Справа № 640/9907/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9907/19 Головуючий у І інстанції - Кузьменко В.А. Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ СОЛОМИ», Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ СОЛОМИ» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СВІТ СОЛОМИ" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про:

- визнання протиправним та скасування рішення про відмову у прийнятті звітності, оформленого листом від 08 лютого 2019 року № 22590/10/26-15-12-09-18;

- зобов`язання здійснити реєстрацію загальної податкової декларації від 05 лютого 2019 року, датою її подання;

- зобов`язання відновити статус платника єдиного податку четвертої групи у 2019 році у відповідності до вимог чинного законодавства.

Обгрунтовуючи позовні вимоги Позивач посилався на те, що ним дотримано вимоги підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України та вчасно і у повному обсязі подано до контролюючого органу документи для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи, а податкова декларація подана у відповідності до вимог статті 48 Податкового кодексу України, а тому рішення Відповідача про відмову у прийнятті звітності, оформленого листом від 08 лютого 2019 року № 22590/10/26-15-12-09-18, є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у м. Києві про відмову у прийнятті звітності, оформленого листом від 08 лютого 2019 року №22590/10/26-15-12-09-18.

Зобов`язано Головне управління ДФС у м. Києві здійснити реєстрацію загальної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік датою її фактичного отримання - 05 лютого 2019 року.

В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням в частині, Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТ СОЛОМИ», Головне управління ДПС у м. Києві подали апеляційні скарги, в яких:

- Головне управління ДПС у м. Києві просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю;

- ТОВ «СВІТ СОЛОМИ» просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, зобов`язавши Головне управління ДФС у м. Києві відновити статус платника єдиного податку четвертої групи у 2019 році у відповідності до вимог чинного законодавства.

В апеляційній скарзі Головного управління ДПС у м. Києві вказано, що за результатами перевірки наявності та достовірності обов`язкових реквізитів податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік ТОВ "СВІТ СОЛОМИ", остання вважається неподаною, у зв`язку із тим, що складена з порушенням вимог п. 48.4 ст. 48 Податкового кодексу України, а саме зазначено невірний обов`язковий реквізит "Назва контролюючого органу, до якого подається декларація", про що платнику податку повідомлено листом від 08 лютого 2019 року № 22590/10/26-15-12-09-18. Вказане, на переконання Відповідача, свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

В апеляційній Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ СОЛОМИ», останнім зазначено, що листом від 12 листопада 2020 року № 4039/Адв/26-15-04-12-13 Відповідач повідомив, що Позивач не мав статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2019 році, при чому окремого рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку відносно ТОВ "СВІТ СОЛОМИ" Відповідачем не приймалось.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Відповідача, а рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог залишити без змін.

Відзиву Відповідача на апеляційну скаргу ТОВ «СВІТ СОЛОМИ» до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТ СОЛОМИ", Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року та призначено розгляд справи без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) з 24 грудня 2020 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2021 року витребувано у Головного управління ДПС у м. Києві рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ СОЛОМИ» (), та зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві надати відомості щодо факту перебування/відсутності Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ СОЛОМИ» в Реєстрі платників єдиного податку.

Відповідно до ч. 2 ст. 311 КАС України якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року продовжено строк розгляду справи на п`ятнадцять днів.

Повторно витребувано у Головного управління ДПС у м. Києві рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку ТОВ «СВІТ СОЛОМИ», та зобов`язано надати відомості щодо факту перебування/відсутності ТОВ «СВІТ СОЛОМИ» в Реєстрі платників єдиного податку.

Призначено розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ СОЛОМИ», Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року, у відкритому судовому засіданні на 18 лютого 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ "СВІТ СОЛОМИ" подано до ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік від 05 лютого 2019 року (реєстраційний номер ) та загальну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік від 05 лютого 2019 року (реєстраційний номер ).

Листом від 08 лютого 2019 року № 22590/10/26-15-12-09-18 Головне управління ДФС у м. Києві повідомило Позивача про те, що податкова декларація ТОВ "СВІТ СОЛОМИ", яка прийнята 05 лютого 2019 року за № , вважається неподаною у зв`язку з порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме: зазначено недостовірне значення обов`язкового реквізиту "Назва контролюючого органу, до якого подається декларація" (пункт 48.3 статті 43 глави 2 розділу ІІ Податкового кодексу України), оскільки в декларації вказано Кременецька об`єднана Державна податкова інспекція ГУ ДФС у Тернопільській області.

Не погоджуючись із вищевказаними висновками Відповідача, Позивач звернувся з адміністративним позовом до адміністративного суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач, не надав суду доказів, які б свідчили про невідповідність зазначення контролюючого органу за місцем розташування земельної ділянки ТОВ "СВІТ СОЛОМИ" фактичному місцезнаходженню земельної ділянки, а тому спірне рішення про відмову у прийнятті звітності, оформлене листом від 08 лютого 2019 року № 22590/10/26-15-12-09-18, не відповідає вимогам Податкового кодексу України та підлягає скасуванню.

Відмова у задоволенні позовних вимог обґрунтована тим, що Позивач не надав суду доказів прийняття Відповідачем рішення про анулювання реєстрації ТОВ "СВІТ СОЛОМИ" платником єдиного податку та виключення його з реєстру платників єдиного податку, що позбавило суд першої інстанції можливості відновлення статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2019 році.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу в строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пунктів 48.1 - 48.2 статті 48 Податкового кодексу України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Порядок подання податкової звітності до контролюючого органу визначається статтею 49 Податкового кодексу України.

Пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пункту 49.3 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Згідно з пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 49.9 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою:

- за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв`язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою;

- у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Відповідно до пункту 49.10 статті 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється.

Пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

З аналізу наведених норм вбачається, що контролюючий орган може відмовити у прийнятті податкової декларації виключно у випадку порушення платником податку при її заповненні вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період; дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій; ознака неприбутковості організації; повне найменування нерезидента; місцезнаходження нерезидента; назва та код держави резиденції нерезидента (пункт 48.4 статті 48 Податкового кодексу України).

Таким чином, прийняття податкової декларації контролюючим органом є по суті формальним рівнем податкового контролю, під час якого працівник контролюючого органу здійснює візуальну перевірку декларації та її аналіз за формальними ознаками. У свою чергу, підставою для невизнання податкової декларації податковою звітністю є такі дефекти її заповнення, які впливають на порядок адміністрування податку.

Отже, контролюючий орган не наділений повноваженнями не приймати вже отриману податкову декларацію у разі її складання з дотриманням вимог статті 48 Податкового кодексу України, оскільки прийняття податкової звітності є обов`язком контролюючого органу, що відповідає позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 31 липня 2018 року у справі № 810/1570/16.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ТОВ "Світ Соломи" подало до ДПІ у Солом`янському районі загальну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік.

Згідно з пунктом 8 Розділу ІІ Порядку у разі, якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка.

Автоматизована перевірка електронного документа включає: перевірку правового статусу ЕЦП шляхом встановлення чинності посиленого сертифіката ключа підписувача на час підписання електронного документа та відповідності особистого ключа підписувача відкритому ключу, зазначеному у посиленому сертифікаті. При цьому дата та час накладення ЕЦП встановлюються за даними позначки часу, отриманої підписувачем від АЦСК в момент підпису, а чинність посиленого сертифіката на цей момент встановлюється за даними відповідного онлайн-сервісу АЦСК (OCSP) та/або даними актуальних списків відкликаних сертифікатів (CRL) зазначеного АЦСК; перевірку обов`язковості та послідовності накладення та електронний документ ЕЦП підписувачів та електронної печатки (за наявності) у встановленому порядку; перевірку відповідності електронного документа затвердженого формату (стандарту); перевірку наявності обов`язкових реквізитів; перевірку наявності Заяви про приєднання до Договору; перевірку дії Договору (пункт 10 Порядку).

Відповідно до пункту 11 Розділу ІІ Порядку перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

Зазначена податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік зареєстрована контролюючим органом за № , а підставою для визнання її неподаною є недостовірне значення обов`язкового реквізиту "Назва контролюючого органу, до якого подається декларація".

Позивач отримав квитанцію від 05 лютого 2019 року № 2 з наступним змістом: "Документ: J0103803. Податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи. Реєстраційний номер документу: № …Прийнято пакет. Державна фіскальна служба України".

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що податкова декларація від 05 лютого 2019 року № вважається прийнятою контролюючим органом, що, у свою чергу, свідчить про відсутність підстав для невизнання її неподаною.

В частині тверджень Відповідача, викладених, зокрема, в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях щодо невірного обов`язкового реквізиту - "Назва контролюючого органу, до якого подається декларація", такі доводи обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, який вказав наступне.

В графі 8 податкової декларації зазначено "Найменування контролюючого органу за місцем розташування земельної(их) ділянки(ок), до якого подається декларація". Разом з тим, Відповідач, не надав доказів, які б свідчили про невідповідність зазначення контролюючого органу за місцем розташування земельної ділянки ТОВ "СВІТ СОЛОМИ" фактичному місцезнаходженню земельної ділянки, що вказує на протиправність відмови Відповідача у прийнятті звітності, оформленої листом від 08 лютого 2019 року № 22590/10/26-15-12-09-18, та наявності підстав для зобов`язання Відповідача зареєструвати вищевказану податкову декларацію ТОВ "СВІТ СОЛОМИ" датою її подання, з чим погоджується колегія суддів.

Разом з тим, в частині позовних вимог про зобов`язання Відповідача відновити статус Позивача, як платника єдиного податку четвертої групи у 2019 році, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення таких та вказує наступне.

В період з 2015 по 2019 роки ТОВ "СВІТ СОЛОМИ" було зареєстроване як платник єдиного податку четвертої групи - сільськогосподарські товаровиробники, та подавало відповідні податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи.

Суд першої інстанції зазначив, що Позивач не надав доказів прийняття контролюючим органом рішення про анулювання його реєстрації як платником єдиного податку та виключення його з реєстру платників єдиного податку, а відтак з огляду на позбавлення можливості дослідити обставини анулювання реєстрації платника єдиного податку, підстави для задоволення вимог Позивача в цій частині - відсутні.

Зазначені висновки суду першої інстанції зроблені за неповного дослідження обставин справи та є підставою для скасування спірного рішення у вказаній частині.

Відповідно до пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

З наведених норм Податкового кодексу України слідує, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована на підставі відповідного рішення контролюючого органу за наявності підстав, вичерпний перелік яких наведено у пункті 299.10 статті 299 Податкового кодексу України .

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 КАС України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2021 року та від 08 лютого 2021 року було, зокрема, витребувано у Головного управління ДПС у м. Києві рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку ТОВ відповідальністю «СВІТ СОЛОМИ» (), та зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві надати відомості щодо факту перебування/відсутності ТОВ «СВІТ СОЛОМИ» () в Реєстрі платників єдиного податку.

17 лютого 2021 року на виконання вимог суду апеляційної інстанції Відповідачем було надано пояснення, в яких, серед іншого, вказано, що відмова контролюючого органу у включенні до реєстру платника єдиного податку четвертої групи є правомірною з огляду на подання декларації з вищеописаними порушеннями, допущення яких спростовується вищевикладеними доводами.

Разом з тим, Головним управлінням ДПС у м. Києві не надано відповідного рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку та виключення з реєстру платників єдиного податку, прийнятого відповідно до вимог пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України, що на переконання колегії суддів свідчить про порушення Відповідачем вимог ПК України та прав Позивача в межах спірних правовідносин, а також свідчить про виключення Позивача з Реєстру платників єдиного податку не в спосіб, та не на підставі закону.

Отже, колегією суддів під час апеляційного розгляду справи встановлено факт порушення Відповідачем вимог ПК України, з огляду на протиправне виключення ТОВ «СВІТ СОЛОМИ» з реєстру платників єдиного податку, незважаючи на факт подання Позивачем податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік від 05 лютого 2019 року (реєстраційний номер ) та загальної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік від 05 лютого 2019 року (реєстраційний номер ), та без прийняття відповідного рішення.

Колегія суддів відхиляє доводи контролюючого органу щодо неналежного подання податкової звітності з огляду на зазначення недостовірного значення в реквізитах податкової декларації, з підстав викладених вище.

Крім того, підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України визначено, що податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах як презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 року (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Таким чином, оскільки виключення Позивача з реєстру платників єдиного податку четвертої групи було здійснено вчупереч вимог закону, колегія суддів вважає обгрунтованими вимоги Позивача в частині зобов`язання Відповідача відновити статус платника єдиного податку четвертої групи у 2019 році у відповідності до вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги ТОВ «СВІТ СОЛОМИ» спростовують правомірність висновків суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, та є підставою для скасування оскаржуваного рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головне управління ДПС у м. Києві () відновити Товариству з обмеженою відповідальністю «СВІТ СОЛОМИ» () статус платника єдиного податку четвертої групи у 2019 році.

Разом з тим, апеляційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у відзиві на позовну заяву та поясненнях, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга Відповідача не містить.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення в частині неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також частково порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи в частині відмови в задоволенні позову. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ТОВ «СВІТ СОЛОМИ» задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким позовні вимоги ТОВ «СВІТ СОЛОМИ» задовольнити повністю.

За правилами ч.ч. 1, 6 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження сплати відповідних витрат в суді першої інстанції та апеляційної інстанції Позивачем надано квитанції про сплату судового збору.

Відтак, з огляду на задоволення позовних вимог, та згідно з вимогами ч.ч. 1, 6 ст. 139 КАС України, судові витрати підлягають стягненню в розмірі 4802,50 грн. на користь Позивача з Відповідача, який є суб`єктом владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 139, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ СОЛОМИ» - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог, та ухвалити у вказаній частині нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ СОЛОМИ» до Головного управління ДФС у м. Києві - задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві () відновити Товариству з обмеженою відповідальністю «СВІТ СОЛОМИ» () статус платника єдиного податку четвертої групи у 2019 році.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ СОЛОМИ» (03067, м. Київ, бульвар Івана Лепсе, 4, корп. 45, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 4802,50 грн. (чотири тисячі вісімсот дві).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко

Повний текст складено 19.02.2021 року.