Справа № 240/844/20
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/844/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович І.Е.

Суддя-доповідач - Франовська К.С.

18 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Совгири Д. І. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД звернулось в суд з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування прийнятих 30 липня 2019 року Головним управлінням ДФС у Житомирській області податкових повідомлень-рішень :

- №, яким контролюючий орган встановив завищення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД бюджетного відшкодування на суму 1177478,00 гривень та застосував штрафні санкції в розмірі 588739,00 гривень ;

- №, яким контролюючий орган встановив завищення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 16452,00 гривень.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 30 липня 2019 року №.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 30 липня 2019 року №.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 21020,00 гривень (двадцять одна тисяча двадцять гривень).

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач - Головне управління ДПС у Житомирській області, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги що для коректного заповнення податкової накладної необхідно чітко дотримуватись Порядку заповнення податкової накладної, визначеного Порядком №1307 та положень ст.201 Податкового кодексу України. Оскільки податкові накладні, які були виписані та зареєстровані контрагентами : Малим приватним виробничо-впроваджувальним підприємством "Техносервіс-2", ТОВ "Юкойл", ТОВ "Автоцентр Бориспіль", ТОВ "ОФТ 18" та АТ "Міжнародні Авіалінії України" з порушенням п.4 Порядку №1307 та п.201.1 ст.201 ПКУ, у зв`язку з чим ТОВ "ЯнЕір" ЛТД, на порушення п.198.6 ст.198 ПКУ неправомірно віднесено до складу податкового кредиту податкові накладні, які виписані з порушенням та не можуть вважатись дійсними.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановив суд та підтверджено матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 15.06.2012 за основним видом економічної діяльності: пасажирський авіаційний транспорт і є платником податків, в тому числі й податку на додану вартість та перебуває на обліку в Головному управління ДПС у Житомирській області.

В період з 26.06.2019 по 05.07.2019 посадовими особами Головного управління ДФС у Житомирській області на підставі наказу Головного управління ДФС у Житомирській області від 13.06.2019 №1121 і направлень від 25.06.2019 №1500 та №1501, а також відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.75.1 ст. 75, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» з питань правомірності декларування від`ємного значення податку на додану вартість та заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість по декларації за квітень 2019 року.

За результатами перевірки був складений акт від 12 липня 2019 року №488/06-30-12-02/38267160 , в якому зафіксовано ряд допущених позивачем порушень, а саме:

1) п.187.1 ст.187, п.198.2, п.198.6 ст. 198, п.201.7 ст.201, п.201.10 ст. 201, п. 200.4 «б» ст.200 Податкового кодексу України, чим завищено суму бюджетного відшкодування на 1177478,00 гривень;

2) п.200.4 «б» ст.200 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим у товариства відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування в розмірі 255329,00 гривень;

3) п.201.1, п.201.10 ст.201, п.200.4 «в» ст.200 Податкового кодексу України, чим завищено від`ємне значення на 16452,00 гривень.

На підставі акта перевірки, Головне управління ДФС у Житомирській області прийняло податкові повідомлення-рішення від 30.07.2019:

-№, яким встановило завищення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД бюджетного відшкодування на суму 1177478,00 гривень та застосувало до нього штрафні санкції в розмірі 588739,00 гривень;

-№, яким встановило завищення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 16452,00 гривень.

Вважаючи рішення контролюючого органу протиправними та прийнятими в порушення норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що недоліки в оформлені реквізитів податкової накладної, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Суд також зазначив, що наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю. Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

За змістом акту документальної планової виїзної перевірки від 12 липня 2019 року №488/06-30-12-02/38267160 підставою для висновків контролюючого органу про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД вимог п.187.1 ст.187, п.198.2, п.198.6 ст. 198, п.201.7 ст.201, п.201.10 ст. 201, п. 200.4 «б» ст.200 Податкового кодексу України та як наслідок завищення ним суми бюджетного відшкодування на 1177478,00 гривень, про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД вимог п.200.4 «б» ст.200 Податкового кодексу України та як наслідок відсутність у товариства права на отримання бюджетного відшкодування в розмірі 255329,00 гривень, та про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД вимог п.201.1, п.201.10 ст.201, п.200.4 «в» ст.200 Податкового кодексу України та як наслідок про завищення ним від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму на 16452,00 гривень, стало наступне.

1. В ході перевірки поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» декларації з ПДВ за червень 2018 року контролюючим органом було встановлено, що позивачем в рядку 11.1 декларації "Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою" зазначено суму ПДВ 639165,00 грн., проте згідно Архіву електронної звітності СЕА ПДВ загальна сума податку, сплаченого платником при ввезені товарів на митну територію України в червні 2018 року складає 396372,07 грн. З огляду на що, відповідачем був зроблений висновок про завищення імпортованих операцій по декларації за червень 2018 року на суму 242793,00 грн.

2. Крім того, перевіркою було встановлено, що за період, який перевірявся, Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД був сформований податковий кредит по взаємовідносинах з наступними контрагентами: Малим приватним виробничо-впроваджувальним підприємством "Техносервіс-2", ТОВ "Юкойл", ТОВ "Автоцентр Бориспіль", ТОВ "ОФТ 18" та АТ "Міжнародні Авіалінії України". Проте, податкові накладні, що стали підставою для формування Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД податкового кредиту, були зареєстровані згаданими контрагентами з порушенням п. 4 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року №1307, та п 201.1. ст. 201 Податкового Кодексу України, оскільки обов`язкові реквізити вказаних податкових накладних - опис (номенклатура) товарі/послуг, зазначені не державною мовою. З огляду на що, був зроблений висновок неправомірне віднесення позивачем до складу податкового кредиту податкових накладних, які виписані з порушенням та не можуть вважатися дійсними, та як наслідок про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД вимог пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, яке виявилось у завищенні податкового кредиту на 1168723,00 грн. за: травень 2018 року на 21620,00 грн., червень 2018 року на 475211,00 грн., липень 2018 року на 166504, 00 грн., серпень 2018 року на 217997,00 грн., вересень 2018 року на 258171,00 грн., жовтень 2018 року на 29220,00 грн.

Наведені в п.1 та 2 порушення дали підставу для висновку контролюючого органу про те, що в порушення п.200.1, п.200.4 "б" ст.200 Податкового кодексу України Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД завищено суму, заявлену до бюджетного відшкодування по декларації за квітень 2019 року на 1152271,00 грн. та про те, що в порушення п.200.4 «в» ст.200 Податкового Кодексу України Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД завищено від`ємне значення за квітень 2019 року, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 16452,00 грн

За результатами перевірки також було виявлено, що в додатку 5 до декларації з ПДВ за травень та вересень 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ по постачальнику - ТОВ «ЮКОЙЛ», податкові накладні якого, виписані з порушенням (не на першу подію).

Зокрема було виявлено, що станом на 23.05.2018 в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 63.1 рахується кредиторська заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД перед ТОВ «ЮКОЙЛ» в сумі 86857,95 грн., в т.ч. ПДВ 14476,33 грн. (платіжне доручення № 100004043 від 25.05.2019 на суму ПДВ 12096 грн.), проте платником ТОВ «ЮКОЙЛ» виписано податкову накладну № 93 від 25.05.2018 (зареєстровану 13.06.2018 року) на суму ПДВ 12096 грн. (олива "BP Turbo oil 2380") з порушенням та без врахування кредиторської заборгованості. Крім того, було виявлено, що станом на 04.09.2018 в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 63.1 рахується кредиторська заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД перед ТОВ «ЮКОЙЛ» в сумі 27355.91 грн., в т.ч. ПДВ 4559.32 грн. Відповідно до накладної № РН-00789 від 04.09.2018 року відбулося надходження товару (олива "BP Turbo oil 2380") в сумі 78664,32 грн., в т.ч. ПДВ 13110,72 грн., проте платником ТОВ «ЮКОЙЛ» виписано податкову накладну №7 від 05.09.2018 (зареєстровану 26.09.2018 року) на суму ПДВ 13110,72 грн. (платіжне доручення № 7 від 05.09.2018 на суму ПДВ 13110,72 грн.), з порушенням (не на першу подію) .

Встановлене, послугувало контролюючому органу для висновку про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД п.187.1 ст.187, п.198.2 н.198.6 ст.198, п.201.7 ст. 201, п.201.10 ст.200, п. 200.4 "6" ст.200 Податкового Кодексу України та завищення податкового кредиту за травень 2018 року на суму ПДВ 12096,00 грн. та за вересень 2018 року на суму ПДВ 13111,00 грн., а також про завищення ним суми бюджетного відшкодування по декларації за квітень 2019 року в розмірі 25207 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано ст. 200 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), сума податку яка підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, за змістом п.200.4 ст.200 ПК України суму від`ємного значення податку на додану вартість платник податків може використати в таких напрямках:

1) погасити або зменшити податковий борг із ПДВ (рядок 20.1 декларації);

2) заявити бюджетне відшкодування (рядок 20.2 декларації):

а) на свій поточний рахунок в банку (рядок 20.2.1 декларації);

б) у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (рядок 20.2.2 декларації);

3) зарахувати до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 декларації).

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із пунктом 198.1 цієї статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.6 цієї статті зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Норми статті 201 податкового кодексу України регулюють відносини, пов`язані з оформленням і легітимацією податкової накладної. У цій нормі містяться обов`язкові правила щодо форми та порядку заповнення податкових накладних, недотримання яких тягне визнання податкової накладної недійсною; визначено правову природу цього документа, підстави, порядок, умови його складання і надання; встановлено права й обов`язки учасників податкових відносини, пов`язані із складанням, наданням та реєстрацією податкової накладної; передбачено наслідки недотримання обов`язкових вимог щодо форми, змісту та інших дій зі складання, надання та реєстрації податкових накладних.

За пунктом 201.10 зазначеної статті податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно пункту 4 Порядку заповнення податкової накладної № 1307, податкова накладна заповнюється державною мовою. Усі графи податкової накладної, що мають вартісні показники, заповнюються в гривнях з копійками. Реквізити заголовної частини податкової накладної, які містять цифрові значення (дата складання, порядковий номер, номер філії (структурного підрозділу), не повинні містити жодних інших знаків та символів.

Як встановлено судами, позивач в податкових деклараціях з податку на додану вартість в складі податкового кредиту відобразив суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних контрагентами: Малим приватним виробничо-впроваджувальним підприємством "Техносервіс-2", ТОВ "Юкойл", ТОВ "Автоцентр Бориспіль", ТОВ "ОФТ 18" та АТ "Міжнародні Авіалінії України"у зв`язку з придбанням товарів/послуг.

Так, у податкових накладних, які містяться у матеріалах справи, вказано найменування товарів в графі 2 "Номенклатура товарів/послуг продавця" інформація дійсно зазначена або ж не державною мовою (англійською), або ж містить абревіатуру найменування товару (том 1 а.с. 52, 72, 75, 79, 82, 85, 87, 90, 93, 96, 99, 102, 128, 130, 132, 134, 136, 138, 140, 142, 144, 146, 148, 151, 153, 155, 157, 159, 161, 163, 165, 167, 169, 171, 173, 175, 177, 179, 181, 183, 185, 187, 190, 192 194, 195, 196, 198, 201, 203, 205, 207, 209, 211, 213, 215, 217, 219). З даного приводу позивач під час розгляду справи пояснив, що зазначення в графі 2 "Номенклатура товарів/послуг продавця" заповнення графи 2 не державною мовою пов`язане з неможливістю перекладу найменування товару на державну мову.

При цьому, ні нормами Податкового кодексу України, ні нормами Порядку заповнення податкової накладної № 1307, прямо не передбачено, що формування податкового кредиту залежить від мови складання податкової накладної та заповнення всіх граф податкової накладної українською мовою.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 806/1058/17.

Суд слушно зауважив у висновках, що всі складені контрагентами позивача: Малим приватним виробничо-впроваджувальним підприємством "Техносервіс-2", ТОВ "Юкойл", ТОВ "Автоцентр Бориспіль", ТОВ "ОФТ 18" та АТ "Міжнародні Авіалінії України", податкові накладні, на підставі яких Товариство з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД сформувало податковий кредит, були зареєстровані контролюючим органом в Єдиному реєстрі податкових накладних, не дивлячись на те, що в графі 2 "Номенклатура товарів/послуг продавця" вони містили інформацію, зазначеною не державною мовою, а тому ці податкові накладні є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що посилання контролюючого органу, як підстави для неправомірності формування податкового кредиту на заповнення деяких граф податкових накладних податку на додану вартість не державною мовою мовою, є необґрунтованими, оскільки зазначене не впливає на ідентифікацію операції, її зміст, період, сторін та суми податкових зобов`язань, вказане не може призвести до невизнання права на податковий кредит по такій податковій накладній.

Наступною підставою для прийняття висновку про завищення позивачем суми, заявленої до бюджетного відшкодування по декларації за квітень 2019 року на 1152271,00 грн. та про завищення від`ємного значення за квітень 2019 року, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 16452,00 грн., стало виявлення в ході перевірки, що позивачем в рядку 11.1 декларації "Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою" зазначено суму ПДВ 639165,00 грн., проте згідно Архіву електронної звітності СЕА ПДВ загальна сума податку, сплаченого платником при ввезені товарів на митну територію України в червні 2018 року складає 396372,07 грн. З огляду на що, відповідачем був зроблений висновок про завищення імпортованих операцій по декларації за червень 2018 року на суму 242793,00 грн.

Згідно пп."ґ" п. 198.1 ст. 198 ПКУ до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Позивачем в декларації з ПДВ за червень 2018 року включено суму ПДВ 639165,00 гривень (р.11.1 ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою) .

За результатами перевірки контролюючий орган зробив висновок про завищення імпортних операцій по декларації з ПДВ за червень 2018 р. на 242793,00 грн., який базується на даних Архіву електронної звітності - СЕА ПДВ, відповідно до якого загальна сума податку, сплаченого платником податків при ввезенні товарів на митну територію України в червні 2018 р. складає 396372,07 грн.

Разом з тим, сплата вказаної суми ПДВ 242793,35 грн. підтверджується наявними у матеріалах справи митними деклараціями форми МД-2№UA101070/2018/019646 на суму ПДВ 87325,82 грн. (том 1 а.с.234), №UA101070/2018/019647 на суму ПДВ 88276,53 грн. (том 1 а.с.235), №UA100200/2018/465365 на суму ПДВ 3964,90 грн. (том 1 а.с.236), №UA101070/2018/018367 на суму ПДВ 63199,10 грн. (том 1 а.с.237) та свідчить про виконання позивачем усіх вимог, встановлених чинним податковим законодавством України щодо формування суми податкового кредиту з ПДВ по вказаних операціях.

Відтак висновок контролюючого органу про завищення позивачем імпортних операцій по декларації за червень 2018 р. на суму 242793,00 грн. є безпідставним та таким що не підтверджується наявними у справі доказами.

Щодо висновку контролюючого органу про завищення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД суми бюджетного відшкодування по декларації за квітень 2019 року на 25207,00 грн. у зв`язку із завищенням податкового кредиту за травень 2018 року на суму ПДВ 12096,00 грн. та за вересень 2018 року на суму ПДВ 13111,00 грн., суд першої інстанції вірно виходив з того, що за приписами податкового законодавства що податкова накладна повинна бути складена на дату тієї події, що відбулася раніше: на дату зарахування коштів від покупця на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або ж на дату відвантаження товарів.

Більш того, при віднесенні сум ПДВ до складу податкового кредиту також діє правило першої події, оскільки згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

В акті перевірки від 12 липня 2019 №488/06-30-12-02/38267160 контролюючий орган зазначив, що станом на 23.05.2018 в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 631 рахується кредиторська заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД перед ТОВ «ЮКОЙЛ» в сумі 86857,95 грн., в т.ч. ПДВ 14476,33 грн. (платіжне доручення № 100004043 від 25.05.2019 на суму ПДВ 12096 грн.), проте платником ТОВ «ЮКОЙЛ» виписано податкову накладну № 93 від 25.05.2018 (зареєстровану 13.06.2018 року) на суму ПДВ 12096 грн. (олива "BP Turbo oil 2380") з порушенням та без врахування кредиторської заборгованості

Дослідивши під час розгляду оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 розрахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД з постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкойл» за травень вересень 2018 року суд встановив, що станом на початок доби 25 травня 2018 року дебет вказаного рахунку складав 86857,95 грн., що свідчить про здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД передоплати за поставку товарів/послуг на суму 86857,95 грн. та відповідно про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкойл» заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД з постачання товарів/послуг на вказану суму (том 1 а.с.238).

25 травня 2020 року, відповідно рахунку-фактури від 24.05.2018 №СФ-00480 на поставку оливи «BP Turbo oil 2380» в кількості 168.00000 кварт на загальну суму 72576,00 грн., Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД здійснило оплату Товариству з обмеженою відповідальністю «Юкойл» вищезазначеного товару, що підтверджується платіжним дорученням від 25 травня 2018 року № на суму 72576,00 грн., в тому числі ПДВ 12096,00 грн. (том 1 а.с.242, 243).

Вказане зумовило зміни в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 631 збільшенням дебету вказаного рахунку на 72576,00 грн., і станом на кінець доби 25 травня 2018 року дебет вказаного рахунку складав 159433,95 грн. (86857,95 грн. + 72576,00 грн.), що свідчить про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкойл» заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД з постачання товарів/послуг на вказану суму (том 1 а.с.238).

Згідно видаткової накладної від 29.05.2018 №РН-00436 поставка Товариству з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД оплаченої платіжним дорученням від 25 травня 2018 року № оливи «BP Turbo oil 2380» в кількості 168.00000 кварт на загальну суму 72576,00 грн., була здійснена Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкойл» 29 травня 2018 року (том 1 а.с.244).

Зазначена операція з поставки товару 29 травня 2018 року була відображена в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 631 шляхом збільшення кредиту вказаного рахунку на 72576,00 грн., та відповідно зменшення станом на кінець доби 29 травня 2018 року дебету вказаного рахунку до 86857,95 грн. (159433,95 грн. - 72576,00 грн.) (том 1 а.с.238).

З наведеного вбачається, що датою здійснення позивачем оплати придбаного у Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкойл» товару - оливи «BP Turbo oil 2380» в кількості 168.00000 кварт є 25 травня 2020 року. Натомість, датою поставки Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкойл» вищезазначеного товару позивачу є 29 травня 2018 року.

Наведене, дає підстави для висновку, що оскільки подією, що відбулася раніше, є дата оплати придбаного товару 25 травня 2018 року, то саме ця дата і є датою виникнення податкових зобов`язань, та відповідно й датою, якою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкойл» зобов`язане було скласти податкову накладну.

Враховуючи викладене, суд дійшов правильного висновку, що податкова накладна Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкойл» від 25.05.2018 №93 на загальну суму 72576,00 грн., в тому числі ПДВ 12096,00 грн. (том 1 а.с.241), складена з дотримання вимог пункту 187.1 статті 187 та пункту 201.1 статті 201 ПК України.

Зазначаючи про порушення вимог пункту 187.1 статті 187 та пункту 201.1 статті 201 ПК України при складанні податкової накладної від 05.09.2018 №7 на суму ПДВ 13110,72 грн., відповідач в акті перевірки від 12 липня 2019 №488/06-30-12-02/38267160 вказав, що станом на 04.09.2018 в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 63.1 рахується кредиторська заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД перед ТОВ «ЮКОЙЛ» в сумі 27355,91 грн., в т.ч. ПДВ 4559,32 грн. Відповідно до накладної № РН-00789 від 04.09.2018 року відбулося надходження товару (олива "BP Turbo oil 2380") в сумі 78664,32 грн., в т.ч. ПДВ 13110,72 грн., проте платником ТОВ ЮКОЙЛ виписано податкову накладну №7 від 05.09.2018 (зареєстровану 26.09.2018 року) на суму ПДВ 13110,72 грн. (платіжне доручення № 7 від 05.09.2018 на суму ПДВ 13110,72 грн.), з порушенням (не на першу подію) (том 1 а.с.29).

Дослідивши оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 розрахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД з постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкойл» за травень вересень 2018 року суд першої інстанції встановив, що станом на початок доби 05 вересня 2018 року кредит вказаного рахунку складав 27355,91 грн., що свідчить про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкойл» з оплати товарів/послуг на вказану суму (том 1 а.с.238). З наявної у матеріалах справи видаткової накладної від 05.09.2018 №РН-00789 вбачається, що 05 вересня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юкойл» здійснило поставку Товариству з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД товару - оливи моторної авіаційної синтетичної «Turbo oil 2380» в кількості 168.00000 кварт на загальну суму 78664,32 грн., в тому числі ПДВ 13110,72 грн. (том 1 а.с.248). У зв`язку із вищезазначеним, в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 631 відбулося збільшення кредиту вказаного рахунку на 78664,32 грн. (том 1 а.с.238).

Разом з тим, в дебеті вказаного рахунку позивачем також відображені зміни шляхом його збільшення на 96628,32 грн., що свідчить про здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД оплати Товариству з обмеженою відповідальністю «Юкойл» вартості придбаного товару, в тому числі й оплати поставленої оливи моторної авіаційної синтетичної «Turbo oil 2380» в кількості 168.00000 кварт, яка була здійснена Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД 05 вересня 2018 року, що підтверджується платіжним дорученням від 05.09.2018 №400000314 на суму 78664,32 грн., в тому числі ПДВ 13110,72 грн. (том 1 а.с.246).

Зазначена операція з поставки та оплати товару 05 вересня 2018 року була відображена в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 631 та станом на кінець доби 05 травня 2018 року кредит вказаного рахунку становив 9391,91 грн. (27355,91 грн. + 78664,32 грн. - 96628,32 грн. = 9391,91 грн.) (том 1 а.с.238).

З наведеного вбачається, що датою поставки Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкойл» товару (оливи моторної авіаційної синтетичної «Turbo oil 2380» в кількості 168.00000 кварт) позивачу та датою здійснення позивачем оплати вказаного товару є 05 вересня 2018 року. Оскільки подією, обидві події відбулися 05 вересня 2018 року, то саме ця дата і є датою виникнення податкових зобов`язань, та відповідно й датою, якою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкойл» зобов`язане було скласти податкову накладну.

Вказане свідчить, що податкова накладна Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкойл» від 05.09.2018 №7 (том 1 а.с.245) на загальну суму 78664,32 грн., в тому числі ПДВ 13110,72 грн., складена з дотримання вимог пункту 187.1 статті 187 та пункту 201.1 статті 201 ПК України.

В контексті зазначеного суд приходить до правильного висновку щодо безпідставності висновків контролюючого органу про завищення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД суми бюджетного відшкодування по декларації за квітень 2019 року на 25207,00 грн. у зв`язку із завищенням податкового кредиту за травень 2018 року на суму ПДВ 12096,00 грн. та за вересень 2018 року на суму ПДВ 13111,00 грн.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, а тому доводи апеляційної скарги слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 лютого 2021 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Совгира Д. І. Боровицький О. А.