Справа № 420/11030/20
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовною заявою Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання відповідачів вчинити дії щодо приведення до попереднього стану об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити наступний порядок виконання рішення суду, а саме зобов`язати відповідачів привести до попереднього стану за власний рахунок квартиру АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу самовільно прибудованого балкону та у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку застосувати вимоги ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусової організації виконавчих дій, спрямованих на приведення самовільно реконструйованого балкону за вказаною адресою.

Позивач обґрунтовує позов тим, що відповідно до п.2.8 Положення про Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради №1934-VІІ від 26.04.2017 року, районна адміністрація здійснює заходи щодо виявлення на території району фактів самовільного будівництва або реконструкції та вирішує питання щодо знесення самочинно побудованих об`єктів або приведення самочинно реконструйованих об`єктів у первинний стан. Листом КП ЖКС «Хмельницький» №1374 від 26.10.2018 року повідомлено районну адміністрацію про виявлене самовільне будівництво за адресою: АДРЕСА_1 , співвласниками квартири за вказаною адресою є ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу від 17.07.2010 року. Так, ОСОБА_1 самовільно надбудував літній майданчик над під`їздом будинку АДРЕСА_3 , вимоги припису майстра дільниці №1 КП ЖКС «Хмельницький» №011251 від 25.10.2018 року щодо припинення розширення квартири та надання у триденний термін дозвільних документів на будівництво не виконав, про що 07.12.2018 року складено акт. Актом дільниці №1 КП ЖКС «Хмельницький» від 23.01.2019 року зафіксовано, що власники квартири АДРЕСА_2 виконали надбудову майданчику над під`їздом будинку та переобладнали її у балкон, що призвело до збільшення загальної площі квартири, у зв`язку з чим Малиновською районною адміністрацією 22.11.2018 року прийнято розпорядження №468/01-06 «Про приведення об`єкту нерухомого майна до попереднього стану за адресою: АДРЕСА_1 », яке відповідачем не виконано.

Враховуючи, що відповідачем самовільно здійснено розширення балкону без затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації та фактично без дозвільних документів здійснено реконструкцію квартири шляхом збільшення площі балкону, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі відзиви на позовну заяву або будь-яких інших пояснень по суті спірних правовідносин не надали.

При цьому наявна у матеріалах справи судова кореспонденція, яка надсилалася на адреси відповідачів, а саме ухвала про відкриття провадження по справі від 21.12.2020 року, повернулася до суду з відповідними поштовими повідомленнями з відмітками відділу Укрпошти «за закінченням терміну зберігання», про що складені довідки від 11.02.2021 року.

Проте, як вбачається з відповіді Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління ДМС України в Одеській області на запит суду, місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є: АДРЕСА_1 , та саме на вказану адресу направлялась судова кореспонденція.

Відповідно до ч.5, 6 ст.251 КАС України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є, зокрема: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, ухвала про відкриття провадження по справі, надіслана на адресу місцезнаходження відповідача, вважається врученою 11.02.2021 року.

Крім того, ст.124 КАС України визначено, що судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Судові виклики або судове повідомлення учасників справи здійснюється: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Відповідно до ч.11 ст.126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Ухвалою суду від 26.10.2020 року позов залишений без руху.

Ухвалою суду від 21.12.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання.

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявності його задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 17.07.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-836 (а.с.28-29). Вказана інформація також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26886628 від 02.08.2010 року, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» (а.с.27) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №151013017 від 26.12.2018 року, №244985252 від 18.02.2020 року (а.с.11-13, 77-81).

Відповідно до п.1 Договору купівлі-продажу від 17.07.2010 року та технічного паспорту виготовленого станом на 09.07.2010 року, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» вбачається, що квартира розташована на третьому поверсі трьохповерхового будинку та складається з двох жилих кімнат, окремої кухні та туалету, загальною площею 38,4 кв.м., в тому числі житловою площею 30,0 кв.м. (а.с.28-32).

25.10.2018 року КП «ЖКС «Хмельницький» за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено факт самовільного будівництва, а саме ОСОБА_1 здійснює надбудову майданчика над під`їздом будинку, за наслідками чого складено Акт (а.с.16) та видано припис щодо надання правовстановлюючих документів на проведення робіт щодо надбудови літнього майданчика над під`їздом будинку (а.с.17). Вказаний припис вручено ОСОБА_1 25.10.2018 року.

Крім того 25.10.2018 року майстром дільниці №1 КП «ЖКС «Хмельницький» ОСОБА_3 складено припис №011251 за ст.152 КУпАП, у зв`язку з самовільною надбудовою ОСОБА_1 літнього майданчика над під`їздом будинку АДРЕСА_3 (а.с.18-19), а також протокол про адміністративне правопорушення №011251 за ст.152 КУпАП щодо ОСОБА_1 (а.с.20-21). Примірники вказаних припису та протоколу вручено ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом на даних документах, Та у протоколі про адміністративне правопорушення №011251 від 25.10.2018 року міститься пояснення відповідача здійснював укріплення під`їзду.

26.10.2018 року КП «ЖКС «Хмельницький» звернулося до голови Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради з повідомленням, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здійснюється самовільна надбудова літнього майданчика над під`їздом будинку, дозвільні документи відсутні, на вручений припис про надання правовстановлюючих документів не реагує, для видання розпорядження про демонтаж (а.с.14)

06.11.2018 року Адміністративною комісією Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №610, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 680,00 грн. (а.с.22). Вказану Постанову направлено відповідачу поштою 07.11.2018 року.

22.11.2018 року позивачем прийнято розпорядження №468/01-06 «Про приведення об`єкту нерухомого майна до попереднього стану за адресою: АДРЕСА_1 », яким встановлено, що ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , самочинно здійснила реконструкцію квартири шляхом прибудови балкону та зобов`язано ОСОБА_2 привести до попереднього стану об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 у термін до 06.12.2018 року (а.с.35), та, як вбачається з акту КП «ЖКС «Хмельницький» від 07.12.2018 року ОСОБА_1 вручено розпорядження №468/01-06 від 22.11.2018 року, яке станом на 07.12.2018 року не виконано (а.с.23).

Також представниками КП «ЖКС «Хмельницький» 23.01.2019 року складено акт про те, що надбудований ОСОБА_1 майданчик на під`їздом будинку переобладнаний в балкон, до якого додано фотофіксацію, у зв`язку з чим відповідачу вручено припис про надання правовстановлюючих документів та складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.152 (а.с.24-25).

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 2 ст.383 ЦК України передбачено право власника квартири на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з пп.1 п. «а» ч.1 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, власні (самоврядні) повноваження, зокрема, управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Підпунктом 3 п. «б» ч.1 ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, окрім іншого, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічні положення містяться у ст.14 Закону України «Про основи містобудування».

Згідно ст.7 Закону України «Про основи містобудування», державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, у тому числі органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку встановленому законодавством.

Державний контроль у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування (ч.1 ст.24 Закону України «Про основи містобудування»).

Відповідно до п.1.1. Положення про Малиновську району адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради №1934-VII від 26.04.2017 року, Малиновська райадміністрація є виконавчим органом Одеської міської ради та створюється нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Малиновського району м. Одеси згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до п.2.4, 2.8, 2.13 вказаного Положення, Малиновська райадміністрація вживає заходи щодо недопущення самочинного будівництва, псування жилих будинків та об`єктів благоустрою; здійснює заходи щодо отримання інформації про замовника (власника) об`єкта будівництва, наявність передбачених чинним законодавством дозвільних документів щодо виконання підготовчих та (або) будівельних робіт за відповідним об`єктом будівництва, тощо; здійснює заходи щодо виявлення на території району фактів самовільного будівництва або реконструкції та вирішує питання щодо знесення самочинно побудованих об`єктів або приведення самочинно реконструйованих об`єктів у первинний стан; звертається до суду з позовами до фізичних та юридичних осіб, які обмежують права та законні інтереси територіальної громади, та з інших питань в межах своїх повноважень.

З огляду на наведені приписи ЖК, Законів України та Положення про Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради, позивач у сферах містобудування та житлово-комунального господарства має владні повноваження зі здійснення контролю за технічним станом, використанням, утриманням і схоронністю об`єктів житлового фонду усіх форм власності, і для виконання цих повноважень наділений правом звернення до суду з відповідними позовами.

Користування квартирами приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України (стаття 179 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК).

У відповідності до п.3.2 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»: будівництво це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва. Нове будівництво будинків, будівель, споруд здійснюється з метою створення об`єктів виробничого або невиробничого призначення.

Згідно з п.3.21 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»: реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг; реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Відповідно до п.3.2, 3.20 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення»: балкон виступаюча з площини стіни фасаду обгороджена площадка; дітні приміщення відкриті до зовнішнього простору приміщення (балкони, лоджії, тераси), які розташовані в неопалюваному об`ємі квартири (будинку) і призначені для сезонного використання. Розділом 13 «Реконструкція та капітальний ремонт» ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» визначені обставини, які мають враховуватися при здійсненні, зокрема, реконструкції житлового будинку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.13 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 «Про деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Вимогами ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 року встановлено, що право на виконання підготовчих та будівельних робіт, на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), надається після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт до органів архітектурно-будівельного контролю. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Прибудова вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови житлового будинку шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку. Для здійснення надбудов, прибудов, інших перепланувань та переобладнань зі зміною конфігурації фасаду виробляються також містобудівні умови та обмеження з подачею відповідних документів.

Відповідно до ст.152 ЖК, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Водночас пунктами 1.4.1., 1.4.4. Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року (далі Правила №76), визначено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Згідно з п. 1.4.6 Правил №76, власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Суд зазначає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт самовільної надбудови літнього майданчика (балкону) над під`їздом будинку та реконструкції квартири №15, за адресою: м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 11, без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено вимоги п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466.

Як встановлено судом відповідачами було здійснено прибудову біля зовнішньої стіни будинку (балкон), що передбачає втручання в несучі огороджувальні конструкції (зовнішню стіну) такого будинку при її будівництві, а отже потребує отримання власниками документів, що дають право на виконання робіт з переобладнання жилого будинку. Проведення таких робіт без отримання відповідного права від органів державного архітектурно-будівельного контролю є порушенням містобудівного законодавства України (ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності») та є самочинним будівництвом. Водночас суд враховує, що внаслідок здійснення такої добудови відповідачами, змінилися геометричні розміри самого будинку.

Крім того, як вбачається з технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , виготовленого станом на 09.07.2010 року, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», у складі квартири відсутній балкон (лоджія) (а.с.30-32).

Будинок АДРЕСА_3 перебуває на балансі Одеської міської ради.

Квартира АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності та відповідного повідомлення до органів архітектурно-будівельного контролю щодо реконструкції квартири АДРЕСА_4 та добудови літнього приміщення (балкону) відповідачі не надавали.

Суд звертає увагу, що у межах розгляду даної адміністративної справи, судом не досліджується питання правомірності прийняття розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №468/01-06 від 22.11.2018 року «Про приведення об`єкту нерухомого майна до попереднього стану за адресою: АДРЕСА_1 », оскільки вказані питання не входять до предмету доказування у даній адміністративній справі. Доказів оскарження чи скасування в судовому порядку вказаного розпорядження суду не надано, зокрема зворотного матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що за змістом пункту 1.4.6 Правил №76, підставами для зобов`язання власника привести за свій рахунок приміщення до попереднього стану є не будь-яке самовільне переобладнання або перепланування приміщення, а таке переобладнання або перепланування, наслідками якого є порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, погіршення технічного стану жилого будинку у цілому та порушення прав інших споживачів, у тому числі мешканців житлового будинку.

Суд вважає, що проведення реконструкції квартири АДРЕСА_4 та добудова біля зовнішньої стіни будинку літнього приміщення (балкону), за адресою: АДРЕСА_3 , що належить відповідачам на праві власності, без складення проектної документації та дослідження усіх можливих ризиків, а також без отримання необхідних дозвільних документів, безумовно є істотним порушенням вимог будівельного законодавства, яке виявлено контролюючим органом.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права викладена, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №1527/14472/12 від 22.04.2019 року.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та встановлені контролюючим органом порушення, які до цього часу відповідачем добровільно не усунені, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за власний рахунок привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_5 в первинний стан, який існував до проведення ними будівельних робіт та демонтувати самовільно прибудований балкон.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі Конвенція), ратифікована Законом України N475/97-ВР від 17.07.1997 року, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Отже, вищевказана норма гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення ЄСПЛ у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховуючи принципи верховенства права, належного врядування, вважає, що свавільне втручання у право відповідача мирно володіти майном, яке підлягає захисту згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції відсутнє.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень, з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У даній справі відсутні витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, а тому, жодні витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст.9, 73, 77, 90, 139, 241-246, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради (65078, м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 22, ) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за власний рахунок привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_5 в первинний стан, який існував до проведення ними будівельних робіт та демонтувати самовільно прибудований балкон.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання, в порядку та строки, встановлені ст.ст.295, 297 та з урахуванням п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іванов Е.А.

.