Справа № 489/3724/20
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №489/3724/20
Провадження №2-а/489/15/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департамент патрульної поліції про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ДП18 № 683081 від 24 грудня 2019 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ДП18 № 683081 від 24 грудня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що 24 грудня 2019 року о 01год. 25 хв. на 80 км. автодороги М-14, Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, керуючи транспортним засобом Toyota Camri, державний номер НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби з дозволеною швидкістю, що не перевищувала 90 км./год. Побачивши попереду автомобіль, що рухається в попутному напрямку із швидкістю менше ніж 30 км./год., прийняв рішення здійснити обгін. Перед початком обгону, переконався у відсутності автомобілів в зустрічному та попутному напрямку позаду нього автомобілів, здійснив обгін на повернувся на займану раніше смугу. Після завершення маневру, він побачив, що позаду включилися проблискові маячки червоного та синього кольору автомобіля патрульної поліції, у зв`язку з чим він прийняв справо та зупинився на обочині, звільнивши проїзну частину. В подальшому відповідачем була складена відносно нього оскаржувана постанова, з посиланням на те, що він не ввімкнув аварійну світову сигналізацію в темну пору доби. Вказує, що постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Відповідач виніс оскаржувану постанову без будь-якої підготовки розгляду справи. Відповідачем не було оголошено посадову особу, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, а також не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Крім того, оскаржувана постанова не містить належні та допустимі докази на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилаючись на те, що під час патрулювання 24.12.2019на автодорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» поліцейським управління патрульної поліції в Миколаївській області Хриптієвським Є.В. разом з напарницею було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля Toyota Camri, державний номер НОМЕР_1 рухаючись автодорогою М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» 84 км. здійснив обгін іншого транспортного засобу, на перехресті, чим порушив п. 14.6 а ПДР України. Було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб. Після чого співробітником поліції було прийнято рішення зупинити зазначений транспортний засіб на підставі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Після чого поліцейський підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив причину зупинку та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" та п. 2.4 а) ПДР України. Крім того, після зупинки транспортного засобу патрульними поліцейськими водій не ввімкнув аварійну світову сигналізацію, в порушення п. 9.9 б) ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 9.9 б) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 . Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інспектор поліції виніс постанову та наклала стягнення на позивача в розмірі 425 гривень, відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис вручено її копію.

Ухвалою суду від 11.08.2020 адміністративний позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 14.09.2020, прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Статтею 268 ч. 3 КАС України встановлено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Згідно ст. 269 у справах визначених зокрема ст. 286 КАС України заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Враховуючи наявність позовної заяви з викладеним обґрунтуванням та підставами для оскарження постанови, наявність відзиву, відсутності необхідності заслуховувати додаткові пояснення, з урахуванням особливого порядку розгляду даної категорії справ, суд не вбачає визначених нормами КАС України підстав для відкладання судового розгляду, та вважає за необхідне розглянути справи за наявними матеріалами без участі сторін по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

24 грудня 2019 року о 01:25 год. на 80 км. автодороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» водій ОСОБА_1 , під час зупинки транспортного засобу Toyota Camri, державний номер НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції, не ввімкнув аварійну світову сигналізацію, чим порушив п. 9.9 б) ПДР України - порушення ввімкнення аварійної сигналізації при зупинці працівником поліції або внаслідок засліплення водія світлом фар, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Внаслідок цього, 24 грудня 2019 року постановою інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до пп. «б» п. 9.9 Правил дорожнього руху України, аварійна світова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світом фар.

Недотримання цих правил слід тлумачити як порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, що передбачено диспозицією ч.2 ст.122 КУАП, у зв`язку з чим дії ОСОБА_2 за вказаною нормою кваліфіковано вірно.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Відповідальність за порушення вказаних правил передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП тягне за собою накладання штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Відповідачем надано диск з відеозаписом з відеореєстратора, де на відеозаписі video_2020-09-15_18-28-23 зафіксовано факт, зокрема, не ввімкнення позивачем аварійної світової сигналізації після зупинки транспортного засобу Toyota Camri, державний номер НОМЕР_1 , втеча з місця зупинки транспортного засобу та подальше переслідування транспортного засобу.

На відеозаписі , зафіксовано, як поліцейський ОСОБА_3 пояснює водієві суть вчиненого правопорушення. Зафіксовано переслідування транспортного засобу після втечі з першого місця зупинки.

Позивач в своєму позові зазначає, що оскаржувана ним постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить, посилань на пояснення свідків, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото чи відео- фіксація, тощо.

Приписами ч.3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства, зокрема статті 74 КАС України, відеозапис з пристрою не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення та не береться судом до уваги як доказ, одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного суду від 11 грудня 2019 року по справі №761/41786/16-а.

В оскаржуваній постанові серії ДП18 № 683081 а від 24.12.2019, в фабулі зазначено що до постанови додається відеозапис з відео реєстратора СОNY.

Крім того, в матеріалах справи міститься рапорт поліцейського УПП в Миколаївській обл.., старшого сержанта поліції Хриптієвського Є., в якому надано пояснення керівництву щодо обставин подій, вчинені 24.12.2019 водієм ОСОБА_1 ..

Рапорт являється письмовим поясненням посадової особи (інспектора) безпосередньо керівництву стосовно обставин справи та несе в собі офіційний, доповідний характер. Аналізуючи рапорт поліцейського, можна зробити висновок про те що письмові пояснення повністю збігаються з відеозаписом з нагрудного відеореєстратору, винесеною постановою, а отже, є стабільними та об`єктивними, тому рапорт необхідно вважати видом письмово доказу. Варто наголосити, що дана позиція відповідача збігається з висновками колегій суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у справах № 488/1360/16-а, № 487/5095/16-а, № 489/487/16-а, № 490/6885/16-а, №487/5863/16-а.

Позивач стверджує, що поліцейський не мав права виносити постанову на місці адміністративного правопорушення, на що суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція), де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Частина 2 ст. 258 КУпАП, передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Враховуючи вищевикладене, на підставі п. 2.3 Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року 5-рп/2015, скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, відеозаписом, а інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим суд відмовляє позивачу у задоволенні позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 242-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департамент патрульної поліції про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ДП18 № 683081 від 24 грудня 2019 року - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 297 КАС України безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департамент патрульної поліції, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-б

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «09» лютого 2021 року.