Справа № 640/8435/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року м. Київ №640/8435/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Державного нотаріуса Сьомої державної нотаріальної контори міста Києва Паньшиної О.В. Сьомої київської державної нотаріальної контори
провизнання бездіяльності протиправною та стягнення шкоди

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі також - позивачка, ОСОБА_1 ) з позовом до державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори Паньшиної О.В. та Сьомої київської державної нотаріальної контори, в якій просила:

- визнати протиправною бездіяльність державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори міста Києва Паньшиної О.В. як державного реєстратора, яка виразилася у відмові вчинити дії щодо вилучення обтяження на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язати нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори міста Києва Паньшину О.В. вчинити дії як державного реєстратора щодо вилучення обтяження на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме квартиру АДРЕСА_1 ;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сьомої державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_1 84 080,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю службової особи органу державної влади державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори Паньшиної О.В., які перерахувати за відповідними реквізитами;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сьомої київської державної нотаріальної контори судові витрати в розмірі 31 810,15 грн., які складаються з суми судового збору в розмірі 840,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 969,75 грн.

Ухвалою суду від 18 травня 2020 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 16 червня 2020 року.

Позовні вимоги вмотивовано протиправною бездіяльністю державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори Паньшиної О.В. як державного реєстратора у зв`язку відмовою у знятті арешту із квартири АДРЕСА_1 . Така протиправна бездіяльність заподіяла позивачці моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 84 080,00 грн, і яка полягає у погіршенні фізичного та психічного стану здоров`я позивачки, виникненні відчуття несправедливості через тривале невиконання рішення суду про зняття арешту з квартири, розчаруванні в системі нотаріату, підриві репутації позивачки, якого вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою нотаріуса, і через неможливість продати арештовану квартиру.

У судовому засіданні 16 червня 2020 року представник позивачки позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач державний нотаріус сьомої Київської державної нотаріальної контори Паньшина О.В. в запереченні на позовну заяву просила суд відмовити у її задоволенні, стверджуючи про правомірність своїх дій, з якими не погоджується позивачка, оскільки заява про зняття арешту з належної позивачці квартири нею подана без дотримання вимог, встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що виключає можливість зняття цього арешту.

Відповідач Сьома київська державна нотаріальна контора відзиву на позовну заяву до суду не надіслала, хоча належним чином повідомлена про судовий розгляд цієї справи.

Відповідачі в судове засідання, що відбулося 16 червня 2020 року, своїх представників не направили, хоча належним чином повідомлені про його проведення.

У судовому засіданні 16 червня 2020 року, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без виклику сторін.

Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши представника позивачки в судовому засіданні суд встановив, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 червня 2002 року у справі №2-2171 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

На виконання даної ухвали суду Державною нотаріальною конторою №7 міста Києва 04 жовтня 2004 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07 травня 2002 року внесено запис за реєстровим №7-43.

Ухвалою Дарницького районного суду від 15 липня 2002 року у справі №2-2171, яка набрала законної сили 30 липня 2002 року, знято арешт з вищевказаної квартири.

31 січня 2020 року адвокат позивачки Гринів О.В. звернувся в її інтересах до керівника Сьомої Київської державної нотаріальної контори із заявою, в якій зазначив про протиправне накладення заборони на відчуження майна, а саме вищевказаної квартири, що належить ОСОБА_1 , та просив скасувати цю заборону.

До заяви позивач долучив: договір про надання адвокатських послуг, копію свідоцтва адвоката та ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 липня 2002 року у справі №2-2171.

У відповідь на вказану заяву листом від 08 лютого 2020 року №522/01-16 Сьома Київська державна нотаріальна контора в особі державного нотаріусу ОСОБА_3 повідомила позивачку, що станом на час внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про накладення арешту на вищевказану квартиру існував реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомо майна, доступ для якого був лише у державних нотаріальних контор. Ухвали суду про накладення заборони та арешту надсилались до державних нотаріальних контор м. Києва, які в свою чергу заносили інформацію відповідно до ухвали суду.

Наказом Міністерства юстиції України від 18 серпня 2002 року №85/5 затверджено нове Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Всі архівні записи перенесено безпосередньо працівниками інформаційного центру Міністерства юстиції України до новоствореного реєстру. Арешт, накладений на згадану вище квартиру 07 червня 2002 року, перенесений 04 жовтня 2004 року.

Ухвала Дарницького районного суду міста Києва до Сьомої Київської державної нотаріальної контори від 15 липня 2002 року у справі №2-2171 про зняття арешту не надходила.

З 01 січня 2013 року почав функціонувати Державний реєстр реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який регулює порядок вилучення обтяжень (арештів) на нерухоме майно відповідно до загального порядку проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

З 01 січня 2013 року реєстраційні дії проводять державні реєстратори. Накладення та зняття арешту з майна боржника на підставі рішення суду належить також до компетенції судового виконавця, який є також державним реєстратором.

Водночас позивачці роз`яснено про можливість особистого або через представника звернення до державного реєстратора м. Києва в будь-який Центр надання адміністративних послуг із заявою разом із рішенням суду про зняття арешту, зареєстрованого належним чином (з можливістю його перевірки) та документом про сплату адміністративного збору.

Не погоджуючись із такою відповіддю позивачка в особі адвоката Гринів О.В. звернулась зі скаргою від 19 лютого 2020 року на дії державного нотаріуса ОСОБА_3 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

За наслідками розгляду вказаної скарги Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 13 березня 2020 року №6210/6-20 повідомило адвоката ОСОБА_4 про відсутність в діях названого вище державного нотаріуса протиправних дій чи бездіяльності, вказуючи, що остання не відмовила позивачці у вилученні арешту, а лише роз`яснила порядок вилучення арешту та надала перелік необхідних документів. Водночас роз`яснено про можливість вирішення питання вилучення арешту за умови звернення до державного реєстратора, яким у тому числі є і державний нотаріус, із визначеними законодавством документами.

Оцінюючи доводи позивачки про протиправну бездіяльність державного нотаріуса Сьомої Київської державної нотаріальної контори Паньшиної О.В. як державного реєстратора щодо відмови вилучити обтяження на квартиру АДРЕСА_1 , суд виходить із такого.

Згідно зі статтею 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав здійснюється у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV (далі - Закон №1952-ІV) та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі - Порядок №1127).

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 1 Закону №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження;

Згідно з пунктами 1 та 2 частини третьої статті 10 вказаного Закону державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

- відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 18 вищевказаного Закону державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Згідно з частиною сьомою статті 18 Закону №1952-ІV у разі подачі документів на державну реєстрацію уповноваженою на те особою встановлюється обсяг повноважень такої особи на підставі документа, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи.

Для цілей проведення реєстраційних дій документом, що підтверджує повноваження діяти від імені іншої особи, є документ, що підтверджує повноваження законного представника особи, нотаріально посвідчена довіреність або відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про особу, уповноважену діяти від імені юридичної особи.

Дійсність довіреності, нотаріально посвідченої відповідно до законодавства України, перевіряється за допомогою Єдиного реєстру довіреностей.

Згідно з частиною восьмою статті 18 Закону №1952-ІV державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Частиною п`ятнадцятою указаної статті також визначено, що вимоги до оформлення заяв, а також вимоги до оформлення рішень державних реєстраторів, що приймаються за результатом їх розгляду, їх форми затверджуються Міністерством юстиції України.

Відповідно до статті 20 Закону №1952-ІV заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

У разі якщо оригінали документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

Заява на проведення реєстраційних дій у паперовій формі подається за умови встановлення особи заявника. Встановлення особи громадянина України здійснюється за паспортом громадянина України або за іншим документом, що посвідчує особу, передбаченим Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Заява на проведення реєстраційних дій в електронній формі подається за умови підписання її заявником з використанням засобів електронної ідентифікації з високим рівнем довіри.

У разі подання заяви уповноваженою на те особою державним реєстратором встановлюється обсяг повноважень такої особи на підставі документа, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи.

Для цілей проведення реєстраційних дій документом, що підтверджує повноваження діяти від імені іншої особи, є документ, що підтверджує повноваження законного представника особи, нотаріально посвідчена довіреність або відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про особу, яка уповноважена діяти від імені юридичної особи.

Дійсність довіреності, нотаріально посвідченої відповідно до законодавства України, перевіряється за допомогою Єдиного реєстру довіреностей.

Про подання/отримання заяви на проведення реєстраційних дій державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву, а також відповідного користувача, обтяжувача.

Порядок подання заяв у сфері державної реєстрації прав та повідомлення власника об`єкта нерухомого майна, а також відповідного користувача, обтяжувача про подані заяви визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Заява про проведення реєстраційних дій, надання інформації з Державного реєстру прав не приймається в разі:

1) відсутності документа, що підтверджує оплату адміністративних послуг, або внесення відповідної плати не в повному обсязі;

2) невстановлення особи заявника чи обсягу його повноважень на подання відповідної заяви;

3) відсутності в Державному земельному кадастрі відомостей про земельну ділянку (у разі державної реєстрації прав на земельну ділянку).

У разі подання заяви про проведення реєстраційних дій у паперовій формі така заява формується, реєструється у базі даних заяв із зазначенням дати і часу реєстрації та скріплюється власним підписом заявника, крім випадку, передбаченого статтею 31-2 цього Закону.

З оригіналів документів чи відповідно оформлених копій документів у випадку, передбаченому абзацом другим частини першої цієї статті, поданих для проведення реєстраційних дій, виготовляються електронні копії шляхом сканування, що долучаються до заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав, та до реєстраційної справи в електронній формі.

Реєстрація заяв про державну реєстрацію прав проводиться в порядку черговості їх надходження.

У разі подання заяви про проведення реєстраційних дій в електронній формі така заява за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав реєструється у базі даних із зазначенням дати і часу реєстрації, про що за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру повідомляється заявник.

Аналогічного змісту положення містяться в пунктах 6-9 Порядку №1127.

Так, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

У разі коли оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

У разі коли особа, речові права, обтяження речових прав якої підлягають державній реєстрації, звільнена від сплати адміністративного збору за державну реєстрацію прав, документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав, не подається.

У такому разі заявник пред`являє документ, що підтверджує право на звільнення від сплати адміністративного збору за державну реєстрацію прав, з якого державним реєстратором, уповноваженою особою виготовляється копія, що додається до документів, поданих для державної реєстрації прав.

Державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис.

Під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа обов`язково зазначають відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав, передбачені Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141 (Офіційний вісник України, 2011 р., № 86, ст. 3145).

За бажанням заявника - власника об`єкта нерухомого майна в заяві зазначається електронна адреса такого власника для здійснення з ним зворотного зв`язку у передбачених законодавством випадках.

Під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа встановлює особу заявника.

Встановлення особи заявника здійснюється на підставі документа, що посвідчує таку особу, передбаченим Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

У разі коли заявником є державний службовець або посадова особа місцевого самоврядування під час виконання посадових обов`язків, документом, що посвідчує особу такого заявника, є службове посвідчення.

У разі подання заяви уповноваженою на те особою державний реєстратор, уповноважена особа перевіряє обсяг повноважень такої особи на підставі документа, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи. Обсяг повноважень особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи без додаткового документального підтвердження, перевіряється на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за допомогою порталу електронних сервісів.

Заява не підлягає формуванню та реєстрації виключно у випадках, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Наказом Міністерства юстиції України від 21 листопада 2016 року №3276/5 затверджено Вимоги до оформлення заяв у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Так, заяви у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - заява) оформлюються за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав).

Заява оформлюється українською мовою. Дата та час у заяві зазначаються арабськими цифрами у форматі - «день, місяць, рік, година, хвилина, секунда».

Заява містить відомості про: дату та час формування заяви; номер заяви; заявника (заявників); суб`єкта (суб`єктів) речового права, обтяження такого права (крім випадків, коли в одній особі поєднано особу заявника та відповідного суб`єкта); речове право, обтяження такого права; об`єкт нерухомого майна, утому числі його реєстраційний та/або кадастровий номер; електронну адресу для зворотного зв`язку (за бажанням власника (власників) об`єкта нерухомого майна); реєстраційний номер заяви (у разі відкликання заяви); номер запису про речове право, обтяження такого права (у разі внесення змін до записів Державного реєстру прав); номер запису про речове право, обтяження такого права (у разі скасування записів Державного реєстру прав (крім випадків скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав)); номер рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно (у разі скасування відповідного рішення); спосіб отримання документів.

Прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, найменування юридичної особи, у тому числі органу державної влади та органу місцевого самоврядування, вказуються повністю.

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна зазначається обов`язково, якщо на момент формування заяви відповідний номер присвоєний об`єкту нерухомого майна за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав.

Кадастровий номер земельної ділянки зазначається обов`язково, якщо заява подається відносно земельної ділянки.

На заяві в паперовій формі проставляється підпис заявника (заявників) та особи, яка сформувала таку заяву.

На заяву в електронній формі накладається кваліфікований електронний підпис заявника (заявників).

У заяві в паперовій формі не допускаються підчищення, закреслення чи інші виправлення.

Заява в паперовій формі оформлюється шляхом її друку за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав на аркушах паперу форматом А4 (210 х 297 міліметрів).

Проаналізувавши зміст зави від 31 січня 2020 року, поданої адвокатом позивачки Гринівим О.В. в її інтересах до керівника Сьомої Київської державної нотаріальної контори щодо скасування заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку про її невідповідність вимогам щодо оформлення та подання, встановленим вищевказаними приписами законодавства.

Так, зокрема, вказана заява оформлена без допомоги програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) та відповідно не містить відомості, перелік яких визначений Вимогами до оформлення заяв у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 21 листопада 2016 року №3276/5.

Таким чином, вищевказана заява від 31 січня 2020 року, подана адвокатом позивачки Гринівим О.В. в її інтересах до керівника Сьомої Київської державної нотаріальної контори щодо скасування заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 , не може вважатися заявою у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тому не підлягала розгляду державним нотаріусом як державним реєстратором відповідно до вимог Закону №1952-ІV та Порядку №1127.

Відтак, доводи позивачки про протиправну бездіяльність державного нотаріуса Сьомої Київської державної нотаріальної контори Паньшиної О.В. як державного реєстратора щодо вилучення обтяження на нерухоме майно, а саме вищевказану квартиру, на підставі заяви адвоката позивачки Гриніва О.В., поданої в її інтересах, є необґрунтованими.

За висновком суду вищевказана заява підпадає під визначення заяви, що міститься в Законі України «Про звернення громадян».

Так, відповідно до статті 3 цього Закону заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Отже, Сьома Київська державна нотаріальна контора в особі державного нотаріуса Паньшиної О.В. розглянула заяву цю заяву відповідно до приписів Закону України «Про звернення громадян» та листом від 08 лютого 2020 року №522/01-16 надала позивачці відповідь.

За наведених обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість позовної вимоги про визнання протиправної оскаржуваної бездіяльності державного нотаріуса Сьомої Київської державної нотаріальної контори Паньшиної О.В. як державного реєстратора, що зумовлює необхідність відмовити у її задоволенні.

Оскільки решта позовних вимог є похідними від попередньої позовної вимоги, яка задоволенню не підлягає, то вони також не підлягають задоволенню судом.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову підстави для відшкодування позивачці витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору та отриманням професійної правничої допомоги, відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до державного нотаріуса Сьомої Київської державної нотаріальної контори Паньшиної Олени Валеріївни та до Сьомої Київської державної нотаріальної контори - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко