Справа № 160/16491/20
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-ИНКОМ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
У грудні 2020 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №2100313/39494816 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.11.2020 року;
- зобов`язати ДПС України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «ЮГ-ИНКОМ» податкової накладної №9 від 12.08.2020 року датою її фактичного надходження.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ним було складено податкову накладну №9 від 12.08.2020 р., та направлено її на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. Проте податковий орган своїм рішенням №2100313/39494816 від 04.11.2020 року протиправно відмовив в реєстрації зазначеної податкової накладної. Позивач вважає що комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області неправомірно прийнято рішення №2100313/39494816 від 04.11.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 12.08.2020 р., оскільки надані платником податку пояснення та копії документів є достатніми для прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної. Рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «ЮГ-ИНКОМ» не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
До суду 04.01.2021 року від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що за результатами розгляду Комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області документів, наданих платником прийнято рішення №2100313/39494816 від 04.11.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 12.08.2020 р., з причини ненадання платником податку копій документів, а саме: оборотно-сальдову відомість по бухгалтерському рахунку 361, актів звірки. Також встановлено, що платником податку зазначено ТМЦ «Анодне заземлення ЗФС-1 з каб. з`єдн.» у видатковій накладній у кількості 420 шт., а у податковій накладній 170 шт.
Крім того, відповідно до норм чинного законодавства повноваження ДПС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу. Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта. Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному державному органу та особам уповноваженим на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення, а отже позовні вимоги ТОВ «ЮГ-ИНКОМ» про зобов`язання ДПС України зареєструвати вищезазначену податкову накладну є необґрунтованими, оскільки без надання правової оцінки рішенням комісії, зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є передчасними. З огляду на викладене, відповідач-1 просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.
Відповідач-2 відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються даного предмету спору до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
В силу ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача-1, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
На виконання договору, позивачем було фактично відвантажено на адресу АТ «ОДЕСАГАЗ» продукцію на загальну суму 1 109 119,20 грн. з ПДВ, а саме:
- ковер газовий (водопровідний) полімерпіщаний у кількості 45 штук на загальну суму 13 950 грн. без ПДВ. Видаткова накладна № 83 від 20.08.2020 р. на загальну суму 16 740 грн. з ПДВ;
- електрод порівняння мідносульфатний стаціонарний ЕПМС - 1 у кількості 15 штук на загальну суму 13 800 грн. без ПДВ. Видаткова накладна № 183 від 26.08.2020 р. на загальну суму 16 560 грн. з ПДВ:
- протектор ПМ-10 у кількості 35 штук на загальну суму 73 500 грн. без ПДВ. Видаткова накладна № 483 від 04.09.2020 р. на загальну суму 88 200 грн. з ПДВ;
- перетворювач модульний катодного захисту інверторного типу В-ОПЕК-АИ-1,2-50 У1 у кількості 13 штук на суму 330 200 грн. без ПДВ. Видаткова накладна № 583 від 09.09.2020 р. на загальну суму 396 240 грн. з ПДВ;
- металорукав РЗ-ЦХ-20 (50м) ІЕК у кількості 200 м на загальну суму 4 000 грн. без ПДВ. Видаткова накладна № 683 від 10.09.2020 р. на загальну суму 4 800 грн. з ПДВ;
- анодне заземлення ЗФС - 1 з кабельним з`єднанням у кількості 420 штук на суму 516600 грн. без ПДВ. Видаткова накладна № 783 від 22.09.2020 р. на загальну суму 619 920 грн. з ПДВ;
- анодний заземлювач АЗК (Г)2 у кількості 100 штук на суму 225 000 грн. без ПДВ. Видаткова накладна № 883 від 08.10.2020 р. на загальну суму 270 000 грн. з ПДВ.
Відповідно до п.3.1. вищевказаного Договору, Покупцем були перераховані грошові кошти на розрахунковий рахунок позивача на загальну суму 1 109 119,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 64 від 12.08.2020 р.
Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України, позивачем на адресу покупця була виписана податкова накладна № 9 від 12.08.2020 р. на загальну суму 1 109 119,20 грн. в т.ч. ПДВ 184853,20 грн.
Транспортування (перевезення) вищевказаної продукції здійснювалося за допомогою компаній перевізників, а саме:
- ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується договором-заявкою № 15 від 07.10.2020 р., товарно-транспортною накладною № А797 від 08.10.2020 р. (акт здачі-прийняття робіт від 09.10.2020 р.);
- ПП «Патмос», що підтверджується договором-заявкою № 14 від 21.09.2020 р., товарно-транспортною накладною № А793 від 22.09.2020 р. та № А794 від 22.09.2020 р. (акт виконаних робіт № 3794 від 23.09.2020 р.).
Відповідно до приписів п.201.1 та п.201.10 ст.201 ПК України позивачем в день виникнення податкових зобов`язань була складена в електронній формі податкова накладна, яка в подальшому направлена для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: податкова накладна №9 від 12.08.2020 р. на загальну суму з ПДВ 1 109 119,20 грн., але податковим органом вона прийнята не була.
04.11.2020 р. комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення № 2100313/39494816 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів фобіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. У додатковій інформації конкретизовано, що необхідно надати первинні документи, а саме: бухгалтерський рахунок 361, акт звірки, анондне заземлення вн на 420 шт. а пн 170 шт.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.
В абзаці першому пункту 201.1 статті 201 ПК України зазначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок № 1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», та «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Так, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019 р. №1165 (набрала чинності 01.02.2020), якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).
Згідно з п.10 та п.11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Даний Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Відповідно до п.2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.
Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.
Згідно з п.5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Пунктом 6 Порядку №1165, передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку № 1165).
За приписами пункту 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).
Пунктом 1 додатку 3 Порядку № 1165 «Критерії ризиковості здійснення операцій» є: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Як встановлено судом, підставою для зупинення реєстрації податкової накладної стало, як зазначено у квитанції те, що податкова накладна відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Суд звертає увагу на те, що в квитанції, якою реєстрацію поданою позивачем податкової накладної зупинено, відсутня інформація, щодо того, які документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.
- провід з`єднувальний ПВС 3x2,5 у кількості 0,6 км на суму 9 642,57 грн. без ПДВ. Видаткова накладна № ТТДИз154086 від 28.08.2020 р. на загальну суму 11 571,08 грн. з ПДВ;
- гільза ГМЛ-35 мідна луджена з`єднувальна ІЕК у кількості 35 шт. на суму 341,25 грн. без ПДВ. Видаткова накладна № ТТДИз154087 від 28.08.2020 р. на загальну суму 409,50 грн.;
- кабель силовий АВВГ 3x6+1x4 у кількості 2,1 км на загальну суму 14 230,55 грн. без ПДВ, наконечник - 050 алюмінієвий кабельний ІЕК у кількості 50 шт. на суму 400 грн. без ПДВ, ізолента 0,13x15мм чорна 20 метрів ІЕК у кількості 41 шт. на суму 426,40 грн. без ПДВ, провід з`єднувальний ПВС 3x2,5 у кількості 0,6 км на суму 9 642,57 грн. Видаткова накладна № ТТДИз154094 від 28.08.2020 р. на загальну суму 29 639,42 грн. з ПДВ.;
- кабель силовий АВВГ 3x10+1x6 у кількості 0,8 км на суму 8 435 грн. з ПДВ. Видаткова накладна ТТДИз155582 від 08.09.2020 р. на загальну суму 10 122 грн. з ПДВ;
- металорукав РЗ-ЦХ-20 (50м) ІЕК у кількості 200 м на загальну суму 3 204 грн. з ПДВ. Видаткова накладна № ТТДИз155580 від 08.09.2020 р. на загальну суму 3 204 грн. з ПДВ;
- металорукав РЗ-ЦХ-20 (50м) ІЕК у кількості 200 м на загальну суму 3 204 грн. з ПДВ. Видаткова накладна № ТТДИз155557 від 08.09.2020 р. на загальну суму 3 204 грн. з ПДВ.
Згідно з п.4 зазначеного договору, Покупцем були перераховані на розрахунковий рахунок Продавця грошові кошти у розмірі 108 132,34 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 760 від 13.08.2020 р. та № 761 від 13.08.2020 р.
Відповідно до чинного законодавства України, Продавцем на адресу Покупця була виписана та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна №1692 від 13.08.2020 р. на загальну суму 51 299,54 грн. у т.ч. ПДВ 8 549,92 грн. та № 1693 від 13.08.2020 р. на загальну суму 56 832,80 грн., в т.ч. ПДВ 9 472,13 грн.
Згідно з п.1 зазначеного договору, Покупцем були перераховані на розрахунковий рахунок Продавця грошові кошти у розмірі 12 750 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 757 від 13.08.2020 р.
Відповідно до чинного законодавства України, Продавцем на адресу Покупця була виписана та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна №232 від 13.08.2020 р. на загальну суму 12 750 грн. у т.ч. ПДВ 2 125 грн.
Згідно з п.1 зазначеного договору, Покупцем були перераховані на розрахунковий рахунок Продавця грошові кошти у розмірі 105 300 грн. з ПДВ., що підтверджується платіжним дорученням № 765 від 14.08.2020 р.
Відповідно до чинного законодавства України, Продавцем на адресу Покупця була виписана та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна № 1 від 14.08.2020 р. на загальну суму 105 300 грн. у т.ч. ПДВ 17 550 грн.
д) на підставі договору поставки №ЕЗЗ/019 від 09.09.2019 року укладеного між ПрАТ «ЗЕАЗ» та ТОВ «ЮГ-ИНКОМ», на виконання якого, Продавцем на адресу Покупця була відвантажена продукція на загальну суму 312 228 грн. з ПДВ, а саме: перетворювач модульний катодного захисту інверторного типу В-ОПЕК-АИ-1,2-50 У1 у кількості 14 штук на суму 260 190 грн. без ПДВ. Видаткова накладна № РН-0000083 від 07.09.2020 р. на загальну суму 312 228 грн. з ПДВ.
Згідно з п.4 зазначеного договору, Покупцем були перераховані на розрахунковий рахунок Продавця грошові кошти у розмірі 312 228 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 763 від 14.08.2020 р.
Відповідно до чинного законодавства України, Продавцем на адресу Покупця була виписана та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна №12 від 14.08.2020 р. на загальну суму 312 228 грн. у т.ч. ПДВ 52 038 грн.
Згідно з п.1 зазначеного договору, Покупцем були перераховані на розрахунковий рахунок Продавця грошові кошти у розмірі 270 000 грн. з ПДВ., що підтверджується платіжним дорученням № 764 від 14.08.2020 р.
Відповідно до чинного законодавства України, Продавцем на адресу Покупця була виписана та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна №60 від 14.08.2020 р. на загальну суму 270 000 грн. у т.ч. ПДВ 45 000 грн. Транспортування (перевезення) вищевказаної продукції здійснювалося за допомогою компанії перевізника ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується договором-заявкою № 15 від 07.10.2020 р., товарно-транспортною накладною № А797 від 08.10.2020 р. (акт здачі-прийняття робіт від 09.10.2020 р.).
- анодне заземлення ЗФС-1 з кабельним з`єднанням у кількості 420 штук на суму 394800 грн. без ПДВ;
- анодне заземлення ЗФС-1 з кабельним з`єднанням у кількості 10 штук на суму 8 250 грн. без ПДВ. Видаткова накладна № 5881 від 22.09.2020 р. на загальну суму 483 660 грн. з ПДВ.
Згідно з п.1 зазначеного договору, Покупцем були перераховані на розрахунковий рахунок Продавця грошові кошти у розмірі 473 760 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 758 від 13.08.2020 р.
Проте, незважаючи на надані позивачем пояснення та документи, Комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних було прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 12.08.2020 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, в спірному рішенні зазначено, що підставами відмови в реєстрації податкової накладної є ненадання платником податку копій документів, а саме: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Отже, форма рішення передбачає чітке зазначення документів, які не були надані платником податків ( відповідні документи необхідно підкреслити), проте, в рішенні не було підкреслено жодного документу.
Також, в графі «додаткова інформація» податковим органом вказано: не надано первинні документи щодо придбання всіх матеріалів (в розрізі коплектуючих) для виробництва готової продукції.
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Пунктами 6, 7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Відповідно до п.11 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Пунктом 13 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Таким чином, судом встановлено, що позивачем подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, щодо якої заявлено позовні вимоги.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області за наслідком проведеного моніторингу зупинено реєстрацію зазначеної податкової накладної та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Позивачем надані пояснення та копії первинних документів, складених під час здійснення відповідної господарської операції, що підтверджено матеріалами справи.
Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що оскаржуване рішення повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної із зазначенням, зокрема, які саме документи не надані платником податків, які були б достатніми для прийняття Комісією ДПС рішення про реєстрацію податкової накладної, зокрема, щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування навантаження тощо.
Таким чином, суд доходить висновку, що за відсутності конкретної пропозиції про необхідність надання певних документів, та за умови не наведення Комісією доказів того, що документи, які подані позивачем є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 виклав правову позицію, відповідно до якої за загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Одночасно суд зазначає, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не є обґрунтованим та вмотивованим, та не містить переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, оскільки не встановлює, які саме первинні документи позивач не надав податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, поданою позивачем.
Таким чином, суд вважає, що рішення від 04.11.2020 року №2100313/39494816, прийняте відповідачем-1 є необґрунтованим та таким, що прийняте без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Щодо вимоги позивача зобов`язати ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від №9 від 12.08.2020 року датою її фактичного надходження, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов`язком постачальника товарів чи послуг. Цьому обов`язку кореспондує обов`язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 24.10.2013 року №1486/12/13-13 реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов`язком постачальника товарів чи послуг.
Цьому обов`язку кореспондує обов`язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином, відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення відносно нього позапланової перевірки.
У свою чергу визнання неправомірним неприйняття податкової накладної для реєстрації тягне настання наслідків, передбачених у пункті 201.10 статті 201 ПК України. Отже, податкова накладна вважається прийнятою протягом того операційного дня, коли вона була надіслана платником податків для реєстрації.
Зважаючи на викладене, резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність неприйняття податкової накладної для реєстрації, з урахуванням вимог п.1 ч.2 статті 162 КАС України повинна містити висновок про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку (із зазначенням дати).
Застереження щодо конкретної дати, з якої податкова накладна є прийнятою і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних, поряд із визнанням протиправним власне неприйняття податкової накладної для реєстрації, є правомірним. Отже, незалежно від того, чи містить вимога позивача прохання щодо визначення дати, з якої податкова накладна є прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд з метою захисту прав позивача повинен вказати відповідну дату в резолютивній частини рішення.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №9 від 12.08.2020 року, датою її фактичного надходження.
Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів. А тому вважає, що покладання на ДПС України обов`язку зареєструвати розрахунок коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної не вважатиметься втручанням у його дискреційні повноваження.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
В силу ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частинами 1, 2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з викладених вище підстав.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу.
Частиною 7 ст.139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Судом встановлено, що між ТОВ «ЮГ-ИНКОМ» та адвокатом Кисилюк А.П. було укладено Договір №10 від 07.09.2020 р. про надання професійної правничої допомоги.
Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, орієнтовна сума витрат позивача становить судовий збір 2 102 грн., витрати на професійну правничу допомогу 7 000 грн., а саме юридичний аналіз документів 2 години 600 грн., юридичний аналіз виконавцем нормативної бази, що стосується справи 2 години 600 грн., юридичний аналіз виконавцем судової практики в аналогічних справах 1 година 300 грн., підготовка проекту позовної заяви 5 годин 2 500 грн., орієнтовна кількість судових засідань за позовом 3 години 3 000 грн.
Так позивачем долучено платіжне доручення №847 від 01.12.2020 р. на суму 7 000 грн. та платіжне доручення №810 від 29.09.2020 р. на суму 2 102 грн.
Згідно з п.3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.
Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.
Частиною 5 ст.134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з постановою від 03 жовтня 2019 р. Об`єднаної палати Касаційного господарського суду по справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гічайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Враховуючи те, що наданими до суду, документами витрати на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі не підтверджено, суд проходить до висновку про відмову у розподілі судових витрат на професійну правничу допомогу.
Зазначена правова позиція викладена Верховним судом у додатковому рішенні від 24 січня 2019 року по справі № 9901/350/18 (провадження №П/9901/350/18), в тексті якого зазначено, що надані до Суду представником позивача копії виписок з його банківського рахунку, на підтвердження того, що позивач поніс витрати на правову допомогу згідно актів приймання-передачі наданих послуг № 01-554 від 30 листопада 2017 року, № 02-554 від 11 червня 2018 року, № 03-554 від 22 жовтня 2018 року, такі витрати не підтверджують, оскільки не містять інформацію про номер справи, чи відповідний акт приймання-передачі наданих послуг згідно з якими були сплачені кошти.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позовну заяву задоволено, сплачений позивачем судовий збір за її подачу до суду в розмірі 2 102 грн. підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд, -
Позовну заяву задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №2100313/39494816 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.11.2020 року.
Зобов`язати ДПС України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «ЮГ-ИНКОМ» податкової накладної №9 від 12.08.2020 року датою її фактичного надходження.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.С. Кучма