Справа № 380/3146/20
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 380/3146/20 пров. № А/857/1411/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів Кухтея Р.В., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

представника позивача Король Р.М.,

представника відповідача Невелич Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року (рішення ухвалене у м. Львів в порядку загального позовного провадження, судом під головуванням судді Сидор Н.Т., повний текст рішення складено 03 грудня 2020 року) у справі № 380/3146/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, суд -

В С Т А Н О В И В:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 05.03.2020 № 888 Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про застосування до нього, як інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення попередження про неповну службову відповідність.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його постановленим із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач оскаржив його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги позивач посилається на те, що рішення суду грунтується фактично на припущеннях викладених дисциплінарною комісією про те, що під час прослуховування аудіо запису встановлено, що чути розмови кількох осіб, в окремих випадках з використанням ненормативної лексики та погроз. Ідентифікувати приналежність голосів конкретним особам, дисциплінарною комімією не видається можливим. Однак, комісія припускає, що голос, який належить особі, що погрожує та висловлюється нецензурними словами в адресу невідомої особи схожий на голос позивача. Зокрема, допитаний свідок, начальник сектору реагування ОСОБА_2 у своїх показах не підтвердив, кому належить голоси в аудіо-записі. Також вказує, що матеріали службового розслідування не містять відомостей про сам аудіо-запис, яким чином його отримано, хто його надав, його автентичність. Судом неналежно надано оцінку подіям, що мали місце, а саме те, що гр. ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного спяніння в кафе-барі « 82100», що в м.Дрогобичі, нецензурно лаявся, образливо чіплявся до відвідувачів та працівників закладу, чим вчинив дрібне хуліганство, про що складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП. Надалі вчинив непокору працівникам поліції, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП. З огляду на викладене, вважає, що матеріали службового розслідування не містять достовірних даних того, що ним вчинено порушення службової дисципліни, а встановлені обставини судом першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи обставини, що 13.01.2020 в Дрогобицький ВП ГУНП у Львівській області надійшло телефонне повідомлення від громадянина ОСОБА_3 про те, що 12 січня 2020 року працівники поліції нанесли йому тілесні ушкодження у Дрогобицькому ВП ГУНП у Львівській області.

Керуючись ст. ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Наказом т.в.о. начальника Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області Любомира Яцури №20 від 16.01.2020 призначено за даними фактом службове розслідування, проведення якого доручено дисциплінарній комісії (а.с.37).

У висновку службового розслідування з приводу порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області від 13.02.2020 (а.с.85-90) встановлено, що інспектор ОСОБА_1 спільно із начальником ОСОБА_2 13.01.2020 о 00:30 здійснювали виїзд в кафе-барі 82100, що в м. Дрогобичі з приводу телефонного повідомлення гр. ОСОБА_3 , у якого виник конфлікт з невідомою особою. Прибувши за вищевказаною адресою було виявлено гр. ОСОБА_3 , який нецензурно лаявся, образливо чіплявся до відвідувачів та працівників закладу, чим вчинив дрібне хуліганство, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Надалі вчинив непокору працівникам поліції, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно висновку від 13.01.2020 гр. ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Судом встановлено, що в ході проведення службового розслідування гр. ОСОБА_3 надав Дрогобицькому ВП аудіо-запис з погрозами та нецензурними висловлюваннями в його адресу зі сторони поліцейського ОСОБА_1 , який долучений до матеріалів службового розслідування. Даний аудіо-запис записано на DVD диск, тривалість аудіо-запису становить 52 хвилини 12 секунд.

Так, Дисциплінарною комісією під час прослуховування аудіо запису, встановлено, що чути розмови кількох осіб, в окремих випадках з використанням ненормативної лексики та погроз. Ідентифікувати приналежність голосів конкретним особам, дисциплінарною комісією не видається можливим. Однак комісія припускає, що голос, який належить особі, що погрожує та висловлюється нецензурними словами в адресу невідомої особи схожий на голос інспектора СРПП № 3 капітана поліції ОСОБА_1 . Голос, який протягом всього часу аудіо-запису намагається припинити конфлікт, схожий на голос начальника СРПП № 3 підполковника поліції ОСОБА_2 . Крім цього, на аудіо-записі чути штовханину та шарпанину між учасниками конфлікту.

Також в ході службового розслідування з приводу прослуханого аудіо-запису був допитаний підполковник поліції ОСОБА_2 04.02.2020, який вказав, що чітко пояснити кому належать голоси в аудіо-записі, який гр. ОСОБА_3 надав у Дрогобицький ВП, він сказати не може. Крім цього, ОСОБА_2 додав, що спілкування капітана поліції ОСОБА_1 з гр. ОСОБА_3 біля кафе-бару 82100 відбувалось на підвищених тонах. Також у обох при спілкуванні була присутня ненормативна лексика. ОСОБА_2 неодноразово робились зауваження гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на дотримання правил поведінки при спілкуванні. Після зроблених зауважень обоє припинили висловлюватися нецензурними словами.

До матеріалів службового розслідування долучені відеозаписи з камер спостереження Дрогобицького ВП №1, №2, №3, №4 на момент перебування гр. ОСОБА_3 у приміщенні чергової частини Дрогобицького ВП ГУНП (м.Дрогобич, вул.Стрийська,22). Переглядом відео дисциплінарною комісією встановлено, що в приміщенні чергової частини Дрогобицького ВП ГУНП працівники поліції не наносили тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_3 .. Переглядом камери №3 в холі чергової частини о 01:59 встановлено, що 13 січня 2020 року капітан поліції ОСОБА_1 витягнув з правої кишені штанів мобільний телефон світлого кольору, зайшов з ним у кімнату чергової частини з обмеженим доступом, звідки в подальшому капітан поліції ОСОБА_4 виносить телефон світлого кольору та віддає його гр. ОСОБА_3 , з чого можна припустити про можливу приналежність вказаного телефону гр. ОСОБА_3 .

Таким чином, на підставі зібраних матеріалів під час проведення службового розслідування, згідно з вказаним висновком службового розслідування, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що інспектор сектору реагування патрульної поліції № 3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 застосував заходи фізичного впливу відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України Про Національну поліцію відносно гр. ОСОБА_3 з метою припинення адміністративного правопорушення, для забезпечення особистої безпеки та безпеки інших осіб, затримання особи, яка вчинила правопорушення, заздалегідь попередивши про це гр. ОСОБА_3 у відповідності до ч. 1 ст. 43 Закону України Про національну поліцію, надавши йому достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського.

Поряд з цим, інспектор сектору реагування патрульної поліції № 3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 , як працівник поліції, будучи зобов`язаним відповідно до ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, зокрема вимог ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII та вимог ч. 1 розділу ІІ наказу МВС України від 09.11.2016 № 1179 Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських, 13 січня 2020 під час виконання службових обов`язків при спілкуванні з гр. ОСОБА_3 , свою поведінку та емоції не контролював, проявляв при цьому зверхність та неповагу, допустив використання ненормативної лексики, що спровокувало гр. ОСОБА_3 до написання скарги на дії поліцейських та негативно вплинуло на імідж поліції в цілому.

Дані порушення стали можливими унаслідок особистої недисциплінованості зі сторони інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 та повного ігнорування ним вимог нормативно-правових актів МВС України, НП України та Головного управління НП у Львівській області щодо неухильного дотримання службової дисципліни.

Відтак, за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла наступного висновку:

- визнати дії інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 в частині застосування фізичної сили відносно гр. ОСОБА_3 правомірними;

- за порушення службової дисципліни, зокрема ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, а також вимог статті 1 розділу І, частини 4 пункту 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII та вимог частини 1 розділу ІІ наказу МВС України від 09.11.2016 № 1179 Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських клопотати перед керівництвом ГУНП про застосування до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення попередження про неповну службову відповідність (а.с.85-90).

Наказом ГУНП у Львівській області №888 від 05.03.2020 Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, за порушення службової дисципліни, зокрема статті 18 Закону України Про Національну поліцію, нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, а також вимог статті 1 розділу І, частини 4 пункту 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII та вимог частини 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність (а.с.92).

Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що висновки дисциплінарної комісії про вчинення дисциплінарного проступку капітаном поліції ОСОБА_1 є обґрунтованими. Суд зазначив, що відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як попередження про неповну службову відповідність. Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований. Наведене свідчить, що при виданні спірного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді попередження про неповну службову відповідність відповідачем було враховано характер та обставини вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки, особа порушника, ступінь вини, попередня поведінка поліцейського, а також тривалість служби та рівень знань про порядок служби. З огляду на наведене вище, суд першої інстанції дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом. Таким чином, наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 05.03.2020 № 888 Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області відповідає вимогам законодавства і відсутні підстави для його скасування.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

З оскаржуваного наказу вбачається, що підставами для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугували висновки службового розслідування про порушення ОСОБА_1 вимог статті 18 Закону України Про Національну поліцію, нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, а також вимог статті 1 розділу І, частини 4 пункту 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII та вимог частини 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.

За даними висновку службового суть допущеного позивачем проступку полягає в тому, що 13 січня 2020 інспектор сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків при спілкуванні з гр. ОСОБА_3 , свою поведінку та емоції не контролював, проявляв при цьому зверхність та неповагу, допустив використання ненормативної лексики, що спровокувало гр. ОСОБА_3 до написання скарги на дії поліцейських та негативно вплинуло на імідж поліції в цілому.

Підставою для такого висновку слугував:

- аудіо-запис, наданий гр. ОСОБА_3 Дрогобицькому ВП. Під час прослуховування дисциплінарною комісією аудіо запису, встановлено, що чути розмови кількох осіб, в окремих випадках з використанням ненормативної лексики та погроз. Ідентифікувати приналежність голосів конкретним особам, дисциплінарною комісією не видається можливим. Комісія припускила, що голос, який належить особі, що погрожує та висловлюється нецензурними словами в адресу невідомої особи схожий на голос інспектора СРПП № 3 капітана поліції ОСОБА_1 . Голос, який протягом всього часу аудіо-запису намагається припинити конфлікт, схожий на голос начальника СРПП № 3 підполковника поліції ОСОБА_2 . Крім цього, на аудіо-записі чути штовханину та шарпанину між учасниками конфлікту;

- додаткові пояснення, надані підполковником поліції ОСОБА_2 04.02.2020 року, який в ході службового розслідування з приводу прослуханого аудіо-запису вказав, що чітко пояснити кому належать голоси в аудіо-записі, який гр. ОСОБА_3 надав у Дрогобицький ВП, він сказати не може. Крім цього, ОСОБА_2 додав, що дійсно спілкування капітана поліції ОСОБА_1 з гр. ОСОБА_3 біля кафе-бару 82100 відбувалось на підвищених тонах. Також у обох при спілкуванні була присутня ненормативна лексика. ОСОБА_2 неодноразово робились зауваження гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на дотримання правил поведінки при спілкуванні. Після зроблених зауважень обоє припинили висловлюватися нецензурними словами.

В ході розгляду справи, судом першої інстанції допитаний в якості свідка підполковник поліції ОСОБА_2 , який підтримав надані ним в ході службового розслідування пояснення та підтвердив, що ОСОБА_1 дійсно на місці події висловлювався в сторону гр. ОСОБА_3 з використанням ненормативної лексики. Він в свою чергу неодноразово робив ОСОБА_1 зауваження на таку його поведінку. Щодо телефону показав, що такий не вилучався у заявника. Щодо аудіо-запису показав, що його голос подібний, голос ОСОБА_1 також подібний.

Відтак, незалежно від навності неідентифікованого аудіо-запису, який гр. ОСОБА_3 надав у Дрогобицький ВП, приведеними поясненнями та показами підполковника поліції ОСОБА_2 підтверджуються, викладені у висновку службового розслідування обставини з приводу того, що 13 січня 2020 року інспектор сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків при спілкуванні з гр. ОСОБА_3 , свою поведінку та емоції не контролював, допустив використання ненормативної лексики.

За наведених обставин справи, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з приводу того, що матеріалами службового розслідування не підтверджено обставин не етичної поведінки позивача, позаяк додатковими поясненнями, наданими в ході службового розслідування підполковником поліції ОСОБА_2 04.02.2020 року та показами вказаного свідка наданими суду підтверджено використанням позивачем ненормативної лексики під час виконання службових обов`язків при спілкуванні з гр. ОСОБА_3 .

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України Про Національну поліцію №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580-VIII) встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №580-VІІІ поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Законом України №2337-VІІІ від 15.03.2018 затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

У преамбулі Закону України №2337-VІІІ від 15.03.2018 вказано, що цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно вимог статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського, серед іншого, також:

- знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

- поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

- утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

- утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.

Правила етичної поведінки поліцейських затверджені наказом МВС України №1179 від 09.11.2016 (далі - Правила №1179) є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Абзацом 2 пункту 1 розділу 1 Правил №1179 передбачено, що ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідно до вимог частини 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 (далі Правил етичної поведінки поліцейських), передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

- дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (пункт 1 розділу 2 Правил №1179).

Відповідно до пункту 3 розділу 4 Правил №1179, поліцейський за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною 2 ст. 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Службовою дисципліною, за визначенням ст. 1 Дисциплінарного статуту, є дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту, засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку є дисциплінарне стягнення.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту).

У свою чергу, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Враховуючи вищезазначені приписи, недотримання службової дисципліни яке виразилось в порушенні правил етичної поведінки (зокрема у використанні ненормативної лексики під час виконання службових обов`язків) є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, попередження про неповну службову відповідність.

При цьому, до відповідальності можливо притягнути лише у випадку доведення вчинення дисциплінарного проступку, що повинно бути доведено належними та допустимими доказами.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.1 та 2 ст. 72 КАС України).

За наведених положень законодавства пояснення підполковника поліції ОСОБА_2 , надані ним в ході службового розслідування та його покази надані, як свідком суду є належними та допустимими доказами, які підтверджують обставини щодо використання позивачем ненормативної лексики під час виконання службових обов`язків.

Згідно із частинами 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту врегульовано, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до частини 1 розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС №893 від 07.11.2018, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Як уже встановлено судом, підставою для призначення названого вище службового розслідування слугувало телефонне повідомлення від громадянина ОСОБА_3 , а відтак відповідачем підставно призначено обумовлене службове розслідування.

Частинами 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За припасами статті 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується (стаття 22 Дисциплінарного статуту).

Судом не встановлено порушення відповідачем порядку та строків проведення службового розслідування та порядку і строків застосування дисциплінарного стягнення.

Стосовно ж доводів апеляційної скарги щодо перебування гр. ОСОБА_3 в стані алкогольного спяніння та перебування позивача під час виконання службових обов`язків у стресовій, психологічно- напруженій ситуації, то приведені нормативно правові акти містять ряд професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських, і такі вимоги є обов`язковими до врахування незалежно від поведінки правопорушника та психологічно- напруженої ситуації під час виконання службових обовязків поліцейськими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.1 ч. 6 ст. 12 КАС України справами незначної складності є справи щодо: прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

У переліку службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, які містить примітка ст. 51-3 Закону України "Про запобігання корупції" посада інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП, яку займав позивач відсутня.

Як наслідок, вказана справа є справою незначної складності і на неї поширюються положення п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Керуючись статями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у справі № 380/3146/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 18 лютого 2021 року.