Справа № 600/442/21-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпечені адміністративного позову

19 лютого 2021 р. м. Чернівці справа № 600/442/21-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги.

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, в якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області № Ф-778/50089-55 від 10.10.2019 року, якою ОСОБА_1 зобов`язано сплатити недоїмку з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 8448 грн;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Чернівецькій області направити до Глибоцький РВДВС Південно-Західного МУМЮ (м. Івано- Франківськ) повідомлення про повернення вимоги про сплату боргу (недоїмки).

- повернути ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області безпідставно стягнені кошти в рамках виконавчого провадження № 62103984, яке відбувається на підставі вимоги про сплату боргу по єдиному соціальному внеску № Ф-778/50089-55 від 10.10.2019 року, яка видана Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області та подана для примусового стягнення до Глибоцький РВДВС Південно-Західного МУМЮ (м. Івано-Франківськ), з моменту початку примусового стягнення до винесення рішення у даній справі.

18.02.2021 р. представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення Глибоцьким РВДВС Південно-Західного МУМЮ (м. Івано- Франківськ) виконавчого провадження № 62103984, яке провадиться на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області № Ф-778/50089-55 від 10.10.2019 р., якою ОСОБА_1 зобов`язано сплатити недоїмку з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 8448 грн, до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 600/422/21-а.

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову врегульовано ст. 154 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 4 КАС України надано визначення письмовому провадженню. Так, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом

Враховуючи положення п. 10. ч. 1 ст. 4 та ст. 154 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 цієї статті Кодексу забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Перелік видів забезпечення позову встановлено ч. 1 ст. 151 КАС України, а саме:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст. 150 КАС України).

Пунктом 5 частини 3 статті 151 КАС України встановлено заборону щодо забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Судом встановлено, що предметом оскарження у справі № 600/422/21-а є, в т.ч.: вимога про сплату боргу (недоїмки) Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області № Ф-778/50089-55 від 10.10.2019 р., якою ОСОБА_1 зобов`язано сплатити недоїмку з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 8448 грн.

Водночас, рішення, дії чи бездіяльність Глибоцького РВДВС Південно-Західного МУМЮ (м. Івано- Франківськ) по виконавчому провадженні № 62103984 не є предметом оскарження у даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття обраних заходів забезпечення позову, представник позивача просить зупинити стягнення Глибоцьким РВДВС Південно-Західного МУМЮ (м. Івано- Франківськ) у виконавчому проваджені № 62103984, яке провадиться на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області № Ф-778/50089-55 від 10.10.2019 р.

В обґрунтування заяви представник позивача вказує, що оскаржувана вимога у рамках виконавчого провадження може бути звернута до виконання, що може призвести до істотних складнощів та неефективності поновлення порушених прав, без вжиття заходів забезпечення позову для відновлення їх прав та свобод, необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Проте, в матеріалах заяви та справи відсутні відомості стосовно відкриття виконавчого провадження Глибоцьким РВДВС Південно-Західного МУМЮ (м. Івано- Франківськ) № 62103984 з примусового виконання оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-778/50089-55 від 10.10.2019 р.

Наведена обставина, на переконання суду, свідчить про відсутність на момент звернення із заявою про забезпечення позову доказів загрози завдання позивачеві шкоди або збитків внаслідок звернення стягнення на його активи до надання судом правової оцінки оскаржуваної постанови.

Застосування судом обраного представником позивача заходу забезпечення позову не може ґрунтуватись лише на припущеннях позивача про вірогідність вчинення органом державної виконавчої служби дій, спрямованих на примусове виконання оскаржуваної вимоги.

Крім того, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження існування загрози або імовірності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких об`єктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення в адміністративній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Доводи представника позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виходячи з викладених представником позивача обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 150, 154, 248, 293, 294, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Згідно ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.К. Левицький