Справа № 640/12980/20
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кірчева В.О. про відвід суддів Бєлової Л.В., Аліменка В.О., Безименної Н.В. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, треті особи: Національна поліція України, Державна міграційна служба України, Служба безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 08 жовтня 2020 року:

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні нагляду за додержанням законів Службою безпеки України, у зв`язку з проведенням оперативно-розшукової та контррозвідувальної діяльності, в результаті якої Службою безпеки України було прийнято заборони в`їзду в Україну ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, у зв`язку з проведенням оперативно-розшукової діяльності, в результаті якої Державною міграційною службою України було прийнято заборони в`їзду в Україну ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати посадових осіб Офісу Генерального прокурора надати письмові вказівки Службі безпеки України щодо закриття оперативно-розшукової та контррозвідувальної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати посадових осіб Офісу Генерального прокурора надати письмові вказівки Національній поліції України щодо закриття оперативно-розшукової справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати уповноважених посадових осіб Офісу Генерального прокурора надати письмові вказівки Службі безпеки України щодо скасування постанови Служби безпеки України від 30 червня 2020 року № 5/2/4-6588 та Доручення Служби безпеки України від 30 червня 2020 року №5/2/4-6589 про заборону громадянину Ізраїлю ОСОБА_1 в`їзду в Україну строком на 3 роки;

- зобов`язати уповноважених посадових осіб Офісу Генерального прокурора надати письмові вказівки Національній поліції України про необхідність скасування Державною міграційною службою України:

рішення Державної міграційної служби України від 23 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як громадянина Словенської Республіки, про заборону йому в`їзду в Україну строком на 3 роки;

рішення Державної міграційної служби України від 23 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як громадянина Держави Ізраїль, про заборону йому в`їзду в Україну строком на 3 роки;

рішення Державної міграційної служби України від 16 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як громадянина Російської Федерації, про заборону йому в`їзду в Україну строком на 3 роки.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, третьою особою - Службою безпеки України подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Також не погоджуючись з таким рішенням суду, третьою особою - Національною поліцією України подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог, викладених в його резолютивній частині під пунктами 5 та 7, та прийняти нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Служби безпеки України та Національної поліції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, треті особи: Національна поліція України, Державна міграційна служба України, Служба безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

18 лютого 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Кірчева В.О. про відвід суддів Бєлової Л.В., Аліменка В.О., Безименної Н.В.

Заява про відвід мотивована тим, що при процедурі розподілу справи між суддями було порушення, оскільки на час автоматизованого розподілу справ суддя Аліменко В.О. був тимчасово непрацездатним, однак, відповідно до звіту, надалі був обраний суддею колегії у даній справі.

Також, адвокат Кірчев В.О. вказує, що апелянтом у даній справі є Національна поліція України, а з декларації родинних зв`язків судді Аліменка В.О. 30.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 (брат дружини) з 2011 року працює на різних посадах в Департаменті формування політики щодо підконтрольних Міністрові органів влади та моніторингу Міністерства внутрішніх справ України.

Представник ОСОБА_1 у заяві про відвід суддів також зазначає, що суддя Аліменко В.О. висловив свою негативну позицію щодо оскаржуваного рішення, чим створив завідомо негативне ставлення інших суддів колегії до оскаржуваного рішення.

Щодо наявності підстав для відводу суддів Бєлової Л.В., Безименної Н.В. , адвокат Кірчев В.О. зазначив, що позивач у даній справі ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації, і, на його думку, судді Бєлова Л.В. та Безименна Н.В. можуть бути упередженими під час розгляду справи за участю громадян Російської Федерації, оскільки, на думку позивача, вже мають сформовану позицію під час розгляду ряду справ з реєстрації та обмеження пересування, про що свідчить, зокрема, аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень.

Адвокат Кірчев В.О. вказав, що враховуючи позицію судді Аліменка В.О. та його негативне ставлення до оскаржуваного рішення, інші члени колегії - судді Бєлова Л.В., Безименна Н.В. під час надання пояснень сторонами, в судовому засіданні також висловили своє негативне ставлення до рішення суду першої інстанції, чим завідома, а саме до закінчення апеляційного розгляду, зробили помилкові висновки стосовно законності судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви про відвід та обставини справи, колегія суддів вважає такі обставини необґрунтованими.

Підстави для відводу судді визначені у частині першій статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частинами першою, другою статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 36 КАС України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Дослідивши зміст заяви представника ОСОБА_1 адвоката Кірчева В.О. про відвід суддів Бєлової Л.В., Аліменка В.О., Безименної Н.В., апеляційний суд не встановив обставин, передбачених ст. 36, 37 КАС України, які б перешкоджали суддям Бєловій Л.В., Аліменку В.О., Безименній Н.В. брати участь у розгляді цієї справи чи свідчили про їх упередженість.

Так, заява про відвід мотивована, зокрема, порушенням процедури розподілу справи між суддями, оскільки на час автоматизованого розподілу справ суддя Аліменко В.О. був тимчасово непрацездатним.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 грудня 2020 року для розгляду судової справи № 640/12980/20 визначено колегію суддів у складі: головуючого: Бєлової Л.В., суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

Порядок визначення складу суду передбачено статтею 31 КАС України.

Згідно з частинами першою-третьою вищевказаної статті, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач. Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.

Згідно з приписами частин десятої, шістнадцятої, сімнадцятої статті 31 КАС України, для кожної постійної колегії суддів збори суддів відповідного суду визначають резервних суддів строком на один рік.

Результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом.

Протокол має містити такі відомості: 1) дата, час початку та закінчення автоматизованого розподілу; 2) номер судової справи, категорія та коефіцієнт її складності, ім`я (найменування) учасників справи; 3) інформація про визначення списку суддів для участі (підстави, за яких судді не беруть участі) в автоматизованому розподілі; інформація про визначення судді, судді-доповідача; 4) підстави здійснення автоматизованого розподілу (повторного автоматизованого розподілу); 5) прізвище, ініціали та посада уповноваженої особи апарату суду, відповідальної за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Згідно з підпунктом 15.4 розділу VII Перехідних положень КАС України, установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється: до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше ніж три місяці з дня набрання ним чинності - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу; після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, визначеними цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 2 розділу VII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26 листопада 2010 року (далі - Положення), збори суддів вищих спеціалізованих судів, судів апеляційної та касаційної інстанцій визначають основний склад постійних колегій суддів, кожна у кількості трьох суддів, які мають спільні спеціалізації (спеціалізації постійної колегії). Для кожної постійної колегії суддів збори суддів відповідного суду визначають резервних суддів, з числа тих, що мають спеціалізацію постійної колегії. Кількість резервних суддів постійної колегії має забезпечити виключення випадків неможливості заміни судді в колегії з підстав, визначених пунктами 4 та 5 Розділу VIII цього Положення.

Згідно з пунктом 6 розділу VIII Положення, первісний розподіл судових справ здійснюється модулем автоматизованого розподілу в хронологічному порядку їх надходження до суду (реєстрації) в наступній послідовності: 1) формується список компетентних суддів для розгляду конкретної справи; 2) для компетентних суддів розраховуються коефіцієнти навантаження; 3) із числа компетентних суддів з урахуванням встановлених коефіцієнтів навантаження здійснюється випадковий вибір судді (судді-доповідача); 4) на підставі результатів проведеного автоматизованого розподілу проводиться коригування коефіцієнтів фактичного та середньозваженого навантаження суддів; 5) у разі визначення судді-доповідача проводиться визначення суддів, що входять до складу постійної колегії.

З системного аналізу наведених вище положень щодо порядку розподілу судових справ, в контексті спірних правовідносин, колегія суддів звертає увагу заявника, що первісно розподіл судової справи із врахуванням вищевказаних показників, здійснюється на суддю-доповідача.

За наслідком визначення судді-доповідача, системою проводиться визначення суддів, що входять до складу постійної колегії, при цьому, основний склад постійних колегій суддів, кожна у кількості трьох суддів, визначається та затверджується зборами суддів.

Станом на 10 грудня 2020 року, тобто дату здійснення автоматизованого розподілу судової справи № 640/12980/20 між суддями, постійний склад колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду визначено у складі: головуючого судді: Бєлової Л.В., суддів: Аліменка В.О., Безименна Н.В.

Колегія суддів також звертає увагу, що вищевказана інформація щодо персонального складу колегій Шостого апеляційного адміністративного суду станом на певну дату є загальнодоступною та розміщена, зокрема, на офіційному веб-сайті Шостого апеляційного адміністративного суду.

Відтак, з огляду на те, що суддя Аліменко В.О. входить до складу відповідної колегії суддів, враховуючи, що розподіл справи здійснюється на суддю-доповідача, а члени колегії визначаються автоматично згідно з затвердженим зборами суддів персональним складом постійних колегій, то в даному випадку здійснений автоматизований розподіл судової справи відповідає вимогам процесуального законодавства та жодним чином не свідчить про порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 КАС України.

Щодо доводів адвоката Кірчева В.О. про наявність підстав для відводу судді Аліменка В.О. з огляду на те, що апелянтом у даній справі є Національна поліція України, а з декларації родинних зв`язків судді Аліменка В.О. 30.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 (брат дружини) з 2011 року працює на різних посадах в Департаменті формування політики щодо підконтрольних Міністрові органів влади та моніторингу Міністерства внутрішніх справ України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліції», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно з Положенням про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженим постановою кабінету міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 878, Міністерство внутрішніх справ України (МВС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. МВС очолює Міністр, який призначається на посаду за поданням Прем`єр-міністра України і звільняється з посади Верховною Радою України.

Так, колегія суддів наголошує, що Національна поліція України та Міністерство внутрішніх справ України є окремими центральними органами виконавчої влади, незалежними один від одного, при цьому, Міністерство внутрішніх справ України не є учасником справи № 640/12980/20.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, а не безпосередньо Міністерством внутрішніх справ України, а особа, вказана у декларації родинних зв`язків судді Аліменка В.О. 30.01.2017 року працює в окремому Департаменті Міністерства внутрішніх справ України, і жодним чином не є Міністром внутрішніх справ України, який координує діяльність поліції, що свідчить про безпідставність доводів заявника адвоката Кірчева В.О.

Твердження адвоката Кірчева В.О. про те, що позивач у даній справі ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації, і, на його думку, судді Бєлова Л.В. та Безименна Н.В. можуть бути упередженими під час розгляду справи за участю громадян Російської Федерації, оскільки, на думку позивача, вже мають сформовану позицію під час розгляду ряду справ з реєстрації та обмеження пересування, про що свідчить, зокрема, аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень, є такими, що прямо суперечать положенням частини четвертої статті 36 КАС України, яким передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Обставини, з якими адвокат Кірчев В.О. пов`язує заявлений відвід, стосуються розгляду і вирішення інших справ за участю інших заявників, які жодного відношення до учасників даної справи не мають, а обґрунтування підстав відводу зводиться до надання оцінки та незгоди з ухваленими суддями Бєловою Л.В., Безименною Н.В. рішенням в інших справах, що свідчить про необґрунтованість доводів представника позивача.

Решта тверджень представника ОСОБА_1 адвоката Кірчева В.О., зокрема, про ніби-то завідома негативне ставлення суддів Бєлової Л.В., Аліменка В.О. , Безименної Н.В. до оскаржуваного рішення у справі № 640/12980/20 тощо, є виключно суб`єктивним сприйняттям заявника, що не підтверджується жодним чином, і є результатом його внутрішнього психологічного ставлення до ходу судового засідання, та не може бути підставою для задоволення заяви про відвід.

При цьому, слід звернути увагу, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Відтак, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Наведені у заяві представника ОСОБА_1 адвоката Кірчева В.О. про відвід суддів Бєлової Л.В., Аліменка В.О., Безименної Н.В. обставини не можуть слугувати підставами для відводу суддів як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Враховуючи викладене, перевіривши обґрунтування заяви, об`єктивно оцінивши доводи, що мають юридичне значення для вирішення заяви, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та практику Європейського суду з прав людини, колегія суддів дійшла висновку щодо необґрунтованості заяви заява представника ОСОБА_1 адвоката Кірчева В.О. про відвід суддів Бєлової Л.В., Аліменка В.О., Безименної Н.В.

Відповідно до частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. 36, 37, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кірчева В.О. про відвід суддів Бєлової Л.В., Аліменка В.О., Безименної Н.В. - визнати необґрунтованою.

Передати справу для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна