Справа № 580/571/20
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/571/20 Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Чаку Є.В.,

за участю секретаря Бринюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства "Дніпробуд-Центр" на додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Дніпробуд-Центр" до виконавчого комітету Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради, про встановлення відсутності компетенції, визнання протиправним та скасування рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Дніпробуд-Центр (далі - ПП «Дніпробуд-Центр», позивач) подало позов до виконавчого комітету Черкаської міської ради (далі - виконавчий комітет, відповідач), в якому просив:

- встановити відсутність компетенції (повноважень) виконавчого комітету Черкаської міської ради на прийняття рішень щодо скасування наказу департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про затвердження, а чи відмови у видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 13 листопада 2019 року № 1330 «Про скасування наказу Департаменту архітектури та містобудування від 04 листопада 2019 року № 420 «Про затвердження ПП «Дніпробуд-Центр» містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки біля перехрестя вул. Лісова просіка та Можайського.»

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року адміністративний позов задоволений частково.

02 жовтня 2020 року позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить стягнути з виконавчого комітету Черкаської міської ради (18001, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36, ) на користь ПП «Дніпробуд-Центр» () витрати на професійну правничу допомогу, надані на підставі договору № 2/02/20 від 13.02.2020, в сумі 5000,00 грн.

Додатковим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково: стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Черкаської міської ради (18000, м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36, ) на користь приватного підприємства «Дніпробуд-Центр» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням представником приватного підприємства "Дніпробуд-Центр" подано апеляційну скаргу у якій просить оскаржуване додаткове рішення скасувати, та прийняти нове, яким заяву про стягнення судових витрат задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Приймаючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що понесені витрати позивача в сумі 5000,00 грн. слід стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тобто, з огляду на те, що позов задоволено частково, суд вирішив стягнути на користь позивача лише 2500,00 грн.

Однак, колегія суддів вважає такий висновок суду помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною першою ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 1 частини третьої ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини сьомої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 вищевказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

У пунктах 4, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката надано до суду першої інстанції: копію договору про надання правової допомоги №2/02/20 від 13.02.2020 року разом з Додатковою угодою до вказаного договору; Акт приймання-передачі наданої правової допомоги за вказаним договором від 01.10.2020 року, та розрахунок суми гонорару; копія платіжного доручення №50 від 01.10.2020 року на 5000 грн.

Зі змісту вказаного договору №2/02/20 від 13.02.2020 крім іншого, вбачається, що розмір гонорару та порядок проведення оплати гонорару визначається за домовленістю сторін, шляхом укладення додаткової угоди до даного Договору. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт.

Додатковою угодою до вказаного договору визначено наступне:

1. Сторони, у відповідності з розділом 3 Договору попередньо погодили наступний розмір гонорару за надання правової допомоги клієнту та порядок його сплати:

1) 10000 (десять тисяч) грн. - які клієнт сплачує протягом 3 (трьох) днів з дня проголошення Черкаським окружним адміністративним судом рішення у справі за позовом ПП "Дніпробуд-Центр" до виконавчого комітету Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради, про встановлення відсутності компетенції (повноважень) на прийняття рішень, визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з акту приймання-передачі наданої правової допомоги за Договором №2/02/20 та розрахунку суми гонорару у справі №580/571/20 сума витраченого адвокатом часу складає 9 год., що склало загальну вартість відповідно до пункту 2 Додаткової угоди від 13.02.2020 до Договору №2/02/20 - 1 год/1000 грн. - 9 000 (дев`ять тисяч) грн.

Разом з тим, вказаним актом приймання-передачі наданої правової допомоги, враховуючи попередні домовленості сторін щодо суми гонорару, складність та значимість справи для клієнта, часткове задоволення судом позовних вимог, сторони погодили, що розмір гонорару, що підлягає до сплати становить 5000 (п`ять тисяч) грн.

Згідно платіжного доручення №50 від 01.10.2020 року позивачем було сплачено 5000 (пять тисяч) грн за юридичні послуги згідно договору №2/02/20 від 13.02.2020 року про надання правової допомоги на рахунок ОСОБА_1 .

Відповідно до матеріалів справи, представником відповідача не надавалось до суду першої інстанції заперечень щодо не співмірності витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, при розгляді даної справи, колегія суддів враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 826/7806/17, щодо застосування ст. 134 КАС України. У вказаному судовому рішенні зазначено, що аналіз положень ст. 134 КАС України дає підстави для висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, а саме: у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, дійшов висновку, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. В інших справах «Ботацці проти Італії», «Іатрідіс проти Греції», у текстах своїх рішень у даних справах Європейський суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, враховуючи наявні у справі документи, колегія суддів дійшла висновку, що надані позивачем докази відповідають вимогам ст.ст. 73-76 КАС України, та у встановленому порядку підтверджують факт понесення витрат на правничу допомогу, їх співмірність із складністю справи та отриманими юридичними послугами.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивачем заявлена сума до відшкодування не в повному обсязі, яка була передбачена відповідно до умов договору про надання правової допомоги, а лише її частина пропорційно до задоволених позовних вимог.

В контексті вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не надана належна оцінка дослідженим доказам, порушено норми матеріального права, у зв`язку з чим, додаткове судове рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Дніпробуд-Центр" - задовольнити.

Додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу до допомогу задовольнити повністю.

Стягнути з виконавчого комітету Черкаської міської ради (18001, вул. Б.Вишневецького, 36, м.Черкаси, ) на користь приватного підприємства "Дніпробуд-Центр" (19604, Черкаська область, с.Червона Слобода, вул. Гоголя, 33, ) 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскаржена бути не може, крім передбачених пп. а) - г) п.2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України випадків.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 19.02.2021 року.