Справа № 420/11795/20
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Одеса Справа №420/11795/20

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А.

за участі секретаря Ягенської К.О., представників: позивача Ровкової С.В.

відповідача Палтека В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Дорлідер Бетон до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорлідер Бетон» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.09.2020 року № прийнятого відповідачем.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте протиправно та підлягає скасуванню, оскільки його прийнято на підставі висновків акта перевірки №001649/15-32-55-04/43036868 від 19.08.2020 року, які є безпідставними, адже як зазначає позивач вказані висновки у акті перевірки не відповідають фактичним обставинам.

Представник Головного управління ДПС в Одеській області проти задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорлідер Бетон» заперечував з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов, та наполягав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є законним, обґрунтованим, та винесеним у відповідності до вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 24.11.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 25.11.2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Дослідивши адміністративний позов, відзив, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорлідер Бетон» () зареєстроване юридичною особою з 04.06.2019 року за №1 542 102 0000 000652 (а.с.59-60).

Як вбачається з матеріалів справи 19.08.2020 року головним державним інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Подільського управління Головного управління ДПС в Одеській області Єренчук Н.Д., на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Розділу I та відповідно статті 76 глави 8 Розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2020 року за результатом якої складено акт №001649/15-32-55-04/43036868 (а.с.53-56).

У висновках вищезазначеного акту вказано про те, що ТОВ «Дорлідер Бетон» порушено норми 201.7 та 201.10 ст.201, п.187.1 статті 187, п.185.1 статті 185 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (р. 18 декларації з ПДВ за червень 2020 року), на суму 1596355,83 грн. На підставі підпункту 54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями) ТОВ «Дорлідер Бетон» збільшено суму податкового зобов`язання на суму ПДВ 1 596 355,83 грн. Відповідальність платника передбачена пунктом 123.1 статті 123 глави 11 розділу II Податкового кодексу України.

На підставі висновків акту камеральної перевірки №001649/15-32-55-04/43036868 від 19.08.2020 року Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення від 28.09.2020 року №, яким на підставі пункту 123.1 статті 123 глави II розділу II ПКУ у зв`язку з цим згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1, статті 58 ПКУ збільшено суму грошового забезпечення за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 14010100 на суму 1 995 444,79 грн. (а.с.68 зв.).

Судом також встановлено, що 09.07.2020 року (що підтверджується квитанцією (а.с.6) якою реєстрація такої податкової накладної зупинена) підприємством позивача було подано до податкового органу, податкову накладну від 30.06.2020 року №143 згідно якої загальна сума податку на додану вартість 1 569 355,83 грн. та всього обсягу постачання за основною ставкою 7 981 779,17 грн. (в загальній сумі коштів 9 578 135,00 грн.) (а.с.5).

У повідомленні про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 13.07.2020 року №5 (яке згідно квитанції №2 отримано податковим органом 13.07.2020 року (а.с.24)), позивачем зазначено про те, що між ним та ТОВ «Ростдорстрой» укладено договір поставки №27/11-19-П від 27.11.2019 року на підставі якого ТОВ «Дорлідер Бетон» отримана предоплата у сумі 9 578 135,00 грн. про, що також свідчить банківська виписка, також позивачем у вказаному повідомленні зазначено, що для виконання цього договору підприємство має всі необхідні виробничі фонди, матеріали та кваліфікованих працівників (а.с.7-23).

Однак рішенням про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1741012/43036868 від 16.07.2020 року позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №143 від 30.06.2020 року (а.с.25-26).

Між іншим 17.08.2020 року позивачем подано до Реєстру ще одну податкову накладну від 30.06.2020 року №147 (що підтверджується квитанцією про зупинення реєстрації (а.с.38)) згідно якої зазначені аналогічні показники податкової накладної №143, а саме загальна сума податку на додану вартість 1 569 355,83 грн. та всього обсягу постачання за основною ставкою 7 981 779,17 грн. (в загальній сумі коштів 9 578 135,00 грн.) (а.с.37-38).

В наступному 20.08.2020 року податковим органом прийнято рішення №1858422/43036868, яким позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної №147 від 30.06.2020 року (а.с.126).

Разом з тим позивачем після прийнятого рішення про відмову надано до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 09.09.2020 року №1, з яких вбачається, що ТОВ «Дорлідер Бетон» 17.08.2020 року в особі Директора Чалабова А.О. було помилково виписано та відправлено на реєстрацію ПН №147 від 30.06.2020 року на суму 9 578 135,00 грн. (у т.ч. ПДВ: 1 596 355,83 грн.), також вказано про додавання копії листа від 09.09.2020 року, згідно якого позивач також повідомив податковий орган про помилково виписану та подану податкову накладну №147 від 30.06.2020 року (а.с.39-52)

При цьому квитанцією №2 вищевказане повідомлення податковим органом не прийнято та зазначено, що повідомлення від 09.09.2020 року №1 щодо надання пояснення та копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному державному реєстрі податкових накладних до розгляду: ПН/РК від 30.06.2020 року №147 в ЄРПН відсутній акт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування від 30.06.2020 року №147, зазначений у повідомленні та вказано про те, що пояснення та копії документів подаються у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (а.с.48).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно п.76.2 ст.76 ПКУ порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Підпунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України визначено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України передбачено самостійне визначення контролюючим органом суми грошових зобов`язань та проведення перевірки платника податків у випадках, визначених цим Кодексом не пізніше закінчення 1095 днів.

Як вказано у п.185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПКУ Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно до п.201.7 ст.201 ПКУ податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

За змістом окремих абзаців пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПКУ контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п.123, ст.123 ПКУ вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Як встановлено судом ТОВ «Дорлідер Бетон» подано дві податкові декларації з ідентичними показниками, а саме податкова декларація №143 від 30.06.2020 року (подану 09.07.2020 року) та №147 від 30.06.2020 року (подану 17.08.2020 року) згідно яких загальна сума податку на додану вартість 1 569 355,83 грн. та всього обсягу постачання за основною ставкою 7 981 779,17 грн. (в загальній сумі коштів по кожній з декларацій 9 578 135,00 грн.).

Отже як підтверджено відповідними доказами, позивачем випадково здійснено реєстрацію саме двох податкових накладних з підстави здійснення лише однієї податкової операція, яка сталась за фактом здійснення першої події, а саме отримання коштів у вигляді передоплати у сумі 9 578 135,00 грн. 30.06.2020 року від контрагента ТОВ «Ростдорстрой» про що свідчить відповідна банківська виписка згідно картки рахунку 361, які надавались відповідачу при поданні пояснень при реєстрації ПН №143, що між іншим не заперечується відповідачем.

Разом з тим як вбачається з акту перевірки №001649/15-32-55-04/43036868 від 19.08.2020 року, під час проведення камеральної перевірки перевіряючим в результатах такої перевірки зазначено про те, що згідно даних АІС «Податковий блок» - ТОВ «Дорлідер Бетон» за звітний (податковий) період червень 2020 року подало податкову декларацію з ПДВ від 20.07.2020 року № з додатками (а.с.31-36). За даними Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Дорлідер Бетон» у червні 2020 року на платника податку на додану вартість ТОВ «Ростдорстрой» було виписано та зареєстровано податкову накладну №147, дата виписки 30.06.2020 року, дата реєстрації 17.08.2020 року, обсяг операцій за ставкою 20% 7 981 779,17 грн. та сума ПДВ 1 596 355,83 грн. В результаті проведеного аналізу податкової звітності податківцем встановлено, що до Таблиці 1 «Операції на митній території України, що оподатковується податком на додану вартість за основною ставкою та ставкою 7%, крім ввезення товарів на митну територію України» Розділу I Податкові зобов`язання додатку 5 (Д5) декларації з ПДВ за червень 2020 року ТОВ «Дорлідер Бетон» не включено суму ПДВ по взаємовідносинам з контрагентом покупцем платником податку на додану вартість ТОВ «Ростдорстрой» у розмірі 1 596 355,83 грн. по податковій накладній №147 виписаної на дату 30.06.2020 року.

При цьому відповідно до встановлених обставин судом, вбачається та підтверджується матеріалами справи те, що позивачем при поданні податкової декларації за червень, як вбачається з розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (яка є додатком до податкової декларації на додану вартість) зазначено про податкову накладну №143, складену 30.06.2020 року на обсяг постачання 7 981 779,17 грн., з яких сума податку на додану вартість за основною ставкою становить 1 596 355,83 грн.

Таким чином на підставі встановленого, суд зазначає, що фактично позивачем включено до податкової декларації з податку на додану вартість суму ПДВ по взаємовідносинам з контрагентом покупцем платником податку на додану вартість ТОВ «Ростдорстрой» у розмірі 1 596 355,83 грн. згідно податкової накладної №143 від 30.06.2020 року, тобто позивач не повинен включати суму ПДВ згідно податкової накладної №147 від 30.06.2020 року, оскільки як встановлено судом податкова подія (операція) була лише одна та ПН №147 є помилково поданою позивачем.

Отже суд вважає безпідставними висновки відповідача з приводу того, що позивач на думку контролюючого органу повинен фактично двічі сплатити суму ПДВ в розмірі 1 596 355, 83 грн. за одну господарську операції.

Також суд враховує той факт, що позивач неодноразово повідомляв відповідача до прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, про помилковість надіслання податкової накладної №147, що в свою чергу проігноровано податковим органом та не надано вказаним обставин належної оцінки, що призвело до не повного з`ясування всіх обставин при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Суд критично ставиться до посилань відповідача на те, що у повідомленні наданому по податковій накладній №147 від 30.06.2020 року позивач жодним чином не повідомляв про помилковість такої ПН, а також те, що податковий орган нібито проігнорував пояснення щодо помилковості, тому що позивач надав таке повідомлення з документами та поясненнями після відмови у реєстрації та вже потім надав такі документі при оскарженні такої відмови, оскільки на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 28.09.2020 року, відповідач володів інформацією, а також документами, що підтверджують наявність господарської операції та свідчить лише про одну операцію з зарахування передплати, тобто те, що така ПН (№147) є помилково виписаною та поданою позивачем.

Крім того, суд враховує те, що при поданні податкових накладних №143 та №147 датою виписки 30.06.2020 року ТОВ «Дорлідер Бетон» направлялись копії документів ідентичного змісту з яких можливо було встановити, що підставою для реєстрації вказаних ПН стала одна операція з зарахування передплати в розмірі 9 578 135,00 грн.

Отже враховуючи вищенаведене, суд вважає, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення № від 28.09.2020 року є безпідставним та є наслідком не врахування всіх обставин, зокрема щодо фактичної відсутності здійснення податкової операції по податковій накладній №147 від 30.06.2020 року, в зв`язку з чим таке підлягає скасуванню.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення №2442 від 22.10.2020 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у загальній сумі 21 970,00 грн. (а.с.6).

При цьому суд зазначає, що позивач з урахування Закону України «Про судовий збір», є юридичною особою, якою подано позов з однією майновою вимогою та похідними вимогами (щодо скасування), а тому повинен був сплатити 21 020,00 грн. за подання цього позову.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорлідер Бетон» в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути на його користь суму сплаченого ним судового збору у розмірі 21 020,00 грн. сплаченого за платіжним дорученням №2442 від 22.10.2020 року з Головного управління ДПС в Одеській області.

Водночас, щодо суми 950,00 грн. (21 970,00 21020,00 = 950,00), суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про судовий збір», у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Відповідно до пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що позивачем при поданні адміністративного позову у справі №420/11795/20 надмірно сплачено судовий збір у розмірі 950,00 грн., суд доходить висновку щодо необхідності повернення надміру сплаченого судового збору Товариству з обмеженою відповідальністю «Дорлідер Бетон».

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Дорлідер Бетон до Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 28.09.2020 року №.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дорлідер Бетон (65007, м. Одеса, вул. Водопровідна, буд.1-А, оф.604) витрати по сплаті судового збору 21020грн.

Повернути через Управління державної казначейської служби України в м. Одесі Одеської області Товариству з обмеженою відповідальністю «Дорлідер Бетон» надмірно сплачений судовий збір у розмірі 950,00 грн. відповідно до платіжного доручення №2442 від 22.10.2020 року за подання адміністративного позову у справі №420/11795/20.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та может бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст..ст.293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 22.02.2021 року.

Суддя Іванов Е.А.

.