Справа № 240/17918/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Житомир справа № 240/17918/20

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання виплатити грошову компенсацію,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати незаконною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо відмови виплатити позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно згідно заяви позивача від 16.09.2020;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити позивачу грошову компенсацію замість не отриманого речового майна в загальній сумі 78556,44 грн згідно заяви позивача від 16.09.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та 08.06.2017 його було виключено зі списків особового складу військової частини. При звільненні з військової служби відповідачем не було виплачено йому грошову компенсацію замість речового майна, що підлягає видачі у розмірі 78556 грн, відповідно до довідки №9 віл 08.06.2017, чим порушено норми чинного законодавства України. Просить стягнути з відповідача грошову компенсацію за речове майно.

Ухвалою судді від 21.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

24.12.2020 подано Військовою частиною НОМЕР_1 до суду відзив на позов №1028 (а.с.19-21), в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки із рапортом про виплату компенсації за неотримане речове майно позивач до військової частини не звертався, при цьому проти виключення зі списків частини не заперечував.

Крім того, представник Військової частини НОМЕР_1 вказує, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Відповідно до ухвали суду від 29.12.2020 залучено Військову частину НОМЕР_2 , як співвідповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання виплатити грошову компенсацію, встановлено Військовій частині НОМЕР_3 строк для подання до суду відзиву на позов, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

17.02.2020 до суду надійшло клопотання представника Військової частини НОМЕР_2 №1/212 від 11.02.2020 про залишення адміністративного позову без розгляду, у задоволенні якого ухвалою суду від 19.02.2021 відмовлено.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 08.06.2017 старшого прапорщика ОСОБА_1 , відповідно до наказу №18-РС від 31.05.2017 звільнено з військової служби у відставку за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням контракту) та наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №119 від 08.06.2017 виключено із списків особового складу частини.

Відповідно до довідки про вартість речового майна, що належить відповідачу №9 від 08.06.2017 позивачу належить до виплати компенсація такого грошова компенсація за неотримане грошове майно у сумі 78556 грн, однак така виплата безпідставно при звільненні позивачу не здійснена, у зв`язку із чим останній звертався до відповідача неодноразово із заявами (від 24.02.2020, 16.09.2020) про виплату такої грошової компенсації (а.с.9-11).

Відмовою у виплаті такої компенсації слугував факт відсутності рапорту про виплату компенсації за неотримане речове майно.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом, за захистом своїх прав на соціальний захист.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до ст.1 Закону №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст.9-1 Закону №2011-XII передбачено, що продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

За військовослужбовцями, відрядженими до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів, зберігаються продовольче, речове та інші види забезпечення, передбачені цією статтею, гарантії та пільги, що надаються за рахунок коштів, призначених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до вказаної вище норми Закону, Кабінет Міністрів України постановою №178 від 16.03.2016 затвердив Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, який визначає механізм такої виплати (далі - Порядок).

Виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу (абзац перший п.2 Порядку).

Абз. 2 п. 2 вказаного Порядку визначено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації (п.4 Порядку).

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком (п.5 Порядку).

Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 26.05.2016 за №768/28898 встановлено, що військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна (далі - Інструкція).

Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178, яка видається речовою службою військової частини, виходячи із заготівельної вартості цих предметів (абз.3 п.4 розділу ІІІ Інструкції).

Перелік предметів із визначенням заготівельної вартості на початку кожного року ДДЗ та ПМР надає до ЦУРЗ.

ЦУРЗ відповідно до наданих цін ДДЗ та ПМР складає довідник цін, який доводиться до військових частин і установ для проведення розрахунків виплати грошової компенсації.

Оплата вартості пошиття предметів обмундирування та взуття, а також виплата грошової компенсації здійснюються за рахунок відповідних статей кошторису Міністерства оборони.

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що військовослужбовці, які звільнилися в запас, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього.

При цьому, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна у разі звільнення з військової служби, загибелі (смерті) військовослужбовця. Така компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації та виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Відповідно до п.242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення) після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Абзацом третім п.242 вищезазначеного Положення встановлено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Таким чином, позивач, як військовослужбовець, звільнений з військової служби у зв`язку із закінченням контракту, на час підписання наказу про звільнення, мав право на грошову компенсацію вартості речового майна, яке останній не отримав у період проходження військової служби.

Як свідчать матеріали справи, позивача звільнено з військової служби та з 08.06.2017 виключено зі списків військової частини.

Відповідно до довідки №9 від 08.06.2017 позивачу передбачена виплата грошової компенсації за не отримане речове майно у розмірі 78556 грн, однак така виплата позивачу не здійснена.

З огляду на викладені норми, позивач має законне право на грошову компенсацію за неотримане речового майна при звільненні з військової служби, оскільки така вимога відповідає нормам встановленим пунктами 2 та 3 Порядку №178.

Крім того, позивач подавав неодноразово за місцем військової служби відповідні заяви, що передбачено пунктом 4 вказаного Порядку, тобто вказаною заявою висловив бажання щодо отримання грошової компенсації за неотримане ним під час військової служби речове майно.

Факт невидачі речового майна та його вартість сторонами, які беруть участь у справі не оскаржується.

Тому суд вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо виплати грошової компенсації за неотримане речове майно

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 щодо ненарахування позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно та зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (оскільки Військова частина НОМЕР_4 , перебуває на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 (а.с.24) виплатити позивачу грошову компенсацію замість не отриманого речового майна в загальній сумі 78556, 44 грн згідно з заявою позивача від 16.09.2020

Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ) про визнаня незаконною бездіяльності, зобов`язання виплатити грошову компенсацію - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно згідно з його заявою від 16.09.2020 у розмірі 78556 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) грн 44 коп.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію замість неотриманого речового майна в загальній сумі 78556 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) грн 44 коп згідно з його заявою від 16.09.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст рішення складено: 19.02.2021.