Справа № 120/294/21-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 лютого 2021 р. Справа № 120/294/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплат з 01.01.2019 - 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) з 05.03.2019, виходячи з 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

- стягнути з відповідача завдану шкоду у період з 05.03.2019 по 31.12.2019 в сумі 11478,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на виконання постанов Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 та № 704 від 30.08.2017 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача. Однак при цьому неправомірно, на думку позивача, виплачував пенсію не в повному розмірі.

Позивач зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, визнано нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, пунктом 2 якої визначено порядок виплати перерахованих підвищених пенсій з 01.01.2018, а саме: з 01.01.2019 - 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.01.2018. Проте відповідач надалі продовжує виплачувати пенсію в обмеженому розмірі і тим самим порушує його право на отримання всієї суми підвищеної пенсії.

Тому, з метою захисту свої прав та законних інтересів, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою суду від 19.01.2021 відкрито провадження у справі та, відповідно до ст. 263 КАС України, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-ти денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 КАС України.

12.02.2021 на адресу суду від ГУ ПФУ у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідач зазначає, що перерахунок пенсії здійснюється з моменту виникнення права на такий перерахунок і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки передбачені ч. 2 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон від 09.04.1992 № 2262-XII).

Разом з тим, порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, визначено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Постанова № 45).

Крім того відповідач зазначив, що 21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), якою врегульовано проведення перерахунку та виплати пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.04.2018 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704).

Пунктом 2 Постанови № 103 передбачено, що виплати перерахованих відповідно до п. 1 цієї постанови підвищених пенсій з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

З огляду на викладене відповідач зазначає, що дії ГУ ПФУ у Вінницькій області, які полягали у виплаті 50 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 01.01.2018 в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України узгоджуються із положеннями ст. 63 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, якою надано право Уряду визначати умови, порядок проведення перерахунку пенсії колишнім працівникам силових структур.

Крім того, відповідач звернув увагу на те, що 14.08.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності 04.09.2019. Цією постановою встановлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до Постанови № 704, здійснюється у 2019 році в розмірі 75 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.

Також відповідач зазначає, що п. 1, 2 Постанови № 103 визнані нечинними з 05.03.2019 на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду, якою залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/3858/18 від 12.12.2018. Тому вимога позивача щодо виплати 100 % розрахованого підвищення до пенсії з 05.03.2019 не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Позивачу призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

На виконання Постанов № 103 відповідач провів перерахунок пенсії позивача, та обмежив її розмір до виплати з 01.01.2019 - 75 %, а з 01.01.2020 - 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо виплати пенсії в обмеженому розмірі, позивач звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав.

Виходячи із досліджуваних аргументів сторін, спір у справі виник щодо наявності законних підстав для встановлення обмеження на рівні 50 %, 75 % у виплаті суми підвищення перерахованої пенсії.

Надаючи оцінку вищевикладеному, суд відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України, враховує правові висновки у зразковій справі № 160/3586/19, що містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020, оскільки дана адміністративна справа є типовою (відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (територіальний орган Пенсійного фонду України), на пенсійному обліку якого перебуває позивач), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги).

Частиною першою ст. 46 Конституції України закріплено право громадяни на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон від 09.04.1992 № 2262-XII.

Частина 18 ст. 43 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Статтею 51 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII визначено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Приписами частин 3 та 4 ст. 63 Закон від 09.04.1992 № 2262-XII визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, статтею 63 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII делеговано Кабінету Міністрів України право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії військовослужбовців, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Постанова № 45).

Згідно з пунктом 1 Постанови № 45 (до внесення змін Постановою № 103) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону від 09.04.1992 № 2262-XII пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 704, якою, зокрема, затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу. Ця постанова набрала чинності з 01.03.2018.

21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 103, відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом від 09.04.1992 № 2262-XII до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством [крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом]) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах:

з 01 січня 2018 року - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Крім того, Постановою № 103 внесено зміни до Постанови № 45.

Відповідно до пунктів 1, 2 Постанови № 45 (у редакції Постанови № 103) пенсії, призначені відповідно до Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Отже, при проведенні позивачу перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 відповідач не мав правових підстав не врахувати та не застосовувати до спірних правовідносин положення ст. 63 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII та Постанови № 103 та в інший спосіб здійснювати виплату перерахованої позивачу пенсії, а саме з 01.01.2018 - 50 % та з 01.01.2019 - 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Втім, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, пункти 1, 2 Постанови № 103 визнано нечинним.

Відтак суд враховує, що 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704, якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 10 вказаної Постанови із змінами, внесеними згідно з Постановою № 103, ця постанова набирає чинності з 01.01.2018.

Постанова № 103 в частині внесення змін до Постанови № 704 та Постанова № 704 є чинними.

Отже, з набранням чинності Постановою № 704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії. Скасування пункту 1 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 2826/3858/18 не впливає на вказані підстави.

Відповідно до п. 2 Постанови № 103 виплату перерахованих відповідно до п. 1 цієї постанови підвищених пенсій передбачено проводити у три етапи.

Разом з тим, у зв`язку із скасуванням п. 2 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними в абзаці 4 пункту 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Таким чином, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання відповідним рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КАС України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відтак рішення суду в адміністративній справі № 826/3858/18 набрало законної сили з моменту прийняття постанови Шостим апеляційним адміністративним судом, тобто з 05.03.2019.

Як наслідок, у зв`язку зі скасуванням пункту 2 Постанови № 103 за рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, скасовано також обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що з 05.03.2019 пенсія позивача за вислугу років підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

При цьому суд враховує висновки Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № 160/3586/19.

Так, Верховний Суд акцентував увагу на тому, що обмеження часткової виплати суми підвищення до пенсії було скасоване саме у зв`язку із скасуванням пункту 2 Постанови № 103 за рішенням суду у справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019.

Відтак суд зазначає, що саме з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням по справі № 826/3858/18, виникло право позивача на виплату пенсії в розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Такого ж висновку про правові наслідки визнання нечинними пунктів 1- 2 Постанови № 103 дійшла Велика Палата Верховного Суду, про що зазначено в постанові від 24.06.2020 (справа № 160/8324/19). Суд Касаційної інстанції при оцінці структури грошового забезпечення яке слід враховувати при проведенні перерахунку пенсії зазначив, що саме із 05.03.2019 (з дня набрання чинності судовим рішенням по справі № 826/3858/18) виникли як підстави для перерахунку пенсії із урахуванням додаткових видів грошового забезпечення так і право особи на отримання пенсії відповідно до статей 43 і 63 Закону № 2262-XII. Зазначені висновки Великої Палати Верховного Суду можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки окреслюють загальні правові наслідки набрання чинності судовим рішенням по справі № 826/3858/18, зокрема в частині дати виникнення права особи на отримання повної суми перерахованої пенсії.

Крім цього, аналогічного висновку щодо виплати повної суми перерахованої пенсії у розмірі 100 % саме з 05.03.2019 дійшов Верховний Суд у постановах від 09.04.2020 по справі № 640/19928/18 та від 15.07.2020 по справі № 520/3360/19.

Також, суд зазначає, що на момент здійснення виплати позивачу пенсії у період із 01.01.2018 по 04.03.2019 норми п. 1 та 2 Постанови № 103 були чинними, а тому правомірно застосовувалися відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо проведення виплати позивачу підвищення перерахованої відповідно до пункту 1 Постанови № 103 пенсії за періоди з 01.01.2018 по 31.12.2018 в розмірі 50 відсотків та з 01.01.2019 по 04.03.2019 в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 не можуть вважатися протиправними, оскільки виплата у вказаному періоді проведена відповідачем згідно чинного на той час пункту 2 Постанови № 103.

Щодо посилань відповідача на Постанову Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 804, суд оцінює їх критично та зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України, однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є принцип верховенства права. Змістовним аспектом цього принципу є становище людини у державі, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Одним із основоположних аспектів (елементів) верховенства права є принцип юридичної визначеності.

Юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними. Іншим проявом принципу юридичної визначеності є принцип «належного врядування». Крім цього, юридична визначеність вимагає дотримання принципу «res judicata» - остаточні рішення судів національної системи повинні виконуватися у належний спосіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини (справа Рисовський проти України (заява № 29979/04, пункт 71) Суд зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

14 серпня 2019 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (далі - Постанова № 804), якою установив, що «Виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року».

З пояснювальної записки до проекту вказаної постанови слідує, що метою прийняття постанови є врегулювання питання здійснення виплат в 2019 році особам, пенсій які з 01 січня 2018 року були перераховані відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та виплачувалися у 2019 році у порядку, встановленому пунктом 2 Постанови №103.

В обґрунтування необхідності прийняття акта в пояснювальній записці з поміж іншого зазначено, що метою її прийняття є визначення порядку використання бюджетних коштів, призначених для пенсійних виплат згідно із Законом № 2262, відповідно до статті 4 Бюджетного кодексу України та у зв`язку з набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року по справі № 826/3858/18, яким було визнано протиправними та нечинними, зокрема, пункти 1, 2 Постанови №103, виникла потреба у врегулюванні питання здійснення пенсійних виплат особам, пенсії яких з 01 січня 2018 року були перераховані відповідно до пункту 1 Постанови №103 та виплачувалися у 2019 році у порядку, встановленому пунктом 2 Постанови №103.

Як зазначалося, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт (рішення від 12 грудня 2018 року набрало законної сили 05 березня 2019 року).

Окрім того, слід відзначити, що у рішенні Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у зразковій справі № 160/3586/19, Суд вказав, що у зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 рішенням у справі № 826/3858/18, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії є неправомірними.

Однак, аналіз Постанови № 804 свідчить про те, що Урядом знову обмежено виплату у 2019 році перерахованих пенсій у розмірі лише 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Запровадження Кабінетом Міністрів України Постановою № 804 такого нормативного регулювання виплати перерахованої пенсії вказує на неналежний та непослідовний спосіб регламентації спірних правовідносин, адже Постанова № 804 призвела до повторення помилок при виплаті перерахованої пенсії на які вказано судами трьох інстанцій при розгляді справ № 826/3858/18 та Верховним Судом у зразковій справі № 160/3586/19.

Із урахуванням прецедентної практики Європейського суду з прав людини, така діяльність державних органів суперечить принципу "належного урядування", а тому обмеження у виплаті позивачу в 2019 році пенсії у розмірі лише 75 відсотків суми підвищення суперечить засаді "верховенства права", елементом якого є принцип "юридичної визначеності", що повинен знаходити свій прояв в імплементації "належного урядування" в діяльності органів державної влади.

Крім цього, застосування Постанови № 804 до спірних правовідносин вказуватиме ще й на недотримання принципу "res judicata", згідно якого остаточні рішення судів національної системи повинні виконуватися у належний спосіб. Тому, ті висновки судів, що стали підставою для визнання протиправною та нечинною Постанови № 103 (справа № 826/3858/18), повинні бути враховані. Натомість застосування до спірних правовідносин норм Постанови № 804, які дублюють визнані протиправними норми Постанови № 103, призведе до ігнорування остаточних судових рішень, що теж вказуватиме на неврахування основоположного принципу "верховенства права" у взаємовідносинах позивача із органом пенсійного фонду.

Суд враховує ще й те, що на момент вирішення спору по суті, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 у справі № 640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020, Постанову Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" визнано протиправною та нечинною повністю. Рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі № 640/19133/19 з поміж іншого, мотивовані недопустимістю повторного регулювання спірних правовідносин у спосіб, що визнано протиправним остаточними судовими рішеннями у справі № 826/3858/18.

Відтак, Постанова від 14.08.2019 № 804 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Щодо позовної вимоги про стягнення шкоди в період з 05.03.2019 по 31.12.2019 в сумі 11478,95 грн., суд зазначає наступне.

Позивач вважає що має право на отримання компенсації недоотриманих коштів в розмірі 11478,95 грн в порядку ст.152 Конституції України, ст.ст.22, 1175 ЦК України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно до ст.1175 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

З огляду на аналіз наведених вище норм, суд вважає, що стаття 22 ЦК України передбачає право на компенсацію збитків у результаті порушення саме цивільного права позивача, тоді як предметом даного спору є компенсація шкоди, у вигляді недоотриманої пенсії.

Суд зазначає, що положення ст.22 ЦК України слід застосовувати разом з правилами ст.1166 ЦК України.

Крім цього, колегія суддів вважає, що правила статті 1175 ЦК України передбачають певні умови для відшкодування за рахунок держави шкоди, зокрема, завдання шкоди в результаті прийняття відповідним суб`єктом влади нормативно-правового акту, та визнання його незаконним та скасування.

Так наведені позивачем у позові підстави позову не містять посилань на порушення ним питання про визнання незаконними та скасування нормативно-правового акту саме відповідача.

Суд зазначає, що недоотриманий позивачем розмір пенсії не може вважатися збитками у розумінні статті 22 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в ційчастині.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, шляхом зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу (із врахуванням раніше виплачених сум) з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст. 139 КАС України, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (із врахуванням раніше виплачених сум) з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при звернені до суду судовий збір в розмірі 605 грн. (шістсот п`ять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, ).

Рішення в повному обсязі складено: 19.02.2021 р.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна