Справа № 640/12497/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Music Trade» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Music Trade» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Music Trade» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.04.2019 року № .

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався на те, що договір оренди земельної ділянки від 21.05.2010 року № 85-6-00481 за кадастровим номером :82:359:0016 не укладався, а відтак висновок викладений в акті перевірки щодо податкового зобов`язання по орендній платі за землю не відповідає фактичним обставинам справи.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Music Trade» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ТОВ «MUSIC TRADE» договір оренди земельної ділянки від 21.05.2010 року № 85-6-00481 з кадастровим номером :82:359:0016) не укладався взагалі. Вказує, що договір оренди, якій закінчив свою дію 22.05.2016 року, укладався про оренду земельної ділянки з кадастровим номером :85:359:0016). При цьому зазначає, що починаючи з 22.05.2016 року та до даного часу договір про поновлення оренди земельної ділянки кадастровий номер :85:359:0016 за адресою: вул. Ярославська, 4 у Подільському районі міста Києва площею 0,092 га. не укладався. Таким чином, на думку Позивача, оскаржуваний Акт перевірки не відповідає вимогам Наказу Міністерства фінансів України від 20.08.2015 р. № 727 «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами».

На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Music Trade» подано до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), якою задекларовано суму податкового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб за січень 2019 року у розмірі 10345,42 грн., у той час коли така сума має становити 37243,50 грн. вказує, що відповідно до довідки № Ю-24972/2017 Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю «Music Trade», місце розташування земельної ділянки: вул. Ярославська, 4 у Подільському районі міста Києва площею 0,092 га становить 9 931 600, 54 грн., розмір орендної ставки 4,5%. Вважає, що розмір орендної плати за земельну ділянку за адресою: вул. Ярославська, 4 у Подільському районі міста Києва площею 0,092 га. за кожен місяць має становити 37243, 50 грн., у той час коли, Позивачем визначено суму податкового зобов`язання у розмірі 10345,42 грн.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, згідно порядку встановленого статтею 76 та пункту 86.2 статті 86 Податкового кодексу України ГУ ДФС у м. Києві здійснено камеральну перевірку податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за січень 2019 року платника орендної плати Товариства з обмеженою відповідальністю «Music Trade», за наслідком якої складено акт перевірки № 95/26-15-12-09-19/22950877 від 21.03.2019 року.

У висновках акту перевірки зазначено, що за її результатами встановлено, що сума податкового зобов`язання по орендній платі за землю з юридичних осіб (КБК 18010600), визначена за результатами поданої податкової декларації за землю за 2019 рік № від 12.12.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Music Trade», є нижча, ніж визначено за результатами камеральної перевірки на суму 26898,08 грн.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки Позивачем подано заперечення, за наслідком розгляду яких листом від 26.04.2019 року № 80258/10/26-15-12-09-18 висновки акту перевірки № 95/26-15-12-09-19/22950877 від 21.03.2019 року залишено без розгляду.

В подальшому, ТОВ «Music Trade» звернулось до контролюючого органу із листом № 12 від 06.05.2019 року, за наслідком розгляду якого ГУ ДФС у м. Києві листом від 20.05.2019 року № 93491/10/26-15-12-09-18 повідомив Позивача про залишення листа від 06.05.2019 року № 12 (вх. 10.05.2019 року № 96403/10) без розгляду.

Між тим, 15.04.2019 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Music Trade» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб за податковими зобов`язаннями у розмірі 26898,08 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 6724,52 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Music Trade» подано до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), якою задекларовано суму податкового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб за січень 2019 року у розмірі 10345,42 грн., у той час коли така сума має становити 37243,50 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Базою оподаткування земельним податковим, в контексті приписів статті 271 ПК України нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Між тим, у відповідності до пункту 288.1 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 ПК України встановлено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно із пунктом 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі подання платником податку до контролюючого органу правовстановлюючих документів на земельну ділянку, відомості про яку відсутні у базах даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, сплата податку фізичними та юридичними особами здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом інформації про перехід права власності на об`єкт оподаткування.

В той же час, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу (п. 288.7 ст. 288 ПК України).

Згідно із статтею 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.2 статті 286 ПК України встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно із положеннями пункту 123.1 статті 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується Позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Music Trade» було подано до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), якою задекларовано суму податкового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб за січень 2019 року у розмірі 10345,42 грн.

Проте, за наслідками проведення камеральної перевірки податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за січень 2019 року платника орендної плати Товариства з обмеженою відповідальністю «Music Trade», складено акт перевірки № 95/26-15-12-09-19/22950877 від 21.03.2019 року, яким встановлено, що сума податкового зобов`язання по орендній платі за землю з юридичних осіб (КБК 18010600), визначена за результатами поданої податкової декларації за землю за 2019 рік № від 12.12.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Music Trade», є нижча, ніж визначено за результатами камеральної перевірки на суму 26898,08 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки № Ю-24972/2017 Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки :85:359:0016), виданої Товариству з обмеженою відповідальністю «Music Trade», місце розташування земельної ділянки: вул. Ярославська, 4 у Подільському районі міста Києва площею 0,092 га становить 9 931 600, 54 грн., розмір орендної ставки 4,5%.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір орендної плати за земельну ділянку кадастровий номер :85:359:0016 за адресою: вул. Ярославська, 4 у Подільському районі міста Києва площею 0,092 га. за кожен місяць має становити 37243, 50 грн., у той час як Позивачем було задекларовано 10345,42 за січень 2019 року.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу Позивач зазначає, що договір оренди земельної ділянки від 21.05.2010 року № 85-6-00481 за кадастровим номером :82:359:0016 між ним та Київською міською радою не укладався, а відтак висновок викладений в акті перевірки щодо податкового зобов`язання по орендній платі за землю не відповідає фактичним обставинам справи.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що дійсно, відповідно до договору оренди земельної ділянки від 21.05.2010 року № 85-6-00481, Київська міська рада та Товариство з обмеженою відповідальністю «Music Trade», на підставі рішення Київської міської ради, уклали договір оренди земельної ділянки за адресою: вул. Ярославська, 4 у Подільському районі міста Києва площею 0,092 га. кадастровий номер - :85:359:0016.

Проте, з наявного в матеріалах справи акта перевірки від 21.03.2019 року № 95/26-15-12-09-19/22950877 в свою чергу вбачається, що у десятому абзаці другого аркуша Відповідачем було допущено технічну помилку, а саме помилково зазначено земельну ділянку (кадастровий номер :82:359:0016). Інша частина вказаного акту містить посилання саме на земельну ділянку за адресою: вул. Ярославська, 4 у Подільському районі міста Києва площею 0,092 га. за кадастровим номером :85:359:0016.

Щодо долучених Позивачем до апеляційної скарги документів, а саме: копії витягу Державного земельного кадастру від 02.12.2020 року та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.11.2020 року, колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте Позивачем відповідних доказів до суду апеляційної інстанції надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 15.04.2019 року № Відповідач діяв на підставі та у межах повноважень.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, та зазначає, що доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Music Trade» викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Music Trade» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко