Справа № 420/12237/20
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/12237/20
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою депутата Одеської обласної ради ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року по справі за позовом депутата Одеської обласної ради ОСОБА_1 до Першого заступника голови Одеської обласної ради Шкарівського Вадима Миколайовича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: комунального підприємства Спортивно-концертний комплекс Палац спорту, Спеціалізованої дитячо-юнацької школа олімпійського резерву з фігурного катання на ковзанах "Крижинка", про визнання протиправним та скасування Розпорядження від 04.11.2020 року №711/2020-ОР, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов депутата Одеської обласної ради ОСОБА_1 до Першого заступника голови Одеської обласної ради Шкарівського Вадима Миколайовича, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: комунального підприємства Спортивно-концертний комплекс Палац спорту, Спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву з фігурного катання на ковзанах "Крижинка" про визнання протиправним та скасування Розпорядження від 04.11.2020 року №711/2020-ОР.

Ухвалою суду від 16.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Разом із позовом від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії Розпорядження від 04.11.2020 року №711/2020-ОР "Про передачу об`єкта нерухомого майна за адресою: просп. Шевченка, 31 м. Одеса в межах спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області" до набрання рішенням суду у справі законної сили.

Ухвалою суду від 16.11.2020 року вжиті заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії Розпорядження від 04.11.2020 року № 711/2020-ОР "Про передачу об`єкта нерухомого майна за адресою: просп. Шевченка, 31 м. Одеса в межах спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області" до набрання рішенням суду у справі законної сили.

26.11.2020 року від відповідача надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Одеською обласною радою 12 червня 2018 року було прийнято рішення №761-VII "Про приватизацію майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області", у пункті 3 якого визначено, що передача майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області на баланс комунальних підприємств, установ, організацій здійснюється згідно з наказом начальника Управління обласної ради з майнових відносин за відповідним погодженням з головою обласної ради, про що позивачем не зазначено у заяві про забезпечення позову. Копію рішення додано до клопотання.

Також зазначено, що згідно з преамбулою оскаржуваного розпорядження від 04 листопада 2020 року №711/2020-ОР, розпорядження було видано відповідно до подання Управління обласної ради з майнових відносин щодо передачі майнового комплексу ССК Одеський палац спорту на баланс СДЮШОР "Крижинка". Після чого Управлінням обласної ради з майнових відносин 09 листопада 2020 року було видано наказ №133-ОД, яким реалізовані повноваження, надані обласною радою рішенням від 12 червня 2018 року №761-VІІ. Копію наказу додано до клопотання.

Таким чином, відповідач зазначив, що така передача проводиться в рамках повноважень, наданих Управлінню обласної ради з майнових відносин рішенням обласної ради від 12 червня 2018 року №761-VII "Про приватизацію майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області".

Крім того, у клопотанні зазначено, що згідно з рішенням обласної ради від 20 грудня 2019 року №1194-VІІ "Про призначення на посаду директора Спортивно-концертного комплексу Одеський палац спорту, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким безпосередньо здійснює обласна рада", позивач є директором Спортивно-концертного комплексу Одеський палац спорту. Отже, як углядається з клопотання, ОСОБА_2 , зловживаючи своїми процесуальними правами намагається залишити майновий комплекс ССК Одеський палац спорту під його керівництвом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову депутата Одеської обласної ради ОСОБА_2 до Першого заступника голови Одеської обласної ради Шкарівського Вадима Миколайовича, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: комунального підприємства Спортивно-концертний комплекс Палац спорту, Спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву з фігурного катання на ковзанах "Крижинка" про зупинення дії Розпорядження від 04.11.2020 року №711/2020-ОР "Про передачу об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 в межах спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області".

На вказане рішення суду депутат Одеської обласної ради ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання Першого заступника голови Одеської обласної ради Шкарівського В.М. про скасування заходів забезпечення позову від 26.11.2020 року відмовити. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Вживаючи заходи із забезпечення позову у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, як депутата обласної ради, за захистом яких він звернувся до суду.

Водночас заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними і співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з правовими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 року у справі №826/9263/17.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 року у справі №800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

У питанні щодо вжиття заходів забезпечення позову Верховний Суд сформував сталу правову позицію щодо застосування норм процесуального права, яка полягає в наступному: "Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі".

Зазначений правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №826/16509/18 та від 26.12.2019 року у справі №640/13245/19, від 20.03.2019 року у справі №826/14951/18.

Таким чином, навіть вказані заявником наявні ознаки протиправності оскаржуваного рішення є передчасними та не можуть вважатися підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вони підлягають оцінці під час судового розгляду справи по суті вимог.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі №826/8556/17, від 26.03.2020 року у справі №340/2179/19, від 26.03.2020 року у справі №340/2179/19.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи зазначені відповідачем обставини щодо наявності рішення Одеської обласної ради №761-VII від 12 червня 2018 року "Про приватизацію майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області", колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою від 16.11.2020 року належить скасувати.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно до вимог ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу депутата Одеської обласної ради ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.