Справа № 473/353/21
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 р.м. ОдесаСправа № 473/353/21
Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
10:57, м. Вознесенськ;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
04.02.2021 року;
Головуючий в 1 інстанції: Лузан Л.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Танасогло Т.М.

За участю: секретаря Іщенка В.О.

апелянта ОСОБА_1

представника апелянта Вишневського А.А.

представника позивача Опаєць О.А.

перекладача Алайубі Ферас Джамаль

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 4 лютого 2021 року по справі за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) до Громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В:
ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив продовжити строк затримання на термін шість місяців з метою забезпечення примусового видворення за межі України громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до 20 год. 00 хв. 08.08.2021 року.

В обґрунтування позову зазначено, що судовими рішеннями в інших справах задоволено адміністративний позов органу охорони державного кордону про затримання громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 строком на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України. На виконання рішення суду прикордонною службою затримано громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 та поміщено його у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, проведено ідентифікацію особи на підставі паспорта для виїзду за кордон. Однак, у зв`язку із світовою пандемією захворювання на COVID-19 та запровадженням карантинних заходів, Алжирською Народною Демократичною Республікою закрито власні кордони та припинено авіаційне сполучення, що призвело до неможливості завершення процедури примусового видворення відповідача. Посилаючись на наведене, як на обставини непереборної сили (форс-мажор), а також на неможливість завершення процедури примусового видворення до спливу встановленого судом строку затримання відповідача, прикордонний загін просив продовжити цей строк на шість місяців, тобто до 20 год. 00 хв. 08.08.2021 року.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 4 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено. Суд продовжив строк затримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення, але не більше, ніж на шість місяців, тобто до 08.08.2021 року.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що завершення процедури примусового видворення неможливе з незалежних від позивача причин (будь-яке авіасполучення між Україною та Алжиром припинене, а відповідач ухиляється від його видворення в третю безпечну країну), а тому існує необхідність продовжити строк затримання відповідача для завершення процедури його видворення.

В апеляційній скарзі громадянин Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що особа відповідача ідентифікована, він має паспорт та документи, що дають можливість виїхати за межі території України. Крім того, карантинні обмеження та закриття державного кордону у країні його громадянської належності не відносяться до обставин, які встановлені ст. 289 КАС України та передбачають продовження строку затримання. Таким чином, підстави для утримання його у ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України» відсутні, а за наведених обставин продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не ґрунтується на законі.

У відзиві на апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, представниками прикордонної поліції Румунії поза пунктами пропуску в напрямку 768 прикордонного знаку, на відстані 3000 м від лінії державного кордону з України в Румунію був виявлений та затриманий громадянин Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , який 06.08.2020 року в складі групи осіб перетнув державний кордон України, ділянка відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, ратифікованої Законом від 15.01.2008 року №116-VI, 08.08.2020 року о 20:00 год. відповідач був переданий представникам Чернівецького прикордонного загону.

Рішенням Першотравневого районного суду від 11 серпня 2020 року по справі №725/3530/20 затримано громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на шість місяців, починаючи з 20:00 год. 08.08.2020 року.

Відповідача було ідентифіковано на підставі паспорта громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки для виїзду за кордон № НОМЕР_2 , виданого 07.05.2017 року, дійсний до 06.05.2027 року.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 серпня 2020 року по справі №725/3627/20 примусово видворено за межі території України - громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Затримано громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою забезпечення примусового видворення строком на шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме 20:00 год. 08.08.2020 року.

02.09.2020 року громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був поміщений до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України».

Разом з цим, згідно довідок ТОВ «Авіа системний інтегральний сервіс» станом на 11.11.2020 року, 01.12.2020 року, 28.12.2020 року авіасполучення з території України до Алжиру призупинене. Запропонований варіант перельоту на 01.03.2021 року.

У зв`язку із цим відповідачу було запропоновано видворення до третьої безпечної країни, а саме, до Королівства Марокко. Проте від вказаної пропозиції відповідач відмовився.

Не маючи можливості завершити видворення громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 за межі території України до країни громадянської належності у визначений судом шестимісячний строк, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про продовження на шість місяців строку затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частиною 1 ст. 289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно із ч.ч. 11, 12, 13 вказаної статті КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Ключовим у вирішенні питання про застосування таких заходів є наявність сукупних обставин: подання адміністративного позову про примусове видворення іноземця та неможливість забезпечити фактичне примусове видворення особи у визначений строк у зв`язку із не виконанням такого рішення, вчинення іноземцем перешкод у проведенні процедури видворення, а також існування ризику його втечі та відсутності документа, що дає право на виїзд з України.

Отже, продовження строку затримання застосовується адміністративним судом виключно за наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк, хоча органом вчинені всі залежні від нього дії.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» зі змінами, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12 березня 2020 на всій території України було встановлено карантин, який в подальшому неодноразово продовжувався та на час розгляду справи обмежувальні заходи не скасовані.

Наслідком встановлення карантину є, зокрема, заборона перевезень авіаційним транспортом, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2020 року №228 «Питання перевезень авіаційним транспортом».

Як свідчать обставини справи, аналогічні обмеження встановлені і в країні громадянської належності відповідача, а саме в Алжирській Народній Демократичній Республіці.

Разом з цим, альтернативно позивачем запропоновано відповідачу видворення до третьої безпечної країни, проте від вказаної пропозиції відповідач відмовився.

Позивачем до суду апеляційної надано довідку від ТОВ «АСІС», відповідно до якої найближчий варіант перельоту можливий 01.03.2021 року.

Таким чином, позивачем з необхідною ретельністю здійснювались всі залежні від нього заходи, направлені на невідкладне видворення відповідача за межі території України, однак через наявність обставин непереборної сили (відсутність транспортного сполучення з країною громадянської належності відповідача) та відсутності співпраці з боку відповідача (відмова від виїзду у третю безпечну країну), позивач не зміг завершити процедуру видворення у 6-ти місячний строк.

В свою чергу, відповідачем не заперечується, що у нього наразі відсутні легальні підстави для перебування на території України.

Оскільки на даний час процедуру видворення відповідача за межі території України не закінчено, а підстави для його подальшого легального перебування на території Україні відсутні, вимоги позивача про продовження строку затримання відповідача з метою забезпечення його примусового видворення за межі території України є обґрунтованими.

З огляду на доведеність вчинення позивачем всіх залежних від нього дій, направлених на примусове видворення відповідача за межі території України та наявності факторів непереборної сили, що унеможливили таке видворення у визначений строк та відсутність легальних підстав для перебування відповідача на території України, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність обставин для задоволення позову у повному обсязі.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають дійсним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 4 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло