Справа № 440/7532/20
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/7532/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/7532/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Державної міграційної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Державної міграційної служби України (надалі - відповідачі, УДМС, ДМС відповідно), в якому просить:

- визнати протиправними дії УДМС (відповідь від 05.08.2020 №А-6/6/5332-20/5332/2640-20) щодо збирання, обробки, внесення до Єдиного державного демографічного реєстру персональних даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, стать, ідентифікаційний номер, місце народження, місце проживання, відцифроване обличчя, відцифрований підпис), присвоєння унікального номера запису в реєстрі;

- визнати протиправною бездіяльність ДМС, як розпорядника Єдиного державного демографічного реєстру, щодо невжиття заходів зі знищення (видалення, анулювання) інформації (файлу) персональних даних на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (відповідь від 04.08.2020 №5301.4/8312-20, що надана УДМС), яка зберігається в Єдиному державному демографічному реєстрі, а саме: прізвища, імені, по-батькові, дати народження, статі, ідентифікаційного номера, місця народження, місця проживання, відцифрованого обличчя, відцифрованого підпису, у тому числі знищення (видалення) унікального номера запису у реєстрі;

- зобов`язати ДМС, як розпорядника Єдиного державного демографічного реєстру, знищити (видалити, анулювати) інформацію (файл) персональних даних на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зберігається в Єдиному державному демографічному реєстрі, що перелічена вище.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою є втручанням в її особисте та сімейне життя. Порядок обробки зазначених категорій персональних даних населення України у ЄДДР не відповідає критерію законності та містить потенційний ризик порушення прав осіб, дані яких оброблятимуться в ЄДДР. Такі дії носять аморальний характер, принижують честь і гідність громадянина України, що є неприпустимим, оскільки згідно з Конституцією України (стаття 3) честь і гідність визнаються в Україні одними з найвищих соціальних цінностей.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалами суду від 12.01.2021 та від 15.02.2021 клопотання представника позивача, адвоката Польського Максима Вікторовича, щодо направлення подання до Верховного Суду про розгляд як судом першої інстанції та прийняття зразкового рішення у справі №440/7532/20 залишені без задоволення.

У відзиві на позов, що надійшов до суду 12.01.2021, представник відповідачів заперечувала проти позову з підстав правомірності дій УДМС та ДМС. З приводу вимог про визнання протиправними дій УДМС в частині збирання, обробки, внесення до Єдиного демографічного реєстру персональних даних ОСОБА_1 , присвоєння унікального номеру запису в реєстрі (надалі - УНЗР) зазначила, що позивачу на підставі поданої нею добровільно 18.05.2016 заяви-анкети відповідно до вимог чинного законодавства присвоєно УНЗР та видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 без безконтактного електронного носія. При цьому, Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" не передбачає підстав та права вимагати видалення даних з Реєстру, УНЗР не може бути видалено з Реєстру якщо особа отримувала документи, що посвідчують особу чи її спеціальний статус із застосуванням засобів Реєстру, тому поведінка відповідачів щодо нездійснення видалення вищенаведеної інформації є правомірною (а.с. 44-47).

У відповіді на відзив адвокат Польський М.В. зазначив, що доводи відповідачів зводяться лише до формального виконання вимог Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", які, на його думку, можуть бути застосовані при вирішенні спірних правовідносин лише в тій частині, яка захищає права позивача. Чинне законодавство передбачає альтернативу в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон у вигляді паспортної книжечки. Посилався на позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 під час розгляду зразкової справи №806/3265/17, відповідно до якої при оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон згода на збір та обробку персональних даних не вимагається, а дані особи до Єдиного державного демографічного реєстру не потрапляють (а.с. 71-75).

Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, з урахуванням строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Суд встановив, 18.05.2016 позивач ОСОБА_1 звернулася до Миргородського РВ УДМС України у Полтавській області із заявою-анкетою для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон, згідно з положеннями Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (а.с. 63).

При оформленні біометричного паспорту позивачу було присвоєно УНРЗ - унікальний номер запису в Єдиному демографічному реєстрі.

Звернення позивача вх №А-47/6/5301-20 від 13.07.2020, адресованого ДМС, УДМС та Миргородському МВ УДМС України у Полтавській області щодо відмови від оформлення паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм засобами Єдиного демографічного реєстру, а також відмови від присвоєння УНЗР та/або видалення УНЗР з Реєстру розглянуто УДМС та надано відповідь від 07.08.2020 №А-6122-20/5301.4/8462-20. З посиланням на чинне законодавство повідомлено про відсутність в Законі України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" підстав вимагати видалення даних з Реєстру, оскільки УНЗР не може бути видалено з Реєстру якщо особа отримувала документи, що посвідчують особу чи її спеціальний статус із застосуванням засобів Реєстру. Як наслідок, відсутні і підстави у особи, яка отримала паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм для повернення дійсного та придатного до використання паспорта (а.с. 65-66).

В решті-решт оформлений на ім`я ОСОБА_1 біометричний паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 06.06.2016 було знищено Миргородським МВ УДМС України в Полтавській області. При цьому повідомлено про відсутність підстав вимагати видалення даних з Реєстру якщо особа отримувала документи, що посвідчують особу чи її спеціальний статус із застосуванням засобів Реєстру. Зазначену інформацію доведено до відома позивача листом територіального відділу ДМС від 05.08.2020 №А-6/6/5332-20/5332/2640-20 (а.с. 26-27).

Вважаючи дії УДМС щодо збирання, обробки, внесення до Єдиного державного демографічного реєстру персональних даних ОСОБА_1 , присвоєння УНЗР, а також бездіяльність ДМС щодо невжиття заходів зі знищення (видалення, анулювання) інформації (файлу) персональних даних позивача протиправними, позивач звернулася за захистом своїх прав до суду.

Вирішуючи даний спір по суті, суд виходить з наступних міркувань.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (надалі - Закон №5492-VI) Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №5492-VI внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних". У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

За приписами частини третьої статті 10 Закону №5492-VI для внесення інформації до Реєстру та для оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обміну документів за зверненням заявника формується заява-анкета, зразок якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що здійснює формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, в установленому порядку.

За змістом статті 13 Закону №5492-VI, документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Зокрема, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон містять безконтактний електронний носій. Особам гарантується право на відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті громадянина України. Таке право реалізується шляхом подання заяви відповідному уповноваженому суб`єкту про внесення або відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук особи до безконтактного електронного носія.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону №5492-VI, оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 №784 затверджено Порядок ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації (надалі - Порядок).

Метою ведення Реєстру є ідентифікація особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення документів, а також у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, ведення обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування особи ( п. 3 Порядку).

Внесення до Реєстру інформації про особу та видані їй документи здійснюється уповноваженими суб`єктами у разі: оформлення документів, якщо на цей час зазначена інформація не внесена до Реєстру або змінилася; реєстрації місця проживання чи місця перебування; реєстрації актів цивільного стану; за бажанням особи, якщо інформація про неї не внесена до Реєстру (п. 8 Порядку).

Пунктами 9, 10, 11 Порядку встановлено, що у разі коли інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним. Заявник для внесення інформації до Реєстру за власним бажанням звертається до територіального органу/територіального підрозділу розпорядника Реєстру за зареєстрованим місцем проживання. Інформація про особу, зміни і доповнення вносяться до Реєстру в хронологічному порядку окремими записами за унікальним номером запису в Реєстрі. У внесенні інформації до Реєстру може бути відмовлено у випадках, визначених Законом. Відмова у внесенні інформації до Реєстру, в тому числі у виправленні, поновленні та анулюванні внесеної інформації, може бути оскаржена в порядку, встановленому законом.

Закон України "Про захист персональних даних" регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних. Цей Закон поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.

Згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. Знеособлення персональних даних - вилучення відомостей, які дають змогу прямо чи опосередковано ідентифікувати особу. Обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем. Персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (ст. 2 цього ж Закону).

Частиною шостою статті 6 Закону України "Про захист персональних даних" визначено, що не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про захист персональних даних" персональні дані видаляються або знищуються в порядку, встановленому відповідно до вимог закону. Персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі: 1) закінчення строку зберігання даних, визначеного згодою суб`єкта персональних даних на обробку цих даних або законом; 2) припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником, якщо інше не передбачено законом; 3) видання відповідного припису Уповноваженого або визначених ним посадових осіб секретаріату Уповноваженого; 4) набрання законної сили рішенням суду щодо видалення або знищення персональних даних.

Як встановлено судом вище, 18.05.2016 ОСОБА_1 звернулася до Миргородського РВ УДМС України у Полтавській області із заявою-анкетою для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон, згідно з положеннями Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (а.с. 63).

За наслідками особистого звернення позивача за отриманням паспорта громадянина України для виїзду за кордон та оскільки інформація про ОСОБА_1 вносилася до Реєстру вперше, було здійснено ідентифікацію особи, після завершення якої в автоматичному режимі сформовано УНЗР та зафіксовано відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі).

При цьому, з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства слідує, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон оформлюється виключно із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Водночас персональні дані ОСОБА_1 , присвоєння номеру УНЗР, дії щодо збирання, обробки, внесення до Єдиного державного демографічного реєстру були зафіксовані та присвоєні позивачу під час оформлення паспорта для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 06.06.2016, оскільки позивач надала згоду на обробку персональних даних підписуючи відповідну заяву.

За викладених обставин, які свідчать про відсутність ознак протиправності дій УДМС щодо збирання, обробки, внесення до Єдиного державного демографічного реєстру персональних даних ОСОБА_1 , присвоєння унікального номера запису в реєстрі, суд відмовляє у задоволенні відповідних позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправною бездіяльності ДМС, як розпорядника Єдиного державного демографічного реєстру, щодо невжиття заходів зі знищення (видалення, анулювання) інформації (файлу) персональних даних на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зберігається в Єдиному державному демографічному реєстрі, у тому числі знищення (видалення) унікального номера запису у реєстрі не підлягають задоволенню, оскільки Законом №5492-VI та Порядком ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 №784, не передбачено можливості та механізму знищення (видалення, анулювання) інформації (файлу) персональних даних на ім`я, у тому числі УНЗР за відсутності помилок чи неточностей у внесеній щодо особи інформації.

Посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі №806/3265/17 щодо відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки є незастосовними до даної фабули, оскільки стосуються справ щодо вимог осіб до територіальних органів ДМС видати паспорт громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

У справі №806/3265/17 Великою Палатою Верховного Суду питання видалення даних з Реєстру по суті не розглядалося, а тому її висновки не можуть бути застосовані у даному випадку.

Таким чином у задоволенні позову належить відмовити у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (вул. Пушкіна, 63, м. Полтава, 36039, ), Державної міграційної служби України (вул. Володимирська, 9, м. Київ, 01001, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун