Справа № 640/32174/20
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 лютого 2021 року м. Київ № 640/32174/20

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., ознайомившись із позовною заявою

ОСОБА_1

до 1) Кабінету Міністрів України,

2) Міжгірського районного суду Закарпатської області

про визнання протиправним та скасування нормативно-правових актів, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України, Міжгірського районного суду Закарпатської області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15 року «Питання оплати праці працівників державних органів» в частині затвердження пункту четвертого Умов оплати праці працівників патронатних служб у державних органах;

- визнати протиправною та скасувати постанову Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1112 «Про умови оплати праці працівників державних органів, на яких не поширюється дія ЗУ «Про державну службу» в частині затвердження пункту четвертого Умов оплати праці працівників патронатних служб у державних органах;

- визнати протиправною та скасувати постанову Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 «Про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби» в частині затвердження пункту четвертого та шостого Порядку обчислення стажу державної служби.

- зобов`язати керівника апарату Міжгірського районного суду Закарпатської області здійснити: перерахунок стажу роботи позивачу у Міжгірському районному суді Закарпатської області, який дає їй право на встановлення надбавки у відсотках до посадового окладу за вислугу років у державних органах, як працівнику патронатної служби з урахуванням сумарного стажу на посадах службовців і державного службовця та відповідно до вимог Положення про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів виконавчої влади та інших державних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 № 1049; встановити позивачу надбавку за вислугу років у державному органі, як працівнику патронатної служби у розмірі: 30 відсотків, починаючи з 06.07.2016 року; 40 відсотків, починаючи з 05.09.2020 року, провівши відповідні перерахунки заробітної плати позивачу з врахуванням встановленої надбавки за вислугу років, шляхом видачі керівником апарату суду відповідних галузевих наказів.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги (ч. 1 ст. 172 КАС України).

При цьому, у силу пункту 23 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом оскарження виступають постанови, якими визначено умови оплати праці працівників державним органів, а також порядок обчислення стажу державної служби. Крім того, одночасно із вказаними позовними вимогами заявлено позовну вимогу про зобов`язання відповідача вчинити перерахунок заробітної плати та перерахунок стажу роботи позивача.

Слід зазначити, що положення статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України визначають певні особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень, у тому числі й актів Кабінету Міністрів України, які є відмінними від порядку розгляду інших адміністративних справ, зокрема, й спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності під час проходження публічної служби.

З огляду на викладене, заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду у межах однієї справи, оскільки не є такими, що пов`язані між собою підставою виникнення, не є основними та похідними позовними вимогами по відношенню одна до одної (окремо в частині позовних вимог до Міжгірського районного суду Закарпатської області та окремо до Кабінету Міністрів України). Крім того, положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають відмінності у порядку розгляду заявлених позовних вимог. Водночас, враховуючи характер заявленого спору, заявлених сторін у справі, об`єднання таких позовних вимог у межах однієї справи призведе до ряду негативних наслідків, у тому числі значно розширить предмет доказування у справі, збільшить коло учасників процесу, ускладнити розгляд та вирішення справи.

Крім того, частина п`ята статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Відповідно до частини першої статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб`єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, визначених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є дипломатичне представництво чи консульська установа України, їх посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про оскарження актів, дій чи бездіяльності органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Частина третя цієї статті визначає, що підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.

Таким чином, позовні вимоги до Кабінету Міністрів України належать до виключної підсудності Окружного адміністративного суду міста Києва, тоді як вимоги до Міжгірського районного суду Закарпатської області не належать до підсудності Закарпатського окружного адміністративного суду.

Отже, позивачем заявлено позовні вимоги, виключна підсудність яких визначена за різними судами, а отже їх розгляд не може бути об`єднаний в одному провадженні.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

За своїм змістом вимоги позивача викладені у пункті 2 не є похідними від вимог, викладених у пункті 3 в розумінні наведених норм процесуального законодавства, та підлягають розгляду в різних адміністративних судах з огляду на виключну підсудність вимоги до Кабінету Міністрів України та до Міжгірського районного суду Закарпатської області.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Враховуючи викладене в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Керуючись статтями 169, 171-172, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву повернути позивачу.

2. Копію ухвали надіслати позивачу.

Згідно з частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов