Справа № 183/894/21
Суддя: Майна Г. Є.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер справи 183/894/21
Провадження № 2-а/183/59/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю: секретаря судового засідання Волошиної А. П.,

представника позивача Кімстач Д. І.,

відповідача Ямбулатова Р. Ш.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про:

- затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України;

- вирішення питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

У С Т А Н О В И В:

18 лютого 2021 року позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищезазначеним адміністративним позовом, у якому просить ухвалити рішення, яким затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України та вирішити питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач останній в`їзд в Україну здійснив у 1992 році та з того часу з України не виїжджав. 20 серпня 2019 року у приміщенні Новомосковського РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області було виявлено відповідача, під час перевірки документів якого встановлено, що відповідач знаходиться на території України нелегально, після закінчення терміну тимчасового перебування до відповідних органів державної влади щодо продовження терміну перебування на території України не звертався, приймаючої сторони в Україні не має, від виїзду ухилився та перейшов на нелегальне становище, чим порушив чинне законодавство України. Іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду. Відповідач, із клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України, чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до ГУДМС України в Дніпропетровській області не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував. У зв`язку з порушенням правил перебування в Україні у відношенні відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Крім того, 20 серпня 2019 року позивачем було прийнято рішення про примусове повернення з України, яким відповідача зобов`язано залишити територію України у термін до 18 вересня 2019 року. Проте вказане рішення відповідачем не виконано, за вказаною відповідачем у протоколі про адміністративне правопорушення адресою його виявлено не було. У відповідача наразі відсутній документ, що дає право на виїзд з України (паспортний документ є недійсним оскільки термін його дії закінчився 05 жовтня 2017 року).

Враховуючи те, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до теперішнього часу не виконав без поважних причин рішення про примусове повернення, прийняте відносно нього Новомосковським РВ, на території України перебуває незаконно та в нелегальному становищі, паспортний документ відповідача є недійсним з 05 жовтня 2017 року, тривалий час ухиляється від виконання рішення про примусове повернення, є підстави вважати, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 і надалі ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також існує ризик його втечі позивач просить задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою суду від 18 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, зазначив, що копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав, про що надав відповідну розписку, послуг перекладача та захисника для розгляду цієї справи не потребує. Пояснив, що дійсно перебуває (проживає) на території України з 1992 року без законних підстав, з порушенням строків перебування, рішення про примусове повернення з України отримував та не виконав його, оскільки на території Російської Федерації нікого не має і виїхати у Російську Федерацію йому нікуди.

Судом установлено, що 20 серпня 2019 року під час здійснення прийому громадян співробітниками Новомосковського РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , який знаходиться на території України з 1992 року на нелегальному становищі (а.с. 13).

Відповідач ОСОБА_1 документований паспортом громадянина Російської Федерації серії 51 № 5489547, виданим 05 жовтня 2012 року, терміном дії до 05 жовтня 2017 року (а.с. 11).

Як убачається з повідомлення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 20 серпня 2019 року громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався (а.с. 16).

У зв`язку з порушенням правил перебування в Україні відносно відповідача 20 серпня 2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення. На підставі вказаного протоколу відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1700 грн. (а.с. 17, 18).

20 серпня 2019 року Новомосковським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області було прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , яким останнього зобов`язано залишити територію України у термін до 18 вересня 2019 року. Вказане рішення відповідач отримав 20 серпня 2019 року, що не заперечувалось відповідачем та підтверджується його підписом (а.с. 22-24).

Проте, станом на день розгляду цієї справи рішення у добровільному порядку не виконано. За повідомленням Державної прикордонної служби від 08 жовтня 2019 року, відомості про перетинання державного кордону громадянином Російської Федерації ОСОБА_1 у період з 20 серпня 2019 року по 06 жовтня 2019 року відсутні (а.с. 27).

Рішення про примусове повернення відповідачем не оскаржувалось.

18 лютого 2021 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області поданий адміністративний позов до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України, позов прийнятий до розгляду і відкрито провадження у справі.

Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд керується наступними правовими нормами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина 5 статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Відповідачем не повідомлено суду жодних причин невиконання рішення про примусове повернення від 20 серпня 2019 року. Таким чином не виконання зазначеного рішення суд розцінює як невиконання без поважних причин.

Згідно з ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України (п. 1);

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію (п. 2)

- взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації (п. 3);

- зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу (п. 4).

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України можна стверджувати, що застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного із заходів, передбачених ч. 1 ст. 289 КАС України можливе:

- за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення;

- за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

- якщо існує ризик втечі іноземця або особи без громадянства;

- у разі відсутності у іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Ураховуючи, що паспортний документ громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 серії 51 № 5489547, виданий 05 жовтня 2012 року, є недійсним з 05 жовтня 2017 року, іншого дійсного документу, що посвідчує його особу, відповідач не має, доказів того, що в Україні він має родичів, законні джерела доходу, міцні соціальні зв`язки суду не надано, а також те, що до теперішнього часу відповідач не виконав рішення про примусове повернення від 20 серпня 2019 року, перебуваючи в Україні з 1992 року не легалізував свого правового становища, і судом розглядається адміністративний позов про примусове видворення відповідача, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані підстави для застосування судом до відповідача одного із заходів, передбачених ч. 1 ст. 289 КАС України.

Оскільки позивач не звертався з позовною заявою про затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з позовною заявою зобов`язання останнього внести заставу та з позовною заявою про взяття останнього на поруки підприємства, установи чи організації, тому суд позбавлений можливості застосувати до останнього такі заходи.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і необхідно затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців.

Вирішуючи питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відмову у негайному виконанні рішення суду, оскільки діючим законодавством, зокрема ст. 371 КАС України, яка містить вичерпний перелік підстав для звернення рішення суду до негайного виконання, не передбачено можливості негайного виконання рішення суду про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Оцінюючи доводи позивача щодо наявності поважних причин пропуску звернення до суду з цим позовом, суд враховує наступне.

Як установлено ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Підстави для звернення з цим позовом у позивача виникли 18 вересня 2019 року, тобто з дня, до якого відповідач був зобов`язаний самостійно залишити територію України відповідно до рішення про примусове повернення.

Згідно з абзацами першим та другим ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства заходів затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частиною 14 ст. 289 КАС України передбачено, що розгляд питань, визначених цією статтею, здійснюється судом за обов`язкової участі сторін.

Відповідно до ч. 15 ст. 289 КАС України адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви.

Так, положеннями пункту 7 розділу 1 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22 січня 2018 року № 38/77), передбачено, що у рамках процедури примусового видворення органи ДМС, органи охорони державного кордону, органи СБУ: забезпечують участь у судовому розгляді іноземців, які затримані.

При цьому, згідно до положень ч. 1 ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Оскільки громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до теперішнього часу не залишив територію України, та, відповідно, не виконав прийняте відносно нього рішення Новомосковського РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області від 20 серпня 2019 року № 15 про примусове повернення з України, з метою контролю за виконанням рішення про примусове повернення з України та забезпечення участі у судовому засіданні громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноваженими посадовими особами відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, за повідомленням Новомосковського РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області, неодноразово здійснювалися виходи за адресою, вказаною у матеріалах справи про примусове повернення з України даного громадянина Російської Федерації, а саме: АДРЕСА_1 , проте, у ході проведених перевірок за вищезазначеною адресою, громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено не було. Отже, саме відсутність у суб`єкта владних повноважень фактичної можливості забезпечити участь у судовому засіданні особи-відповідача, до якого пред`явлено відповідний позов про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з незалежних від позивача причин, спричинило пропущення строків звернення до адміністративного суду, які суд вважає поважними.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 268, 289, 371 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Поновити Головному управлінню Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області строк звернення до суду з позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні задовольнити частково.

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України, з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців до 18 серпня 2021 року включно.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

-позивач: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області; адреса: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Шевченко,39:

-відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Г.Є. Майна