Справа № 560/4141/19
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 560/4141/19

19 лютого 2021 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Гонтарук В. М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Смілянця Е.С. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивачка оскаржила його в апеляційному порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2021 року для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Сапальова Т.В., судді - Смілянець Е.С., Капустинський М.М.

15 лютого 2020 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Смілянця Е.С.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначила про те, що суддя Смілянець Е.С. був головуючим під час розгляду справи №560/2602/19 і розглянув справу за відсутності позивача, чим порушивши положення Конституції України, КАС України та права ОСОБА_1 .

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сьомого апеляційного адміністративного суду Смілянця Едуарда Станіславовича визнано необґрунтованою.

Відповідно до частини 1 статті 31 КАС України справу передано для визначення судді-доповідача, який буде вирішувати питання про відвід судді.

Відповідно до частини 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Автоматизованим розподілом в порядку, встановленого частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено суддю ОСОБА_2 для вирішення питання про відвід.

Згідно з частиною 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Смілянця Е.С., апеляційний суд зазначає таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з статями 126, 129 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Зокрема, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium", "Grieves vs UK"). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України".

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Заявляючи відвід судді Смілянцю Е.С., позивач зазначала про те, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі №560/2602/19 апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області задоволено частково; рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року скасовано; адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про скасування наказу та стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.

За змістом вказаної постанови, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Позивач вважає, що у справі №560/2602/19 головуючий суддя Смілянець Е.С. протиправно розглянув справу за відсутності позивача та проігнорував подані заяви про поважність неявки в судові засідання, чим порушив права ОСОБА_1 та показав упереджене ставлення до неї.

Тобто, підставами для відводу є незгода позивача з процесуальними діями та рішеннями судді.

Наведене обґрунтування заявленого відводу суперечить приписам частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, яка встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів у об`єктивності чи неупередженості судді Смілянця Едуарда Станіславовича, або свідчили про неможливість його участі у розгляді даної справи, позивачем не зазначено.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись 36, 37, 40, 321, 325, КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Смілянця Е.С. по справі №560/4141/19 відмовити.

Справу №560/4141/19 передати до відділу надання інформаційних послуг, руху адміністративних справ та діловодства суду для передачі її попередньо визначеній колегії суддів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Гонтарук В. М.