Справа № 520/18297/2020
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 лютого 2021 р. № 520/18297/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сагайдака В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ), до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ), Головного Управління Державної казначейської служби у Харківській області (вул. Бакуліна, буд. 18, м. Харків, 61166, ) про визнання стягнення суми бюджетного відшкодування та пені,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області, на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код рнокпп НОМЕР_1 , п/р № НОМЕР_2 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у м. Харкові) суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2016 року у сумі 1142,00 грн. (одна тисяча сто сорок дві грн. 00 коп. );

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код рнокпп НОМЕР_1 , п/р № НОМЕР_2 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у м. Харкові) пеню за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по деклараціям за січень 2016 року в сумі 8866,00 грн. за період з 12.08.2016 р. по 08.12.2020 р. в розмірі 6441,83 грн., за лютий 2016 року в сумі 929,00 грн. та березень 2016 року в сумі 466,00 грн. за період з 12.08.2016 р. по 30.11.2020 р. в розмірі 1011,38 грн.; за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ по декларації за квітень 2016 р. в сумі 1142,00 грн. за період з 28.09.2017 р. по 15.12.2020 р. в розмірі 619,95 грн., у загальній сумі 8073,16 грн. (вісім тисяч сімдесят три грн. 16 коп.).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що несвоєчасна виплата позивачу відповідних сум бюджетного відшкодування з ПДВ надає йому право, у порядку, передбаченому положеннями пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України отримати пеню за час такої затримки.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження по адміністративній справі.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 подала до Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області податкові декларації з податку на додану вартість: за січень 2016 року, в якій платником податків задекларовано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 26 573,0 грн; суму ПДВ до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (р.20.2.1) у сумі 8 866,00 грн.

При перевірці податкової декларації з ПДВ за січень 2016 року встановлено не заповнення службового поля ряд, 19.1 «Сума, обчислена відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації», що є порушенням пп.2 п.5 розділу III «Розрахунки за звітний період» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21.

За лютий 2016 року в якій платником податків задекларовано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 18 636,00 грн.; суму ПДВ до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у сумі 929,00 грн.

При перевірці податкової декларації з ПДВ за лютий 2016 року встановлено не заповнення службового поля ряд. 19.1 «Сума, обчислена відповідно до пункту 2001 .3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації» та ряд.20.3 «Зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного», що є порушенням пп.2, пп.3. пп.4 п.5 розділу III «Розрахунки за звітний період» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21.

За березень 2016 року в якій платником податків задекларовано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 18 173,00 грн; суму ПДВ до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (р.20.2.1) у сумі 466,00 грн.

При перевірці податкової декларації з ПДВ за березень 2016 року встановлено не заповнення службового поля ряд. 19.1 «Сума, обчислена відповідно до пункту 2001 .3 статті2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації» та ряд.20.3 «Зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду)», що є порушенням пп.2, пп.3, пп.4 п.5 розділу III «Розрахунки за звітний період» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21.

За результатами розгляду матеріалів перевірок Східною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області податковими повідомленнями-рішеннями ФОП ОСОБА_1 № зменшено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2016 року у розмірі 8 866,00 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 2 216,50 грн., № зменшено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2016 року у розмірі 929,0 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 232,25 грн., № зменшено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2016 року у розмірі 466,00 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 233,00 грн.

Позивачем подано скарги до ГУ ДФС у Харківській області від 20.06.2016 № 1/16 та від 10.07.2016 № 10/16.

Рішенням № 428/ФОП/20-40-10-14 від 04.08.2016 р. ГУ ДФС у Харківській області скасувала податкові повідомлення-рішення Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області № , № , № та задовольнила скарги ФОП ОСОБА_1 .

Позивач звернулась до відповідача з вимогою надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновки із зазначенням сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з державного бюджету, на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за січень, лютий та березень 2016 р. у сумі 10261,00 грн.

Однак контролюючий орган не вчинив відповідних дій, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

За визначенням, наведеним у підпунктах 14.1.18 та 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника; пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлені статтею 200 ПК України.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин у цій справі) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 статті 200 ПК України платник податку, який мас право па отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з положеннями пунктів 200.12 та 200.13 статті 200 ПК України контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Згідно зі ст. 200.15 Податкового Кодексу України передбачено, що після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 200.23 статті 200 ПК України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення гієні, протягом строку її дії. включаючи день погашення.

Враховуючи приписи п.п. 4.1.18, 14.1.162 ст.14 ПК України пеня є видом відповідальності за несвоєчасне виконання державою взятих на себе грошових зобов`язань перед платником податку на додану вартість, у вигляді бюджетного відшкодування.

Відповідно до п. 200.17 ст. 200 Податкового кодексу України джерелом сплати бюджетного відшкодування (в тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету.

Зміст статті 25 Бюджетного кодексу України свідчить, що Державне казначейство здійснює безспірне списання з рахунків, на яких обліковуються гроші Державного бюджету та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийнято державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Відповідно до п.п.6 п.16 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 №845, органи казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів з метою забезпечення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного та місцевих бюджетів з відшкодування такого податку.

Зі змісту наведених норм можна дійти висновку, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з ПДВ протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня.

Норми Податкового Кодексу України не вимагають при нарахуванні пені застосування порядку відшкодування бюджетної заборгованості з ПДВ. Виникнення сум бюджетної заборгованості та пені є різними за своєю правовою суттю.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 ПК України передбачено право платника податків оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Статтею 102 ПК України передбачено строк давності у 1095 днів, зокрема на право контролюючого органу щодо проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань (пункт 102.1); стягнення податкового боргу (пункт 102.4); право платника податків на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (пункт 102.5).

Крім того, положеннями пункту 43.3 статті 43 ПК України встановлено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Системний аналіз положень статті 43 та пункту 200.23 статті 200 ПК України дає підстави для висновку про те, що пеня нараховується на суму бюджетної заборгованості в силу Закону та не залежить від волевиявлення платника податку на додану вартість.

Визначений законодавцем строк в 1095 днів також свідчить на користь того, що ПК України надано можливість захистити своє право на стягнення пені у зв`язку з несвоєчасним відшкодування державою ПДВ протягом цього строку.

Таким чином, після закінчення установлених чинним законодавством строків для адміністративної процедури перевірки наявності у платника права на бюджетне відшкодування у результаті невчинення компетентними органами належних дій невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість.

При цьому, право платника податків на стягнення заборгованості з бюджетного відшкодування ПДВ та нарахованої пені повинно бути реальним і забезпечуватись практичною можливістю, в тому числі, шляхом звернення до суду.

Відповідно до пункту 5.2 статті 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Отже, ПК України є спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників спірних відносин, в тому числі захисту порушеного права у судовому порядку. Вказане повною мірою кореспондується із статтею 99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та статтею 122 КАС України (в редакції з 15.12.2017 р.).

Вирішуючи питання щодо обчислення строку звернення до адміністративного суду слід врахувати й те, що в силу положень пункту 102.4 статті 102 ПК України контролюючим органам надано право стягнення податкового боргу протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення такого податкового боргу.

Оскільки контролюючі органи наділені правом стягнення з платників податків податковий борг та пеню на нього протягом 1095 днів то, для цілей забезпечення принципів справедливості, рівності і балансу у відносинах між платниками і державою, аналогічне право на стягнення пені протягом 1095 днів повинно бути забезпечено і для платників податків.

Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 ПК України для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів.

Вказане відповідає висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.03.2019 р. у справі № 822/553/17, адміністративне провадження № К/9901/35351/18, від 30.05.2019 р. у справі № 819/3144/15, Постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 р. у справі № 820/1750/18, від 15.04.2020 р. по справі № 360/3762/18.

Верховний суд у вказаних рішеннях дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого ПДВ з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 ГІК України для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів.

Захист порушеного права платника податків у спосіб стягнення з Державного бюджету України пені відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові від 12.02.2019 у справі № 826/7380/15, провадження №11-778апп18 (№ в ЄДРСР 80427413).

Застосувавши норму частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та висновки Європейського суду з прав людини щодо застосування цієї норми, викладені, зокрема в рішеннях у справі «Бейелер проти Італії» від 5 січня 2000 року, у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року, у справі «Інтерсплав проти України» від 9 січня 2007 року, враховуючи відсутність механізму реального відшкодування платнику ПДВ узгодженої суми бюджетного відшкодування цього податку, та з огляду на те. що такі способи захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права Товариства, є стягнення з Державного бюджету України через І У ДКС України у м. Києві на користь позивача заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

В свою чергу, відсутність вказаних коштів у бюджеті або їх непередбачений на такі видатки не є перешкодою для задоволення вимог позивача у цій справі згідно ст. 200.17. «Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.»

За правилами Порядку взаємодії органів Державної фіскальної служби України та органів Державної казначейської служби України у процесі судового розгляду та виконання рішень суду про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, або стягнення митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.03.2016 №343 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.04.2016 за №496/28626, відповідачем у таких справах є орган ДФС, на обліку якого перебуває платник податків та орган казначейства за місцем знаходження відповідного органу ДФС.

Відповідно до ст. 200.15 ПК України у разі неузгодження контролюючим органом суми податку. заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків».

Отже, внаслідок невиконання контролюючим органом своїх зобов`язань щодо своєчасного виконання вимог пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України позивач має право на стягнення пені.

Згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року (далі - Конвенція), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України", вбачається, що збільшення податковим органом зобов`язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Європейським судом з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява №803/02), "Булвес АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03) було зазначено, що затримки у відшкодуванні ПДВ можна вважати втручанням у право на мирне володіння своїм майном, а постійні затримки відшкодування і компенсації у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, так само як і стан невизначеності щодо часу повернення коштів, порушує "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном.

Така позиція Європейського суду з прав людини свідчить на користь висновку, що в контексті податкових спорів позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит чи бюджетне відшкодування ПДВ) розглядається як позбавлення власності.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд повинен застосувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Розподіл інших судових витрат, зокрема, судового збору, в порядку ст. 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 код НОМЕР_1 ), до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Головного Управління Державної казначейської служби у Харківській області (вул. Бакуліна, буд. 18, м. Харків, 61166, ) про стягнення суми бюджетного відшкодування та пені задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області, на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код рнокпп НОМЕР_1 , п/р № НОМЕР_2 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у м. Харкові) суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2016 року у сумі 1142,00 грн. (одна тисяча сто сорок дві грн. 00 коп. )

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код рнокпп НОМЕР_1 , п/р № НОМЕР_2 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у м. Харкові) пеню за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по деклараціям за січень 2016 року в сумі 8866,00 грн. за період з 12.08.2016 р. по 08.12.2020 р. в розмірі 6441,83 грн., за лютий 2016 року в сумі 929,00 грн. та березень 2016 року в сумі 466,00 грн. за період з 12.08.2016 р. по 30.11.2020 р. в розмірі 1011,38 грн.; за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ по декларації за квітень 2016 р. в сумі 1142,00 грн. за період з 28.09.2017 р. по 15.12.2020 р. в розмірі 619,95 грн., у загальній сумі 8073,16 грн. (вісім тисяч сімдесят три грн. 16 коп.).

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420,40 грн.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Державної казначейської служби у Харківській області (вул. Бакуліна, буд. 18, м. Харків, 61166, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 лютого 2021 року.

Суддя Сагайдак В.В.