Справа № 308/78/21
Суддя: Голяна О. В.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2021 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., з участю секретаря судового засідання Тимко М.В., представника позивача Резуненко О.А., представника відповідача Селеш О.Я., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , в інтересах якого діє адвокат Резуненко Олександр Анатолійович, до Закарпатської митниці Держмитслужби /Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 220/ про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Резуненко О.А., звернувся до суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Держмитслужби області про скасування постанови в справі про порушення митних правил №1823/30500/20 від 23.12.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Посилається на те, що постановою в справі про порушення митних правил № 1823/30500/20 від 23.12.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 17 726,61 гривень.

Згідно цієї постанови 19.11.2020 року ОСОБА_1 шляхом електронного декларування подав до Закарпатської митниці Держмитслужби митну декларацію ІМ40 ДЕ № UA 305160/2020/070417 та товаросупровідні документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 28.07.2020 року, рахунок фактуру № 71/20 від 16.11.2020 року. По вказаній митній декларації задекларовано товар «легковий автомобіль, що був у використанні, марка SKODA, модель OCTAVIA SCOUT, номер кузова НОМЕР_3 , 2013 року випуску».

У результаті проведеного митного огляду транспортного засобу суб`єктом оскарження встановлено, що зазначений легковий автомобіль має ознаки такого, що виготовлений у 2012 році.

Позивач зазначає, що висновки відповідача не відповідають дійсності, належним та допустимим доказом дати виробництва ТЗ є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 16.11.2020 року, в якому зазначена дата першої реєстрації 27.02.2013 року. Також при визначенні року виробництва ТЗ слід було керуватися наказом Міністерства юстиції України та Фонду Держмайна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції за № 1074/8395 та наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 року № 1118.

Просить постанову в справі про порушення митних правил № 1823/30500/20 від 23.12.2020 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Представник відповідача Закарпатської митниці Держмитслужби Селеш О. подав відзив на адміністративний позов, оскаржувану постанову вважає правомірною, у задоволенні позову просить відмовити.

Посилається, що при здійсненні митного контролю митний орган не зобов`язаний керуватися наказом Міністерства юстиції України та Фонду Держмайна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції за № 1074/8395, так як такий використовується експертами та іншими суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки колісних транспортних засобів. Підставою визначення року виробництва автомобіля слугувала довідка офіційного представника компанії «SCODA» в Україні ТОВ «Закарпатавто», а не зазначення року виробництва на окремих деталях автомобіля.

Надав до матеріалів справи копію митної декларації ІМ40 ДЕ № UA 305160/2020/070417, копію посвідчення про реєстрацію Чеської республіки НОМЕР_2 , акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, копію довідки ТОВ «Закарпатавто» № 1110552 від 20.11.2020 року.

Заяви,клопотання учасників справи

19 січня 2021 року до суду адвокатом Резуненко О.А. подано клопотання на виконання ухвали суду від 06.01.2021 року про залишення позовної заяви без руху.

20.01.2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області адміністративний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

16.02.2021 року в судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача адвокатом Резуненко О.А. про допит свідка ОСОБА_2 .

Пояснення в судовому засіданні осіб, що з`явилися.

Представник позивача адвокат Резуненко О.А. в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити.

Представник відповідача Селеш О.Я. у задоволенні адміністративного позову просив відмовити з підстав, викладених відзиві.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив суду, що він є директором ТОВ «Євроконтинет», позивач ОСОБА_1 працює на вказаному ТОВ на посаді агента митного оформлення. Попередньо до подання митної декларації консультації з митним органом не проводилися, так як у аналогічних попередніх випадках, що не мають відношення до даної справи, Закарпатська митниця Держмитслужби відмовлялася надавати консультації.

Допустимим доказом дати виробництва ТЗ є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 16.11.2020 року, в якому зазначена дата першої реєстрації 27.02.2013 року. Також при визначенні року виробництва ТЗ слід було керуватися наказом Міністерства юстиції України та Фонду Держмайна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції за № 1074/8395 та наказом Держмитслужби України від 17.11.2005 року № 1118.

Вважає, що інформація в довідці офіційного представника «SKODA» в Україні ТзОВ «Закарпат-Авто» від 20.11.2020 р. №110552 сформована з даних, що містяться в мережі Інтернет, так як джерела інформації у такій довідці не вказано.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

19.11.2020 року на митному посту «Мукачево» Закарпатської митниці Держмитслужби особою уповноваженою на роботу з митними органами, агентом з митного оформлення ТОВ «Євро Континент» ОСОБА_1 , до митного контролю та оформлення Закарпатської митниці Держмитслужби шляхом електронного декларування була подана митна декларація ІМ40 ДЕ №UA305160/2020/070417 та товаросупровідні документи (скановані електронні примірники), а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 16.11.2020, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 28.07.2020, рахунок фактура №71/20 від 16.11.2020 року.

По вказаній митній декларації задекларовано товар «легковий автомобіль», що був у використанні, марки SKODA, модель OCTAVIA SCOUT, номер кузова № НОМЕР_3 , календарний рік виготовлення 2013, модельний рік виготовлення 2013, тип двигуна дизельний, об`єм двигуна 1968 см3., придбаний громадянином ОСОБА_3 за довіреністю НМК317425 від громадянина ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ). В гр.31 та електронному інвойсі до МД №UA305160/2020/070417 декларантом заявлено рік вищезазначеного транспортного засобу /модельний та календарний рік/ 2013. Статистична вартість (гр.46) 91 753,08 грн.

Згідно заявленого року виробництва легкового автомобіля марки SKODA, модель OCTAVIA SCOUT, номер кузова № НОМЕР_3 «2013 рік», за МД №UA305160/2020/070417 нараховані до сплати митні платежі в сумі 64 814,17 грн. (мито 10%) 9175,31 грн., акцизний податок (450Є/1000см3) 29544,32 грн., ПДВ 26094,54 грн.

Відповідно до посвідчення про реєстрацію Чеської республіки НОМЕР_2 дата першої реєстрації легкового автомобіля 27.02.2013 року, технічну придатність на автомобіль схвалено 25.10.2012 року.

З метою визначення точної дати виготовлення вказаного автомобіля відповідачем направлено запит до офіційного представника «SKODA» в Україні ТзОВ «Закарпат-Авто» від 20.11.2020 р. №77.20-01/17/10696. Згідно отриманої відповіді від 20.11.2020 р. №110552, встановлено, що фактична дата виробництва ТЗ марки «SKODA», модель: «OCTAVIA SCOUT», № кузова: НОМЕР_5 - «23.10.2012 року», модельний рік «2013».

Постановою в справі про порушення митних правил №1823/30500/20 від 23.12.2020 року позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 17726,61 гривень.

З тексту оскаржуваної постанови вбачається, що «враховуючи рік виготовлення ТЗ марки «SKODA, модель: «OCTAVIA SCOUT», (ідент.) № кузова: НОМЕР_5 - 2012, сплаті підлягали митні платежі в сумі - 70723,04 грн. (мито (10%) - 9 175,31 грн., акцизний податок (525 Є/1000смЗ) - 34 468,38 грн., ПДВ - 27079,35 грн.). Отже, заявлення декларантом ОСОБА_1 у МД №UA305160/2020/070417 неправдивих відомостей щодо року виготовлення транспортного засобу, призвело до зменшення митних платежів у сумі - 5 908,87 грн».

Із змісту розглядуваного позову слідує, що правова природа спору між сторонами стосується правильності декларування у поданій до митного оформлення транспортного засобу МД даних про дату виготовлення ТЗ, що впливає, у свою чергу на ставку податку для відповідного транспортного засобу.

Вказані обставини разом із встановленням наявності у позивача умислу на заявлення недостовірних відомостей при декларуванні транспортного засобу з метою зменшення розміру належних до сплати митних платежів входять в предмет доказування по цій справі.

Оцінка суду

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (статті 10 Кодексу України про адміністративне правопорушення), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із статтею 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до частини першої статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою статті 264 Митного кодексу України передбачено, що митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Згідно з частиною восьмою статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

З оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил № 1823/30500/20 від 23.12.2020 року та пояснень сторін в судовому засіданні судом з`ясовано, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 МК України стало вчинення дії, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів та зменшення їх розміру, шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей про рік випуску автомобіля.

Як підтверджується матеріалами справи, позивачем для митного оформлення транспортного засобу було шляхом електронного декларування подано до Закарпатської митниці Держмитслужби митну декларацію ІМ40 ДЕ № UA 305160/2020/070417 та товаросупровідні документи.

Відповідно до посвідчення про реєстрацію Чеської республіки НОМЕР_2 дата першої реєстрації легкового автомобіля 27.02.2013 року, технічну придатність на автомобіль схвалено 25.10.2012 року.

Положеннями пункту 8 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118, передбачено, що датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорта німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію). У разі відсутності даних про дату першої реєстрації, коли модельний чи календарний рік виготовлення ТЗ, зазначений в ідентифікаційному номері, збігається з роком початку його експлуатації, датою виготовлення вважати 1 січня року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ. Якщо встановлений за ідентифікаційним номером модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, й перевищує його, датою виготовлення вважати 1 липня зазначеного в реєстраційних документах року. Якщо встановлений за ідентифікаційним номером календарний або модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, і є меншим за нього, датою виготовлення вважати 1 січня календарного року, зазначеного в ідентифікаційному номері. У разі неможливості визначення року виготовлення ТЗ за ідентифікаційним номером роком виготовлення вважати рік, що значиться в реєстраційних і технічних документах на ТЗ. При цьому в разі відсутності в реєстраційних і технічних документах на ТЗ календарної дати виготовлення ТЗ такою датою вважати 1 січня року, зазначеного в реєстраційних і технічних документах на ТЗ. Датою початку користування ТЗ, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації ТЗ, визначена в реєстраційних документах, які видані вповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці ТЗ на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації ТЗ датою початку користування вважати перший день першого місяця року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ, а за відсутності в ідентифікаційному номері року виготовлення - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах. За наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначення року виготовлення ТЗ достовірність установлюється експертом, що має свідоцтво про право проведення експертних досліджень з відповідної експертної спеціальності та внесений до Реєстру атестованих судових експертів державних і підприємницьких структур та громадян Міністерства юстиції України.

У декларанта на момент подання митної декларації інших документів окрім стосовно дати випуску транспортного засобу не було, попередні консультації з митним органом не проводилися. Достовірність року виготовлення ТЗ експертом не встановлювалася.

В оскарженій постанові посадова особа митниці жодним чином не обумовила підстав надання переваги в доказовій силі документам офіційного дилера «SCODA» ТОВ «Закарпатавто ніж тим, що подані до митного оформлення декларантом.

Судом встановлено, що під час митного оформлення транспортного засобу позивач, визначаючи рік випуску транспортного засобу, діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо імпортованого транспортного засобу та заниження митної вартості.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів наявність умислу в діях позивача, спрямованого на вчинення порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також переслідування мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів, що свідчить про відсутність в діях позивача складу порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також про невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваній постанові про порушення митних правил фактичним обставинам справи, що є підставою для її скасування та закриття провадження у справі про порушення митних правил.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, в ході судового розгляду встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил винесена з порушенням вимог Митного кодексу України, в зв`язку з чим таку постанову слід скасувати, а провадження у справі про порушення митних правил закрити.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Резуненко О.А., задовольнити.

Постанову в справі про порушення митних правил №1823/30500/20 від 23.12.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України скасувати.

Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № №1823/30500/20 закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Голяна О.В.