Справа № 489/5362/20
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №489/5362/20
Провадження №2-а/489/22/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Бодюл А.О.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду Ленінського районного суду м.Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержанта поліції Паламарчук Ольги Станіславівни, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 3332255 від 24 жовтня 2020 року та постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 3332475 від 24 жовтня 2020 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанов серії ЕАМ № 3332255 від 24 жовтня 2020 року та серії ЕАМ № 3332475 від 24 жовтня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 та ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Мотивуючи свої вимоги тим, що 24 жовтня 2020 року він рухався на автомобілі Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1 . Проїжджаючи по вул. Кузнецькій, проїхав два перехрестя вул. Садової. На другому перехресті по вул. Садовій він проїхав на миготливий зелений сигнал світлофору, оскільки виїхавши на нього він повинен був завершити проїзд. Він був зупинений працівниками поліції, які звинуватили його в проїзді на червоний сигнал світлофора. На його вимогу, працівниками поліції надано відеозапис, на якому автомобіль незрозумілої марки, без державних номерів, перпендикулярно їхньому автомобілю проїхав перехрестя. На відеозаписі навіть не було видно на який колір світлофора проїхав автомобіль. У зв`язку з чим, він попросив працівника поліції даний доказ не враховувати. Проте, працівник поліції Паламарчук О.С. почала зачитувати йому його права. Йому навіть не повідомили чи буде розглядатися справи чи ні. Він попросив про відкладення розгляду справи та надати йому можливість скористатися послугами адвоката, проте, йому було відмовлено в задоволенні клопотання, оскільки напарник ОСОБА_2 вже складає постанову. ОСОБА_2 потребувала у нього посвідчення водія, на що він відповів про те, що надасть після того, як йому нададуть докази вчинення ним адміністративного правопорушення. Поки він телефонував на гарячу лінію, відносно нього винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Інспектор поліції заздалегідь був переконаний в його вині та не міг об`єктивно з`ясувати обставини справи, що є грубим порушенням всебічного розгляду справи, позбавивши його всіх гарантованих законом прав, в тому числі і до реалізації права на захист, одразу виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення. В оскаржуваних постановах не зазначено технічного запису , якими здійснено фото або відео фіксацію нібито вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить позов залишити без розгляду. Зазначає, що під час патрулювання 24.10.2020, поліцейськими УПП в Миколаївській області було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1 рухаючись по вул. Кузнецькій на перетині з вул. Садова здійснив проїзд перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, а саме червоний, чим порушив вимоги п. 8.7.3 е ПДР України. Було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Поліцейський підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину і підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України та підставі ст.. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та п. 2.4 а ПДР України. Водій відмовився надавати для ознайомлення посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Особу водія , ким виявився ОСОБА_1 було встановлено за допомогою Інформаційного порталу Національної поліції та Національної автоматизованої інформаційної системи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.4 а ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та винесено оскаржувану постанову. Згодом, через 27 хв., після винесення постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3332255, в присутності командира взводу, який прибув на місце по факту звернення позивача на лінію 102 та ОСОБА_1 було розглянуто справу та винесено постанову серії ЕАМ № 3332475 відносно позивача за порушення п. 8.7.3 е ПДР України. Вимога поліцейського про надання документів подавалася сім разів. Твердження ОСОБА_1 про те, що йому було відмовлено в праві скористатися послугами адвоката не відповідає дійсності, оскільки інспектор ОСОБА_2 при розгляді справи, надала можливість водію скористатися юридичною допомогою, що підтверджується відеодоказом. Проте, позивач не вчинив жодної дії на реалізацію свого права на юридичну допомогу. Відсутність запису в бланку постанови про технічний запис , яким здійснювався відеозапис, не може виступати самостійною підставою для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Вказана позиція збігається з висновком колегії Верховного Суду України у справі № 536/583/17 від 14.02.2018. Крім того, рапорт поліцейського збігається з відеозаписом.

Ухвалою суду від 02.11.2020, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Статтею 268 ч. 3 КАС України встановлено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Згідно ст. 269 у справах визначених зокрема ст. 286 КАС України заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Враховуючи наявність позовної заяви з викладеним обґрунтуванням та підставами для оскарження постанови, наявність відзиву, відсутності необхідності заслуховувати додаткові пояснення, з урахуванням особливого порядку розгляду даної категорії справ, суд не вбачає визначених нормами КАС України підстав для відкладання судового розгляду, та вважає за необхідне розглянути справи за наявними матеріалами без участі сторін по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

24 жовтня 2020 року об 11:49:15 в м. Миколаєві по вул. Кузнецькій/Садовій, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, а саме - червоний, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР України - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал або миготливий або два червоних миготливих сигнали світлофора забороняючи рух, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Патрульними поліцейськими було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Поліцейський підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину і підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України та підставі ст.. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та п. 2.4 а ПДР України. Водій відмовився надавати для ознайомлення посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Особу водія , ким виявився ОСОБА_1 було встановлено за допомогою Інформаційного порталу Національної поліції та Національної автоматизованої інформаційної системи.

Внаслідок чого, 24 жовтня 2020 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївські області Паламарчук О.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3332255, відповідно до якої встановлено, що 24 жовтня 2020 року об 11:22:31 в м. Миколаєві, по вул. Кузнецькій, 28, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1 , не пред`явив на закону вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 а ПДР України керування транспортним засобом особою, не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Внаслідок цього 24 жовтня 2020 року постановою інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Паламарчук О.С, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Також, через 27 хвилин 24 жовтня 2020 року постановою інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.7.3 е) ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

ПДР України визначає що дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знаку 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух; дорожній знак 5.62 "Місце зупинки" встановлює місце зупинки транспортних засобів під час дії заборонного сигналу світлофора (регулювальника) чи перед залізничними переїздами, рух через які регулюється світлофорами.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність зокрема за проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Відповідальність за порушення вказаних правил передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП тягне за собою накладання штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Відповідно до п.2.4 а) ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також окрім іншого пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п.2.1 а, б, ґ) Розділу 2 Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, окрім іншого, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП України керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Відповідачем надано диск з відеозаписом, відповідно до якого на відеозаписі ІМG_2497 зафіксовано здійснення проїзду транспортного засобу Chevrolet Aveo, сірого кольору на забороняючий сигнал світлофора, а також переслідування даного транспортного засобу та на відеозаписі ІМG_2498 зафіксовано продовження переслідування вказаного транспортного засобу до повної його зупинки. Вказані відеозаписи доповнюють один одного та є синхронізовані, що видно по запису дати і часу, які відображають у нижньому правому куті відеозапису та виділені жовтим кольором.

На відеозаписі позивача було ознайомлено з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На відеозаписах , , , зафіксовані факти відмови позивача на законну вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Позивач в своєму позові зазначає, що оскаржувана ним постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено фото чи відео- фіксація.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення та щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

Приписами ч.3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства, зокрема статті 74 КАС України, відеозапис з пристрою не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення та не береться судом до уваги як доказ, одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного суду від 11 грудня 2019 року по справі №761/41786/16-а.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення ДПО18 № 575274 від 18 жовтня 2020 року посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана відповідачем копія відеозапису з нагрудної камери інспектора не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі № 592/5576/17.

Крім того, в матеріалах справи міститься рапорт інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП в Миколаївській області Паламарчук О., в якому надано пояснення керівництву щодо обставин подій, вчинені 24.10.2020 водієм ОСОБА_1 та рапорт командира взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП в Миколаївській області Ілляшенко В.

Рапорт являється письмовим поясненням посадової особи (інспектора) безпосередньо керівництву стосовно обставин справи та несе в собі офіційний, доповідний характер. Аналізуючи рапорт поліцейського, можна зробити висновок про те що письмові пояснення повністю збігаються з відеозаписом з нагрудного відеореєстратору, винесеною постановою, а отже, є стабільними та об`єктивними, тому рапорт необхідно вважати видом письмово доказу. Варто наголосити, що дана позиція відповідача збігається з висновками колегій суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у справах № 488/1360/16-а, № 487/5095/16-а, № 489/487/16-а, № 490/6885/16-а, №487/5863/16-а.

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, відповідачем не надано.

Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі № 524/5741/16-а.

Щодо твердження позивача про те, що ним було заявлено клопотання, яким просив залучити до розгляду справи адвоката для забезпечення йому права на отримання правничої допомоги. Однак, інспекторами було відмовлено у задоволенні клопотання, чим порушено його права, закріплене Конституцією України та КУпАП, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Як вбачається з відеозаписів, долучених до матеріалів справи, позивач мав достатньо часу скористатися правом для отримання правової допомоги.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а відповідачем на надано достатніх доказів на вчинення правопорушення позивачем, тому суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень підлягає скасуванню.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 242-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержанта поліції Паламарчук Ольги Станіславівни, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 3332255 від 24 жовтня 2020 року та постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 3332475 від 24 жовтня 2020 року - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ № 3332255 від 24 жовтня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ № 3332475 від 24 жовтня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 420 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 297 КАС України безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержант поліції Паламарчук Ольга Станіславівна, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-б/1.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департамент патрульної поліції, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-б/1

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «11» січня 2021 року.