Справа № 580/3212/20
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3212/20 Головуючий у І інстанції Руденко А.В.
Суддя-доповідач Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України (пункт 10 протоколу № 97 від 09.07.2020) про відмову у призначенні Позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду 1 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату Позивачу одноразової грошової допомоги, як інваліду 1 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідності до ст. 16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності, без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався на те, що в період з 12.07.1986 по 12.09.1986, як військовозобов`язаний був призваний на спеціальні збори для участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Так, 06.04.2015 йому було встановлено 3 групу інвалідності, з 04.04.2016 2 групу інвалідності, а з 13.09.2019 Позивачу встановлено 1 групу інвалідності безстроково, у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням військового обов`язку під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Після встановлення 1 групи інвалідності Позивач звернувся до Черкаського обласного військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013, проте Відповідач відмовив у призначенні та виплаті такої допомоги, оскільки інвалідність встановлено понад тримісячний термін.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2020 в адміністративній справі № 580/4108/20 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю, однак постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 апеляційну скаргу Позивача на рішення Черкаського окружного адміністративного суду задоволено частково. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2020 року скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом від 30.11.2019 № 167 в частині пункту 30, про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності І групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності І групи, з урахуванням висновків, викладених у мотивувальній частині цього судового рішення.

Однак, відповідно до пункту 10 витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги № 97 від 09.07.2020 року, на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду № 580/4108/19 від 12.05.2020 року Позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з тих підстав, що інвалідність встановлено понад тримісячний термін та, що зміна групи інвалідності відбулася понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності. Вказує, що його право на одноразову грошову допомогу не може підлягати часовим обмеженням і залежати від того чи пройшов трьохмісячний термін з часу звільнення з військової служби, оскільки першочергово є встановленим той факт, що Позивач отримав незворотні негативні зміни стану здоров`я внаслідок перебування на військовій службі. При цьому зазначає, що іншого способу захистити права, а ніж зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги, не має. Таким чином, на думку Позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На адресу суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу від Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в яких просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначають, що адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень. Зазначають, що обов`язковою умовою призначення одноразової грошової допомоги військовозобов`язаному є встановлення інвалідності протягом трьох місяців після закінчення військових зборів у разі, коли захворювання або нещасний випадок мали місце в період проходження цих зборів, служби у військовому резерві. Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є день первинного встановлення групи інвалідності. Вважають, що оскільки з дати закінчення зборів з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме: 12.09.1986, до дати встановлення позивачу 3 групи інвалідності, а саме - 06.04.2015, минуло більше трьох місяців, Позивач не набув права на виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження цих зборів. Зазначають, що оскільки Позивач не набув права на отримання одноразової грошової допомоги при первинному встановленні 3 групи інвалідності, встановлення вищої групи інвалідності не надає йому права на отримання одноразової грошової допомоги.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно копії військового квитка НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 10.11.1977 по 30.11.1979 проходив військову службу в Збройних силах СРСР.

Згідно архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179/1/16123 від 18.12.2014 Позивач в період з 12.07.1986 по 12.09.1986 був призваний як військовозобов`язаний на спеціальні збори та брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААВ № 948844 від 06.04.2015 Позивачу з 06.04.2015 встановлено 3 групу інвалідності безстроково внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням військового обов`язку під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 201624 від 20.04.2016 Позивачу з 04.04.2016 встановлено 2 групу інвалідності безстроково внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням військового обов`язку під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 466201 від 18.09.2019 Позивачу з 13.09.2019 встановлено 1 групу інвалідності безстроково внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням військового обов`язку під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Після встановлення 1 групи інвалідності Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про призначення йому одноразової грошової допомоги.

30.11.2019 за результатом розгляду заяви Позивача Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, склала протокол № 167, відповідно до якого йому відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що інвалідність встановлена в понад 3-х місячний термін після закінчення військових зборів.

Позивач оскаржив вказану відмову у судовому порядку.

Так, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 580/4108/19:

- визнано протиправним рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом від 30.11.2019 № 167 в частині пункту 30, про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності І групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби;

- зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності І групи, з урахуванням висновків, викладених у мотивувальній частині цього судового рішення.

За результатами повторного розгляду заяви Позивача про призначення одноразової грошової допомоги комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, оформлене протоколом № 97 від 09.07.2020 (пункт 10) про відмову у призначенні Позивачу одноразової грошової допомоги з наступних підстав: Позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як військовозобов`язаний, призваний на збори, а не військовослужбовець; Первинне встановлення інвалідності відбулось понад тримісячний термін після закінчення зборів; Позивачу змінено групу інвалідності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності.

Вважаючи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги протиправною, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що при вирішенні питання про право Позивача на виплату одноразової грошової допомоги після повторного встановлення групи інвалідності повинні застосовуватись положення пункту 4 статті 163 Закону № 2011 та пункту 8 Положення № 975 за умови набуття Позивачем права на виплату одноразової грошової допомоги на час первинного встановлення групи інвалідності. Оскільки Позивач не набув права на отримання одноразової грошової допомоги при первинному встановленні 3 групи інвалідності 06.04.2015, встановлення вищої групи інвалідності у будь-якому випадку не надає йому права на отримання одноразової грошової допомоги.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Положеннями ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII № 2011-XII визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (стаття 1-2 Закону № 2011-XII).

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби), що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби;

3) загибелі (смерті) військовослужбовця строкової військової служби, військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;

4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;

6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;

7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності;

8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва) у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності;

9) отримання військовозобов`язаним або резервістом, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, поранення (контузії, травми або каліцтва) при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Згідно зі статтею 16-2 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону;

б) 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону № 2011-XII Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог зазначеної статті, 25 грудня 2013 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 3 Порядку, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 1 пункту 6 Порядку, одноразова грошова допомога призначається і виплачується:

1) військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі, зокрема: 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктом 11 Порядку передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до пункту 13 Порядку, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Наказом Міністерства оборони України від 26 жовтня 2014 року № 564, затверджено Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІІ цього ж Положення результати засідання Комісії оформлюються протоколом, який підписується головою Комісії, його заступником, секретарем та всіма членами Комісії, які брали участь у засіданні.

З витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат від 09 липня 2020 року вбачається, що Позивачу відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки згідно з підпунктом 6 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається військовозобов`язаним, призваним на збори у разі, якщо інвалідність встановлено внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби, настала не пізніше ніж через три місці після звільнення зі служби.

Позивачу інвалідність встановлено понад 3-місячний термін після звільнення з військової служби.

У розумінні пункту 5 частини 2 статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Відтак, законодавець чітко визначає військовослужбовців, у яких виникає право на одноразову грошову допомогу понад 3-мічячний термін після звільнення з військової служби.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки як встановлено останнім, Позивач має право на отримання спірної одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону № 2011-XII та відповідно до Порядку № 975, оскільки таке право не пов`язується з часом звільнення його з військової служби, а пов`язується з фактом і часом встановлення йому інвалідності як звільненому зі служби військовослужбовцю, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

Так, відповідно до п. 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві одноразова грошова допомога призначається і виплачується: 1) військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи; 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи; 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відмовляючи Позивачу у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги, Відповідач застосував положення Закону № 2011-XII що стосуються осіб, звільнених із строкової служби.

Матеріалами справи підтверджено, що Позивачу встановлена інвалідність пов`язана з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Таким чином, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення допущено порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу вище перелічених норм законодавства вбачається, що право на отримання одноразової грошової допомоги у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу трьохмісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, що мало місце в період проходження військової служби.

Даний правовий висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постановах від 20 березня 2018 року по справі № 276/322/17 та від 22 березня 2018 року по справі № 288/349/17.

За наведених обставин та вимог закону, суд першої інстанції необґрунтовано вказав на безпідставність тверджень Позивача щодо відсутності його права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність Позивачу встановлена більше, ніж через три місяці після звільнення зі служби та дійшов неправильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Міністерства оборони України про відмову Позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду І групи внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, оформлене пунктом 10 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 97 від 09.07.2020 року необхідно скасувати та зобов`язати Відповідача прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду І групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС у відповідності до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, а адміністративний позов задоволенню.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України (пункт 10 протоколу № 97 від 09.07.2020) про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 1 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду 1 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідності до ст. 16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності, без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко