Справа № 569/11458/20
Суддя: Харечко С. П.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Гожа Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови серії АПО18 №554015 від 10.07.2020 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 гривень.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою не згідна, вважає її незаконною, оскільки відповідачем не доведений у встановленому законом порядку факт вчинення нею адміністративного правопорушення, рішення про накладення на неї стягнення прийняте без доказів її вини, правопорушення вона не вчиняла.

Ухвалою суду від 22.07.2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 05.10.2020 року до участі в справі як співвідповідач був залучений Департамент патрульної поліції України.

Представник позивача, адвокат Луцюк М.І., надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі його довірителя, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про розгляд справи без їх участі не надали.

Управлінням патрульної поліції в Рівненській області відповідно до вимог ст.ст. 162, 163 КАС України поданий відзив на позов, де в якому в обґрунтування заперечень на позовну заяву, представник відповідача покликається на те, що поліцейський прийняв рішення відповідно до вимог законодавства.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

10 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АПО18 №554015 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 гривень.

Зі змісту даної постанови вбачається, що 10.07.2020 року о 02 год. 10 хв. по вул. Макарова на АЗС "UPG" гр. ОСОБА_1 перебувала в п`яному вигляді, йшла та хиталась, мала неохайний зовнішній вигляд, безцільно пересувалась з місця на місце, чим ображала людську гідність та громадську мораль.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що 10 липня 2020 року, близько 02:00 год., вона зі своїми знайомими дійсно перебувала на автозаправці "UPG", що знаходиться за адресою: Рівне, вул. Макарова, 44. Там також перебували кілька чоловіків, з якими у них виникла конфліктна ситуація. Вона отримала тілесні ушкодження, було пошкоджено її майно, внаслідок чого було викликало працівників поліції. Близько 04:00 години на виклик приїхали чотири поліцейських. Ніхто з них не представився, не пред`явив свої документи. Працівник поліції вимагав поїхати з ними у відділок для складання адміністративних матеріалів. Жодних правопорушень вона не вчиняла і не розуміла, у зв`язку з чим повинна кудись їхати. В подальшому, поліцейський повідомив, що за відмову від виконання вимоги працівника поліції поїхати у відділ, вона буде притягнена до відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського. Критерію «законності» вимога працівника правоохоронного органу не відповідала, відтак ОСОБА_1 вважала, що в неї був відсутній обов`язок виконувати цю вимогу.

Далі поліцейський заявив, що її затримано та із застосуванням фізичної сили намагався підняти зі стільця. На прохання дозволити забрати речі та не залишати без нагляду, працівники поліції грубо відмовили та залишили речі на заправці. Після доставлення у відділення поліції за адресою: м. Рівне, вул. Пушкіна, 4, її відразу відпустили. При ній жодних протоколів не складали і не пропонували в них розписуватись.

Позивачка вказувала, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вона була позбавлена можливості знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Поліцейськими не було роз`яснено їй право користуватися юридичною допомогою адвоката, що є грубим порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих мені статтею 263 КУпАП.

Під час розгляду справи, жодні докази ОСОБА_1 не надавались та не досліджувались. Позивачка вказує, що фактичні обставини справи, які зазначені в постанові від 10.07.2020 року, не відповідають дійсності. Факт вживання алкогольних напоїв 10 липня 2020 року вона не заперечую, однак, стверджує, що перебуваючи зі своїми знайомими на АЗС "UPG", що знаходиться на вул. Макарова в місті Рівне, вона мала охайний вигляд, під час спілкування з поліцейськими не виражалась нецензурною лайкою та поводила себе стримано. На підтвердження вказаних обставин посилається на відео-запис, доданий до позовної заяви.

У відзиві на позов представник Управління патрульної поліції в Рівненській області вказує, що позивачка не довела та не підтвердила належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги. Відповідач стверджує, що зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, винесеної щодо ОСОБА_1 , в повній мірі відповідає вимогам статті 283 КУпАП, внаслідок чого твердження позивачки, що оскаржувана постанова є незаконною, не відповідають дійсності. Представник відповідача вказував, що ОСОБА_1 було роз`яснено її права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтей 268 КАС України, про можливе затримання та застосування спецзасобу кайданок працівники поліції неодноразову попереджали особу, фізичну силу щодо позивачки, перебуваючи в службовому автомобілі, працівники поліції не застосовували. Відповідач стверджував, що ОСОБА_1 зверхньо ставилась до працівників поліції, вживала нецензурну лайку. На підтвердження вказаних обставин відповідач до відзиву додав 2 оптичних диски з відеозаписами з нагрудних камер.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У частині 3 статті 77 КАС України передбачено право сторін надати докази суду на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна із сторін.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наданих для суду відеоматеріалів та інших письмових доказів не вбачається, що 10.07.2020 року поведінка ОСОБА_1 , яка близько 02:00 годин перебувала на вул. Макарова, АЗС "UPG", була спрямована на порушення загальновизнаних норм, з ознаками непокори працівникам поліції. На підтвердження цього також до матеріалів справи долучена постанова Рівненського міського суду від 18 серпня 2020 року про закриття провадження відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 173, 185 КУпАП.

Диспозицією частини 1 статті 178 КУпАП передбачено, розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, -

Матеріали справи не містять доказів того, чи заборонено на АЗС "UPG", що знаходиться на вул. Макарова в місті Рівне торгівля (розпиття у спеціально відведених для цього місцях) спиртних напоїв.

Враховуючи вищевикладене, в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна складова адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 178 КУпАП.

З огляду на імперативний обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 77 КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, і такі обставини повинні бути підтвердженні як належними, допустимими, достовірними, такі достатніми доказами, суд приходить до висновку, що відповідач правомірність свого рішення не довів, а обставини, викладені в оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином, будь-яких доказів, які б указували на факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, матеріали справи не містять.

Так, при розгляді даного позову суд виходить з того, що посадова особа, яка притягла позивачку до адміністративної відповідальності, не виконала вимоги закону щодо доведення складу та події адміністративного правопорушення.

З цих підстав суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, постанова у справі про адміністративне правопорушення від 10.07.2020 року серії АПО18 №554015 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 гривень, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241-245, ст. 250, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії АПО18 № 554015 від 10.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП у вигляді штрафу 85 гривень, провадження у справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідент. код. НОМЕР_1 .

Відповідач : УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції: адреса м. Рівне, вул. Степана Бандери , 14 а., код. ЄРДПОУ:40108646.

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: м. Київ, вул. Ф. Ернеста, 3.

Повний текст рішення виготовлено 19.02.2021 року.

Суддя Харечко С.П.