Справа № 320/1720/21
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

22 лютого 2021 року м. Київ № 320/1720/21
Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Головного управляння ПФУ у Київській області, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
17 лютого 2021 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивачу) із скаргою до Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідач-1), Головного управляння ПФУ у Київській області (далі - відповідач-2) в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо відмови позивачу у підготовці та надані до відповідача-2 оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 р., у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 р. № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 1 квітня 2019 р. основного розміру його пенсії;

- зобов`язати відповідача-1 підготувати та надати до відповідача-2 нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача, станом на 5 березня 2019 р., у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 р. №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 1 квітня 2019 р. перерахунку основного розміру його пенсії;

- визнати протиправними дії відповідача-2 щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 5 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року;

- зобов`язати відповідача-2 провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) позивачу з 5 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року;

- зобов`язати відповідача-2 провести перерахунок та виплатити позивачу з 5 березня 2019 року компенсацію втрати частини доходів з виплати сум пенсії у заниженому розмірі, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці.

Частиною 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за цим позовом, суд бере до уваги наступне.

Позовна заява подана ОСОБА_1 до двох відповідачів: Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та Головного управляння ПФУ у Київській області.

У позовній заяві позивачами оскаржуються дії та бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які були здійснені щодо позивача окремо та не пов`язані між собою, а також висловлені вимоги щодо вчинення певних дій, які мають бути вчинені індивідуально до позивача кожним відповідачем окремо.

Це означає, що в основу правовідносин позивача з відповідачами покладено різні підстави їх виникнення, та різна доказова база, яка обґрунтовує заявлені ним позовні вимоги.

Отже, зміст позовної заяви свідчить, що докази щодо позовних вимог позивача, об`єднаних в одній позовній заяві, не пов`язані між собою, оскільки щодо кожного з відповідачів необхідно встановлювати певні обставини, які будуть підтверджуватись різними доказами.

Фактично позовні вимог позивача щодо кожного з відповідачів є індивідуальними та стосуються власного інтересу позивача щодо кожного з них окремо. Згідно з позовною заявою жодних спільних дій чи бездіяльності щодо позивача вказані ним відповідачі не вчиняли, позивач не зазначає, що відповідачі об`єднані спільним наміром на вчинення протиправних дій щодо нього, не наведено спільних доказів, якими обґрунтовуються позовні вимоги до обох відповідачів.

Предмет позову щодо кожного з відповідачів є різний, як і обґрунтування позовних вимог щодо кожного відповідача доказами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Приписи ч.2 ст.172 КАС України свідчать про можливість об`єднання справ, поданих позивачем до різних відповідачів, а не про об`єднання позовних вимог, оскільки це фактично два окремих спори з кількома позовними вимогами у кожному з них, які не пов`язані поданими доказами і мають різні предмети спору та різні підстави їх виникнення.

Отже, суд вважає, що позивачу необхідно звернутись до суду з окремими позовними заявами, оскільки підстави виникнення позовних вимог, предмет спору та докази на обґрунтування позовних вимог у цій справі різні.

До того ж, приписами частини 2 статті 172 КАС України встановлено, що саме суду, а не позивачу, з урахуванням положень частини першої цієї статті, надано право за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ, в тому числі, за позовами одного й того самого позивача до різних відповідачів. Підставою для такого об`єднання в одне провадження декількох справ є виключно вимоги частини першої цієї статті.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з усіма доданими до неї матеріалами позивачу.

Керуючись статтями 169, 171, 172, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:
1. Повернути ОСОБА_1 позовну заяву до Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Головного управляння ПФУ у Київській області, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, та додані до неї документи.

2. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.
Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Журавель В.О.