Справа № 320/4975/20
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року м. Київ № 320/4975/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити певні дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у якому просить суд зобов"язати виплатити через банк-агент грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн в якості відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк" за договором строкового банківського вкладу "Депозитний календар" від 09.07.2015 № 2-22997, укладеному між Публічним акціонерним товариством "Радикал Банк" та ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно з якими йому має бути виплачена гарантована сума відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що встановлено судовими рішеннями. При цьому зазначає, що відмова відповідача у проведенні відшкодування коштів за вкладом лише із тих підстав, що постановою слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 25.11.2019 у кримінальному провадженні № 0003105 від 25.08.2019 кошти вкладників, у тому числі і позивача на рахунках у Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк" визнані речовими доказами, є безпідставною та суперечить положенням ч. 4 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки визнання об`єкту речовим доказом не є тотожним до накладення арешту та не може бути підставою для не проведення виплат.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на адміністративний позов не скористався.

У зв`язку з відсутністю у Київському окружному адміністративному суді фінансування на відправку поштової кореспонденції ухвала про відкриття провадження у адміністративній справі направлена позивачу за допомогою засобів електронного зв`язку, а саме електронної пошти на адресу .

Відповідно до довідки інтернет провайдера зазначена ухвала отримана відповідачем 15.07.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 263 КАС України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Погребищенським РВ УМВС України у Вінницькій області 14.10.1997; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 05.04.2016 у справі 810/116/16 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправної бездіяльності щодо не включення даних ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Радикал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд вирішив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 у цій же справі судом апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 05.04.2016 без змін.

Постановою Верховного Суду від 29.09.2019 судом касаційну скаргу задоволено частково, постанову Київського окружного адміністративного суду від 05.04.2016 скасовано та ухвалено нову постанову відповідно до якої визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни щодо не включення даних ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Радикал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором строкового банківського вкладу «Депозитний календар» від 09.07.2015 № 2-22997, укладеному між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк», а також вирішено вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєву Анну Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором строкового банківського вкладу «Депозитний календар» від 09.07.2015 № 2-22997, укладеному між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк».

З приводу вищенаведеного суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 4 та 6 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом..

Наведеною нормою КАС України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене ст. 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Тобто, за змістом ст. 72 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Відтак з огляду на викладене під час розгляду даної справи судом враховані обставини встановлені судами у судових рішеннях у справі № 810/116/16, саме між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Радикал Банк" 09.07.2016 укладено договір строкового банківського вкладу № 2-22997 «Депозитний календар», згідно з яким банк прийняв від позивача грошовий влад у сумі 100 000,00 грн строком на 10 днів по 19.07.2016 включно з наступним зобов`язанням банку виплачувати вкладнику суму вкладу та проценти на неї на умовах та в порядку встановленого цим договором.

Сторони узгодили, що процентна ставка за вкладом становить 20 % річних.

На підставі постанови правління Національного банку України "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" до категорії неплатоспроможних" від 09.07.2015 № 452/БТ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.07.2015 № 130 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "Радикал Банк", згідно з яким з 10.07.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію.

У подальшому, 20.01.2020 представник позивача звернувся із адвокатським запитом до директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут Світлани Валеріївни щодо стану виконання судового рішення у справі № 810/116/16.

На зазначений запит відповідачем направлено лист від 23.03.20202 № 27-1197/20 за змістом якого позивачу повідомлено, що 15.01.2020 подано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку вкладників ПАТ «Радикал Банк», які мають право на відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних (далі Фонд) осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 № 14 та зареєстрованого Міністерством юстиції України 07.09.2012 № 1548/21860.

10.02.2020 представником позивача направлено ще один адвокатський запит щодо надання інформації стосовно строку виплати коштів позивачу.

Листом від 18.02.2020 № 27-2668/20 позивачу повідомлено, що постановою слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 25.11.2019 у кримінальному провадженні № 0003105 від 20.08.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, визнано речовими доказами кошти, розміщені на рахунках фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк" зокрема і на рахунку позивача.

Також зазначеним листом повідомлено, що рішенням дирекції Фонду від 23.01.2020 № 136 були затверджені зміни та доповнення до загального Реєстру вкладників ПАТ «Радикал Банк», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

27.02.2020 представником позивача вкотре направлено відповідачу запит щодо надання інформації через який банк-агент та в який строк буде відшкодовано кошти за вкладом позивача, на що відповідачем надіслано лист від 04.03.2020 № 27-3453/20 відповідно до якого повідомлено, що постановою слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 25.11.2019 у кримінальному провадженні № 0003105 від 20.08.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 191, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364 Кримінального кодексу України визнано речовими доказами кошти, розміщені на рахунках фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк", в тому числі кошти позивача.

Позивач вважаючи бездіяльність відповідача протиправною звернувся із даним позов до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі за текстом - «Фонд») визначаються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI (далі за текстом Закон № 4452-VI).

Відповідно до ст. 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI).

Згідно з частиною другою цієї статті вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

За правилами ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення); розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - один рік до дня прийняття такого рішення); розміщені на вклад власником істотної участі банку; за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; за вкладами у філіях іноземних банків; за вкладами у банківських металах; розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду; за вкладом, задоволення вимог за яким зупинено відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Таким чином, після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку Закон № 4452-VI гарантує повернення кожному вкладнику банку суми відшкодування коштів за вкладом, в тому числі за договором строкового банківського вкладу, в межах 200000,00 грн. При цьому, відмовлено у відшкодуванні коштів за вкладом може бути лише за наявності підстав, передбачених ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI.

У відповідності до ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; перелік рахунків вкладників, фінансові операції за якими зупинено відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення"; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені ст. 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених ст. 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Відповідно до приписів розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (далі за текстом Положення) Фонд складає зміни та/або доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та/або доповнень до Переліку, прийнятих Фондом (п. 3).

Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру (п. 5).

Під час дії тимчасової адміністрації до чергових частин Загального реєстру включаються ГСР (Гарантована сума за рахунком) тільки за тими договорами банківського вкладу, що не були включені до першої частини Загального реєстру, щодо яких знято обмеження здійснення неплатоспроможним банком операцій та строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (п. 5).

У даному випадку, як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування від 23.01.2020 № 136 затверджено зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами, відповідно до якого позивача включено до Загального реєстру із сумою відшкодування у розмірі 100 000,00 грн. Проте, вказано виплату призупинено, оскільки постановою слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 25.11.2019 у кримінальному провадженні №0003105 від 20.08.2015 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 191, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364 Кримінального кодексу України, визнано речовими доказами кошти, розміщені на рахунках фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк", які розміщені на рахунку банківської установи, у тому числі позивача.

Разом із тим, суд акцентує увагу на тому, що приписи ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI визначають вичерпний перелік підстав, коли Фонд не відшкодовує кошти, однак, серед них відсутня така підстава як наявність постанови про визнання коштів речовими доказами.

При цьому, на момент розгляду даної справи в суду відсутня будь-яка інформація щодо наявності судових рішень чи процесуальних документів інших органів (осіб) про накладення арешту на рахунки фізичних осіб, відкритих у Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк", в тому числі і на рахунок, відкритий на ім`я позивача.

Натомість, право позивача на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк" гарантоване Законом № 4452-VI, а також встановлене судовими рішеннями у адміністративній справі № 810/116/16.

Факт включення позивача до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк", який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду в межах гарантованої суми, відповідачем не заперечувався.

За таких обставин, бездіяльність відповідача щодо не виплати гарантованої суми відшкодування, на переконання суду, є безпідставною.

Суд також зауважує, що Фонд або його уповноважена особа зобов`язані дотримуватися положень ч. 2 ст. 19 Конституції України відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одночасно, суд наголошує, що право громадянина на власність як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства закріплено в Конституції України, у якій установлено основні положення щодо власності (ст. 13, 41, 142 та 143 Конституції України), закріплено рівність усіх суб`єктів права власності (ст. 1 та 13 Конституції України), гарантії права власності та обов`язки власників (ст. 13 і 41 Конституції України). Крім того, ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Поширення на грошові кошти, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника), режиму права власності підтверджується положеннями статей 1058, 1066 Цивільного кодексу України та ст. 8, 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні", відповідно до яких власник рахунку має право у будь-який час розпоряджатися коштами, які перебувають на такому рахунку на умовах та у порядку, встановленому Законом та договором.

Дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування, в порядку передбаченому законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої в Рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена. Окрім того, у Рішенні від 22.05.2018 № 5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, зміст ст. 41 Конституції України поширюється на право вкладника - фізичної особи вимагати отримання відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Суд звертає увагу, що кошти позивача за вкладом у банку є його власністю, право на яке гарантоване державою України відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, норми якої, згідно з положеннями ст. 8 Конституції України та ст. 9 КАС України, є пріоритетними над нормами вітчизняного законодавства, у тому числі тими, які встановлюють певні обмеження щодо отримання відповідної компенсації втраченого майна.

Згідно зі ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982, зазначено, що у випадку позбавлення власності, встановленні обмежень на користування нею чи в інших подібних випадках справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності, встановленням контролю за її використанням і було надане відшкодування.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку що бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не проведення виплати йому гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк", за договором строкового банківського вкладу від 09.07.2015 № 2-22997 у розмірі 100 000,00 грн є протиправною.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про зобов"язання виплатити через банк-агент грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн, в якості відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк" за договором строкового банківського вкладу "Депозитний календар" від 09.07.2015 № 2-22997, укладеному між Публічним акціонерним товариством "Радикал Банк" та ОСОБА_1 .

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Крім того позивачем заявлено клопотання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 14 000 грн.

Розглянувши зазначене клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд України у постанові від 01.10.2002 № 36/63 визначив умови, за яких стороні сплачуться судові витрати за участь адвоката при розгляді справи, а саме: кошти сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались; їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №806/2143/18 (адміністративне провадження №К/9901/4571/19).

Оскільки сплата зазначеної суми коштів підтверджується фінансовими документами, а саме актом прийму-передачі наданих послуг. від 14.05.2020 та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 14.05.2020 № 05/14 суд вбачає за можливе зазначене клопотання задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час подачі адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1000,00 грн, що підтверджується квитанцією від 12.05.2020 № 0.0.170188039.8.

Враховуючи дані обставини суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору у розмірі 840,0 грн.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01.01.2020 - 2102 грн.

Враховуючи, що позивачем у даному позові заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру, то необхідний для сплати судовий збір становить 840,80 грн, відтак суд вважає за необхідне повернути надміру сплачений судовий збір у розмірі 159,20 грн (1000,00 840,80 = 159,20) позивачеві.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов"язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб () виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) через банк-агент грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн в якості відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк" за договором строкового банківського вкладу "Депозитний календар" від 09.07.2015 № 2-22997, укладеному між Публічним акціонерним товариством "Радикал Банк" та ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () витрати на професійну правничу допомогу у сумі 14000,00 грн

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) надміру сплачений судовий збір у розмірі 159,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.