Справа № 300/473/21
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
"19" лютого 2021 р. справа № 300/473/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 15.02.2021 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, в якому просить суд: визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у задоволенні заяви позивача про звільнення з посади голови ліквідаційної комісії з припинення Снятинського дитячого будинку-інтернат; зобов`язати Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації звільнити ОСОБА_1 з посади голови ліквідаційної комісії з припинення Снятинського дитячого будинку-інтернат; зобов`язати відповідача внести до трудової книжки позивача записи про звільнення з посади директора Снятинського дитячого будинку-інтернат, про прийняття на посаду голови ліквідаційної комісії з припинення Снятинського дитячого будинку-інтернат та звільнення з цієї посади; стягнути з Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації 140279 грн. невиплаченої заробітної плати та суми невикористаної відпустки.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.
Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).
Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з неї.
В даному випадку суд встановив, що між Департаментом соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 04.04.2016 укладено контракт, згідно якого позивача призначено відповідно до рішення обласної ради від 31.03.2016 № 149-4/2016 на посаду директора Снятинського дитячого будинку-інтернат на термін з 04.04.2016 по 04.04.2021.
Відповідно до пункту 1.5 контракту від 04.04.2016 цей контракт обумовлює умови для організації праці та матеріального забезпечення керівника, умови його розірвання та інші положення, які встановлюються цим контрактом за згодою сторін. На правовідносини за контрактом поширюються норми законодавства про працю України та інші нормативні акти, що регулюють трудові правовідносини та вимоги Положення про Інтернат (пансіонат).
Так, з огляду на зміст позовної заяви ОСОБА_1 оскаржує не лише дії відповідача щодо відмови у задоволенні заяви позивача про звільнення з посади голови ліквідаційної комісії з припинення Снятинського дитячого будинку-інтернат, але й просить суд зобов`язати відповідача внести до трудової книжки позивача записи про звільнення з посади директора Снятинського дитячого будинку-інтернат, про прийняття на посаду голови ліквідаційної комісії з припинення Снятинського дитячого будинку-інтернат та звільнення з цієї посади, стягнути з Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації 140279 грн. невиплаченої заробітної плати та суми невикористаної відпустки. Вказані обставини свідчать про те, що між сторонами існує спір щодо припинення трудових відносин ОСОБА_1 з відповідачем.
В свою чергу, приписами пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
З огляду на вказане, будь-яка державна служба є публічною службою. Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України "Про державну службу".
Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України "Про державну службу" державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Державна служба характеризується тим, що: а) здійснюється на державних посадах у державних органах або їх апаратах; б) має своєю метою реалізацію завдань і функцій держави; в) регламентується Законом України "Про державну службу" та іншими спеціальними законами; г) характеризується особливістю вступу на державну службу, її проходженням, припиненням службових відносин; ґ) пов`язана з присвоєнням рангів, чинів, спеціальних і військових звань; д) характеризується безпартійністю або політичною нейтральністю державних службовців; е) оплачується за рахунок державного бюджету.
Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби.
Водночас до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та інших.
Таким чином, посада позивача не відноситься до публічної служби, оскільки не пов`язана з діяльністю на державних політичних посадах, професійною діяльністю суддів, прокурорів, військовою службою, альтернативною (невійськовою) службою, дипломатичною службою, іншою державною службою, службою в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Крім того, посада директора дитячого будинку-інтернату не є посадою державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень, а робота на ній не належить до службової (публічної) діяльності.
Робота позивача в державній установі, не зважаючи на спеціальну процедуру призначення та звільнення, не є проходженням публічної служби в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.
Наявність у спірних правовідносинах відповідача Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить спір публічно-правовим.
З огляду на те, що робота позивача на посаді директора дитячого будинку-інтернату не є публічною службою, у цій справі відсутній спір з приводу проходження громадянами публічної служби та її припинення. Отже, спірні відносини не пов`язані з проходженням позивачем публічної служби.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (п. 24 рішення у справі Сокуренко і Стригун проти України) суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад, дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися за правилами цивільного судочинства.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
За таких обставин, суд дійшов висновку відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Керуючись статтями 170, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
З врахуванням приписів частини 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснити ОСОБА_1 , що дану справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.
Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Копію цієї ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.