Справа № 240/6173/20
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
18 лютого 2021 року м. Житомир справа № 240/6173/20
категорія 112030100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Токаревої М.С.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом у якому просить:
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо перерахування ОСОБА_1 пенсійного забезпечення у розмірі 55% від грошового забезпечення протиправною;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 у розмірі 55% від грошового забезпечення з 07.11.2015 та виплатити заборгованість одною сумою протягом місяця після набуття рішення суду законної сили.
В обгрунтування позову позивач зазначив, що 09.03.2005 був звільнений з органів внутрішніх справ та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, де отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 50 % грошового забезпечення. З огляду на зміни в законодавстві, які відбулися після його виходу на пенсію позивач вважає, що має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 65% грошового забезпечення, оскільки його було звільнено з ОВС за станом здоров`я.
Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачем було надано відзив на позовну заяву за змістом якого він просив відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що пенсія позивачу обрахована з дотриманням норм чинного законодавства та відсутні підстави для збільшення її розміру.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року №211, встановлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.
02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-ІХ, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу, Кримінального процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського кодексу України, Цивільного Кодексу України, Кодексу законів про працю України.
Згідно п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби" №540-ІХ від 30.03.2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, ст.ст.47,79, 80, 162 КАС України (щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, подання відзиву), а також розгляду адміністративної справи продовжувались на строк дії такого карантину.
Законом України №731-ІХ від 18.06.2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.07.2020 року, визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим законом. Вказаний Закон набрав чинності 17.07.2020.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Наказом УМВС України в Житомирській області № 42 о/с від 09.03.2005 ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ України у Запас Збройних Сил згідно п. 64 "в" - через обмежений стан здоров`я з 28 лютого 2005 року. На час звільнення вислуга становить 20 років 01 місяць 20 днів.
Після звільнення ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 50 % грошового забезпечення.
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку призначеної йому пенсії з посиланням на те, що оскільки його звільнено зі служби в ОВС "за станом здоров`я", то він має право на пенсію у розмірі 55% грошового забезпечення.
Листом від 25.03.2020 №3041-3421/Ч-02/8-0600/20 Головне управління Пенсійного фонду України відмовили позивачу у проведенні такого перерахунку з посиланням та те, що не має підстав для виплати пенсії у більшому розмірі, оскільки його було звільнено у відставку, а не у запас.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1-2 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.
Пунктом "а" частини першої статті 13 Закону №2262-XII (в редакції на час призначення пенсії позивачу) визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Згідно з частиною першою статті 26 Закону №2232-XII (в редакції на час виникнення спірних відносин) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.
Відповідно до пункту 62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114 (в редакції чинній на момент призначення пенсії, далі - Положення №114) звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).
Згідно з пунктом "в" статті 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас с (з постановкою на військовий облік) через обмежений стан здоров`я - у разі визнання їх придатними до військової служби поза строєм у мирний час (у військовий час обмежено придатними 1-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії при неможливості використання їх на службі у зв`язку з відсутністю відповідних вакантних посад.
Відповідно до пункту "б" статті 65 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що звільнення зі служби в запас і у відставку є різними формами звільнення та пов`язані з настанням різних обставин.
Звільнення у запас через хворобу здійснюється у випадку недосягнення особою віку, встановленого Законом № 2232-XII для перебування у запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я непридатні до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатні 2-го ступеня). Натомість звільнення у відставку через хворобу здійснюється щодо осіб, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).
Тобто, саме звільненим у відставку пенсія за вислугу років призначається у розмірі 55 процентів сум грошового забезпечення.
Оскільки, позивач був звільнений з органів внутрішніх справи у запас, а не у відставку, пенсія йому була призначена у розмірі 50 процентів сум грошового забезпечення .
З огляду на викладене, доводи позивача, що оскільки він звільнений у зв`язку з обмеженим станом здоров`я та має право на 55% сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії, а не 50% судом до уваги не приймаються, є законодавчо спростовані, з огляду на що вимоги є безпідставні та задоволенню не підлягають.
Крім того, за правилами статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції Закону від 23.12.2015 № 900-VIII) пенсії перераховують у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
Водночас з 01.01.2016 не відбулось підвищення чи ведення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" внесено зміни в пункт "а" статті 13 Закону № 2262-XII та розширено коло осіб, яким призначається пенсія на підставі пункту "а" частини першої статті 13 цього Закону за рахунок осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".
Як встановлено у справі, що розглядається, позивач звільнений у запас Збройних сил за пунктом 64 "в" (через обмежений стан здоров`я ) 28.02.2005, службу в поліції не проходив, а отже, норма статті 13, яка набрала чинності з 07.11.2015 на позивача не розповсюджується.
Таким чином передбачені статтею 63 Закону №2262-XII підстави для перерахунку раніше призначених пенсій не настали.
Така позиція суду грунтується на правовій позиції Верховного Суду від 05 лютого 2021 року у справі №1.380.2019.000262.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в силу положень ч. 2 ст. 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на наведені обставини та норми законодавства, які їх регулюють суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись статтями9,77,90,242-246,971 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева