Ухвалою суду від 25.11.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
16.12.2020 року відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, у якому Товариство з додатковою відповідальністю "Конкорд" повідомляє, що відповідно до ст. 34 Закону України "Про відходи" суб`єкт господарської діяльності, у власності або у користуванні якого є хоча б один об`єкт поводження з небезпечними відходами, зобов`язаний мати ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами. Однак не підлягає ліцензуванню накопичення суб`єктом господарювання утворених ним небезпечних відходів, якщо протягом року з дня утворення небезпечні відходи передаються суб`єктам господарювання, що мають ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами. У випадку ТДВ "Конкорд", ключовим є те, що не підлягає ліцензуванню зберігання (накопичення) суб`єктом господарювання утворених ним небезпечних відходів, якщо протягом року з дня утворення небезпечні відходи передаються суб`єктам, оборювання, що мають ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами. Позивач не зазначає у позовній заяві, що під час перевірки, йому було надано Договір поставки №102019/1 від 01.04.2019 р. з ТОВ "Науково-дослідний інститут "Укрекопроект", на підставі якого відповідач передав ТОВ "Науково-дослідний інститут "Укрекопроект" відпрацьовані мастила в кількості 2.280т. та у кількості 1.2 т. Враховуючи зазначене вище, ТДВ "Конкорд" не порушило вимог приписів ст. 34 Закону України «Про відходи», строки зберігання (накопичення) відпрацьованої оливи не перевищують одного року з моменту їх утворення, у зв`язку із чим відповідач не зобов`язаний отримували ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження із небезпечними відходами, до того не передбачено діючим законодавством України. Також відповідач провів інвентаризацію товарів на складі.
Ухвалою суду від 27.01.2021 року продовжено підготовче провадження на 30 днів; замінено позивача його правонаступником; та виправлено описку в ухвалі суду від 25.11.2020 року в частині найменування відповідача.
Ухвалою суду від 19.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.
Під час перевірки встановлено, що в ході здійснення робіт з обслуговування автомобільного транспорту здійснюється поводження з небезпечними відходами такими як: масла та мастильні матеріали відпрацьовані (збирання та зберігання). Також було встановлено, що інвентаризація відходів що утворюються на підприємстві ТДВ «КОНКОРД» не проведена, норми утворення відходів, їх якісний склад і властивості не визначено, технічні паспорти відходів не розроблені, моніторинг місць утворення, зберігання та видалення відходів не запроваджено, що є порушенням ст. ст. 7, 17, 26, 29 Закону України «Про відходи». Ліцензія на поводження з небезпечними відходами (збирання та зберігання) у ТДВ «КОНКОРД» відсутня, що є порушенням ст. ст. 17, 33, 34 Закону України «Про відходи», ст. ст. 202, 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Позивачем під час перевірки встановлено, що відповідач за видатковою накладною за 2019 рік передав 2,28 т. відпрацьованого мастила на утилізацію, однак відповідач протягом періоду 2019 ріку використав мастила 3 233 т.
Надаючи оцінку спірним правовідносинами, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до частини 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Статтею 1 Закону України «Про відходи» надано визначення, що небезпечні відходи - відходи, що мають такі фізичні, хімічні, біологічні чи інші небезпечні властивості, які створюють або можуть створити значну небезпеку для навколишнього природного середовища і здоров`я людини та які потребують спеціальних методів і засобів поводження з ними.
Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про відходи» визначено, що суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані:
є) здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обґрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації;
з) не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах.
Вимоги щодо зберігання та видалення відходів визначені ст. 33 Закону України «Про відходи», в якій вказано, що на кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про відходи» визначено, що суб`єкт господарської діяльності, у власності або у користуванні якого є хоча б один об`єкт поводження з небезпечними відходами, зобов`язаний, зокрема:
- мати ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами (не підлягає ліцензуванню зберігання (накопичення) суб`єктом господарювання утворених ним небезпечних відходів, якщо протягом року з дня утворення небезпечні відходи передаються суб`єктам господарювання, що мають ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами);
- ідентифікувати об`єкти поводження з небезпечними відходами відповідно до Закону України "Про об`єкти підвищеної небезпеки";
- мати декларацію безпеки.
Стаття 34 Закону України «Про відходи» також зобов`язує суб`єкта господарської діяльності, у власності або у користуванні якого є хоча б один об`єкт поводження з небезпечними відходами, передати суб`єктам господарювання, що мають ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами такі відходи, протягом року з дня, утворення небезпечних відходів.
Також, ст. 34 Закону України «Про відходи» визначено, що відповідальність суб`єкта господарської діяльності, у власності або у користуванні якого є хоча б один об`єкт поводження з небезпечними відходами, за шкоду, яка може бути заподіяна аваріями на таких об`єктах життю, здоров`ю, майну фізичних та/або юридичних осіб, підлягає обов`язковому страхуванню відповідно до закону.
Позивачу було надано Договір поставки № 01102019/1 від 01.04.2019 р. з ТОВ "Науково-дослідний інститут "Укрекопроект", на підставі якого відповідач передав ТОВ "Науково-дослідний інститут "Укрекопроект" відпрацьовані мастила в кількості 2,280 т. та 1,2 т., що підтверджується копіями видаткових накладних, які містяться у матеріалах справи.
ТОВ "Науково-дослідний інститут "Укрекопроект" має ліцензію на операції у сфері поводження з небезпечними відходами (збирання, зберігання, перевезення, утилізація, знешкодження), яка видана 05.02.2015 року та є безстроковою.
Суд зазначає, що приписи ст. 34 Закону України "Про відходи" не зобов`язують всіх без виключення суб`єктів господарювання, як того хоче позивач, отримувати ліцензію на поводження із небезпечними відходами, а вимагають її оформлення виключно у разі, якщо накопичення (зберігання) таких відходів триває більше року з моменту утворення.
Також судом встановлено, що згідно із актом прийняття на зберігання відпрацьованої оливи від 31.05.2019 р. відпрацьовану вільності 752,0 л. прийнято на зберігання строком до 31 березня 2020 p., та згідно із актом на зберігання відпрацьованої оливи від 12.07.2019 р. відпрацьовану оливу в кількості 200,0 л прийнято на зберігання строком до 30 червня 2020 р.
Враховуючи зазначене вище, ТДВ «Конкорд» не порушило вимог приписів ст. 34 Закону України «Про відходи» строки зберігання (накопичення) відпрацьованої оливи не перевищують одного року з моменту їх утворення, у зв`язку із чим відповідач не зобов`язаний отримували ліцензію на здійснення у сфері поводження із небезпечними відходами, до того ж того не передбачено діючим законодавством України.
Всі інші виявлені позивачем порушення (інвентаризація відходів що утворюються на підприємстві ТДВ «КОНКОРД» не проведена, норми утворення відходів, їх якісний склад і властивості не визначено, технічні паспорти відходів не розроблені, моніторинг місць утворення, зберігання та видалення відходів не запроваджено), на думку суду, не є такими, що можуть мати наслідком зупинення діяльності відповідача.
Враховуючи викладені законодавчі норми та обставини справи, суд не вбачає підстав для застосування такого заходу впливу, як повне зупинення виробництва, оскільки позивачем не доведено належними доказами необхідність застосування такого заходу реагування, як зупинення виробництва та проведення відповідачем реконструкції або встановлення нового обладнання.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19 лютого 2021 року.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя С.В. Златін

Рішення не набрало законної сили станом на 19.02.2021 року

Суддя С.В. Златін