Справа № 160/1434/20
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2021 року справа № 160/1434/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Павлоградської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2020 року у справі № 160/1434/20 (суддя Єфанова О.В., повний текст рішення складено 27.07.2020р.) за адміністративним позовом Обласного комунального підприємства «Фармація» до Павлоградської міської ради про визнання протиправним та скасування пунктів рішення,

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство «Фармація» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом про визнання протиправним та скасування пунктів 12 та 12.1 рішення Павлоградської міської ради (далі - відповідач) від 06.08.19 № 1771-53/VІІ, якими відмовлено Обласному комунальному підприємству «Фармація» у затверджені технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером :02:035:0170.

В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що позивач отримав відмову в затверджені технічної документації у зв`язку з тим, що межі земельної ділянки не погоджені з усіма суміжними власниками. Вказував, що органи місцевого самоврядування не уповноважений відмовляти у затвердженні такої документації або заявляти про необхідність дотримання додаткових умов для отримання такого затвердження.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, Павлоградська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що позивачем не погоджено межі земельної ділянки з Павлоградською міською радою та Павлоградським міським учбовим спортивно-технічним центром товариства сприяння оборони України, а тому відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства відмовлено в затвердженні технічної документації.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві позивач стверджує, що суд встановив всі обставини справи, перевірив доводи обох сторін та надані ними докази, в результаті чого прийняв законне і обґрунтоване рішення. Просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Павлоградської міської ради від 21.12.18р. №1470-45/УІІ Обласному комунальному підприємству «Фармація» було надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 6).

На виконання вказаного рішення та за замовленням ОКП «Фармація» землевпорядною організацією ТОВ «Дніпроленд» в 2019 році виготовлено відповідну технічну документації із землеустрою та погоджено її із суміжними землекористувачами ТОВ ВКП «ЮЛАНА» та ТОВ ПГР «Юлана» (а.с. 7-16).

Павлоградська міська рада відмовила позивачу у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером :02:035:0170, про що зазначено в п.п. 12, 12.1. прийнятого нею рішення від 06.08.19 № 1771-53/VІІ (а.с. 22).

Не погодившись з п.п. 12, 12.1 рішення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржені пункти рішення, суд першої інстанції виходив з того, що небажання відповідача вчиняти дії відповідно до чинного законодавства в частині затвердження технічної документації є протиправним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно приписів статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно із статтею 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

завдання на розроблення проекту землеустрою;

пояснювальну записку;

копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом);

письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями;

матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці;

розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки);

акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки);

перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

кадастровий план земельної ділянки;

матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);

матеріали погодження проекту землеустрою.

Статтею 198 Земельного кодексу України передбачено, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану.

Механізм встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376 (далі - Інструкція№ 376).

Згідно із пунктом 3.12 Інструкції № 376 закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Аналіз зазначених норм свідчить, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною.

При цьому стаття 198 Земельного кодексу України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами. Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж слід вважати, що погодження меж не відбулося. Підписання акта погодження меж самостійного значення немає, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки не може слугувати підставою для відмови у затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 455/856/18-а, від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, та Верховним Судом у постановах від 5 травня 2020 року у справі № 404/3048/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 454/805/13-а

Враховуючи, що відповідачем в оскаржуваній відмові не обґрунтовано, яким чином відсутність його підпису впливає на виникнення у позивача права користування земельною ділянкою або яким чином не погодження меж з Павлоградською міською радою унеможливлює користування земельною ділянкою в межах встановлених правовстановлюючими документами, та те, що жодних посилань на порушення прав та інтересів територіальної громади користуванням позивачем земельною ділянкою відповідачем не зазначено, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, визнавши протиправним та скасувавши п.п. 12, 12.1. рішення від 06.08.19 № 1771-53/VІІ.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Павлоградської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2020 року у справі № 160/1434/20 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак