Справа № 400/2278/20
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 р. № 400/2278/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного …..загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАНА+", вул. Китобоїв, 4, кв.43, м.Миколаїв,54056

до відповідача:Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м.Миколаїв,54001

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ШАНА +» (надалі-позивач або Товариство) звернулось до адміністративного суду з позовом до Миколаївської міської ради (надалі-відповідач або ММР), в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради, що полягає у неприйнятті рішення за заявою ТОВ «ШАНА+» від 20.02.2018 року №000191 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки у власність для обслуговування комплексу павільйонів та торгівельних рядів по вулиці 3 Слобідська, 54-Б, м. Миколаїв; зобов`язати Миколаївську міську раду розглянути на сесії заяву ТОВ «ШАНА+» від 20.02.2018 року №000191 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки у власність для обслуговування комплексу павільйонів та торгівельних рядів по вулиці 3 Слобідська, 54-Б, м. Миколаїв та прийняти відповідне рішення відповідно до вимог Земельного кодексу України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем зазначено, що ТОВ «ШАНА +» є орендарем трьох земельних ділянок загальною площею 3835 кв.м. для обслуговування комплексу павільйонів та торгівельних рядів по АДРЕСА_1 . ТОВ «ШАНА+» звернулося до Миколаївської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки у власність для обслуговування комплексу павільйонів та торгівельних рядів. Відповідач надав відповідь у вигляді листа, зі змісту якого вбачається, що позивача відсутні підстави для можливості викупу земельної ділянки. Позивач вважає таку бездіяльність ММР протиправною та такою, що порушує права та законні інтереси товариства.

Ухвалою від 22.06.2020 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 08.07.2020 року на 14:00 год.

03.09.2020 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не погоджується з позовом. У відзиві зазначено, що відмова була обґрунтованою, оскільки відповідно до Земельного кодексу України не можуть надаватися у приватну власність землі загального користування населеного пункту.

Представник позивача 07.10.2020 року надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмово провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України суд, перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч.5 ст. 250 КАС України).

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

05.08.2011 року між Миколаївською міською радою та ПП «Юліана-Сервіс» був укладений договір оренди землі №8272, яким ПП «Юліан-Сервіс» передана в оренду земельна ділянка загальною площею 3835 кв.м. для обслуговування комплексів павільйонів та торгівельних рядів за адресою вул.. 3 Слобідська, 54-Б, м. Миколаїв.

В подальшому, 28.07.2015 року між Миколаївською міською радою та ПП «Юліана-Сервіс» був укладений договір про зміни до договору оренди землі, яким строк оренди вищевказаної земельної ділянки був пролонгований до 05.08.2018 року.

ПП "Юліана-Сервіс" 20.07.2016 укладено договір купівлі-продажу комплексу, павільйонів та торговельних рядів з Товариством з обмеженою відповідальністю "ШАНА+". Договір сторонами виконано повністю. Продавець передав у власність ( продав), а Покупець прийняв у власність (купив) комплекс павільйонів та торговельних рядів, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. 3 Слобідська, №54-Б. Договір посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіним Р.В.

На підставі зазначеного вище договору купівлі-продажу в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесені відомості, що позивачу на праві приватної власності належить комплекс павільйонів та торгівельних рядів, який розташований за адресою вул.. 3 Слобідська, 54-Б, м. Миколаїв.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 02.08.2018 року по справі №915/733/18 задоволені позовні вимоги ТОВ «ШАНА+» до ММР - визнано укладеним договір про зміни до договору оренди землі, укладеному між Миколаївською міською радою та ПП "Юліана-Сервіс", який зареєстровано у Миколаївській міській раді 05.08.2011 р. № 8272 щодо заміни сторони по договору та поновлення його на новий строк до 08.05.2021 року.

20.02. 2018 року позивач подав до Миколаївської міської ради клопотання про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки у власність для обслуговування комплексу павільйонів та торгівельних рядів по АДРЕСА_2 .

16.01.2010 року позивач отримав лист від Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, в якому зазначено, що земельна ділянка за адресою вул.. 3 Слобідська, 54-Б, м. Миколаїв відноситься до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, а саме земель загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження т утилізації відходів тощо), виконавчим комітетом вам відмовлено в надані у власність шляхом викупу земельної ділянки площею 3835 кв.м. для обслуговування комплексу павільйонів та торгівельних рядів по вулиці 3 Слобідська, 54-Б, м. Миколаїв.

Не погоджуючись з рішенням міської ради, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Приписами ст. 18-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Ст. 74 ЗУ «Про місцеве самоврядування в України» встановлено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами. Підстави, види і порядок відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Конституцією України, цим та іншими законами.

Закон України "Про землеустрій" визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про землеустрій" встановлено, що суб`єктами землеустрою є: органи державної влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування; юридичні та фізичні особи, які здійснюють землеустрій; землевласники та землекористувачі.

Ст. 5 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що об`єктами землеустрою є: територія України; території адміністративно - територіальних одиниць або їх частин; території землеволодінь та землекористувань чи окремі земельні ділянки.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про землеустрій" регулювання у сфері землеустрою здійснюють Верховна Рада України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, а також центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у межах повноважень, встановлених законом.

Приписами статті 80 ЗК України визначено, що суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно зі ст. 82 ЗК України, юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) внесення земельних ділянок її засновниками до статутного капіталу; в) прийняття спадщини; г) виникнення інших підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою ст.. 128 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відтак, у силу статті 122 Земельного кодексу України відповідача наділено повноваженнями передавати у власність або у користування для всіх потреб земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України).

Підставою для відмови в продажу земельної ділянки є: а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб`єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки (ч.5 ст.128 ЗК України).

З наведених норм можливо зробити висновок, що у органу місцевого самоврядування є дві можливі альтернативи для дії: 1. Надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою та/або провести експортну грошову оцінку земельної ділянки в разі дотримання заявником встановленої процедури звернення та в разі додання до заяви документів, визначених в ч.2 ст.128 ЗК України. 2. Відмовити в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з обов`язковим обґрунтуванням причини відмови.

При цьому причина відмови повинна мати своє правове підґрунтя, перелік яких наведено в ч.5 ст.128 ЗК України.

Першим етапом є розгляд заяви та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою або прийняття мотивованого рішення про відмову в продажу земельної ділянки.

Стаття 128 ЗК України не передбачає такого правового інституту, як вирішення заяви (клопотання) шляхом "відмовлення у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою". Натомість, в даній статті є правовий інститут "відмова в продажу земельної ділянки", який є єдиною альтернативою для правового інституту "надання дозволу на розроблення проекту землеустрою".

З урахуванням викладеного, вирішення заяви (клопотання) про продаж шляхом відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не відповідає приписам ЗК України.

Фактично відповідач не розглянув заяву відповідача по суті, а також не надав остаточної відповіді в передбачений законодавством місячний строк.

Заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою було те, що земельна ділянка за адресою вул.. 3 Слобідська, 54-Б, м. Миколаїв було подано позивачем 20.02.2020 року, а лист-відповідь датовано 16.01.2020 року. Також лист не є рішенням.

В письмових запереченнях представник відповідача зазначив, що підставою для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою було те, що земельна ділянка за адресою вул.. 3 Слобідська, 54-Б, м. Миколаїв відноситься до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, а саме земель загального користування населених пунктів (майдани,вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження т утилізації відходів тощо).

В листі не зазначено та не обґрунтовано жодної з передбачених ч.5 ст.128 ЗК України підстав для відмови у продажу земельної ділянки, а форма відмови не відповідає приписам ст.128 ЗК України.

З урахуванням викладеного дії Миколаївської міської ради суперечить вимогам ЗК України.

Відповідач, фактично не розглянув клопотання позивача від 22.10.2018 року та не виніс за результатами такого розгляду ні рішення про задоволення, ні мотивованої відмови.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНА+» (вул.. Китобоїв,4,кв. 43, м. Миколаїв, 54056, ) до Миколаївської міської ради (вул.. Адміральська, 20, м Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2.Визнати протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради, що полягає у неприйнятті рішення за заявою ТОВ «ШАНА+» від 20.02.2018 року №000191 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки у власність для обслуговування комплексу павільйонів та торгівельних рядів по вулиці 3 Слобідська, 54-Б, м. Миколаїв.

3. Зобов`язати Миколаївську міську раду розглянути заяву ТОВ «ШАНА+» від 20.02.2018 року №000191 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки у власність для обслуговування комплексу павільйонів та торгівельних рядів по АДРЕСА_2 та прийняти відповідне рішення відповідно до вимог Земельного кодексу України.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської міської ради (вул.. Адміральська, 20, м Миколаїв, 54001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНА+» (вул.. Китобоїв,4,кв. 43, м. Миколаїв, 54056, ) судовий збір у сумі 4204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.М. Мельник