Справа № 330/3127/20
Суддя: Юрлагіна Т. В.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 18.02.2021
Справа №330/3127/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Юрлагіна Т.В., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гринько Миколи Сергійовича до Мелітопольського міського відділу управління Державної міграційної служби в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та скасування рішення про примусове повернення за межі України в країну походження або третьої країни,

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2021 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за підсудністю з Якимівського районного суду Запорізької області надійшла цивільна справа №330/3127/20 за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гринько Миколи Сергійовича до Мелітопольського міського відділу управління Державної міграційної служби в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та скасування рішення про примусове повернення за межі України в країну походження або третьої країни.

Відповідно до частини 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; перевіряє дотримання строків звернення до суду та встановлює чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст. 80 КАС України суд може витребувати докази також до подання позову в порядку, встановленому статтями 114-117 цього Кодексу, який в даному випадку не дотримано.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поняття доказів визначено ст. 72 КАС України.

Так, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У ч.ч. 1, 4 ст. 79 КАС України вказано, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

З викладеного слідує висновок, що вимоги позову та заяв, клопотань, які подаються суду мають бути обґрунтованими та підтвердженими усіма достатніми та належними доводами та доказами, а у разі неможливості надати докази самостійно, зазначити які саме докази неможливо надати та обґрунтування неможливості їх надати самостійно. При цьому, належними та достатніми доказами в розумінні КАС є ті, що безпосередньо стосуються предмету позову, мають значення для вирішення справи і при сукупному дослідженню яких можна дійти висновку про наявність або відсутність певних обставин, які входять до предмету доказування.

З аналізу статті 5 КАС України вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому звернення до суду із позовом щодо захисту порушеного права має індивідуальний характер.

Судом встановлено, що зміст позовної заяви не відповідає долученим на її підтвердження доказам.

Додані до позовної заяви: рішення №35 про примусове повернення за межі України до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Азербайджан від 24 жовтня 2020 року, постанова про накладення адміністративного стягнення серії ПН МЗП №000906, квитанція №63119743 від 24.10.2020 року стосуються ОСОБА_2 , як вбачається з матеріалів справи позивачем по справі є ОСОБА_1 .

У зв`язку з чим, суду не можливо встановити наявність порушених прав позивача та обставини, які йому передували, які відносини виникли у зв`язку із такими порушеннями, які права були порушені та обрані позивачем способи захисту.

Відповідно до ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У статті 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

КАС України визначає вимоги до подання позовної заяви, які закріплені ст.ст. 160, 161 цього кодексу та які позивачем не додержані.

Таким чином, суд вважає необхідним залишити вказаний позов без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном п`ять днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гринько Миколи Сергійовича до Мелітопольського міського відділу управління Державної міграційної служби в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та скасування рішення про примусове повернення за межі України в країну походження або третьої країни - залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити недоліки позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання ухвали позивачем та роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду

Запорізької області Т.В.Юрлагіна