Справа № 272/248/20
Суддя: Палазюк В. М.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 272/248/20
Провадження № 2-а/272/1/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Палазюк В.М.

при секретарі Хитоніній М.С.

за участю представника позивача Пилипчука І.Д.

відповідача - Захлібного В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Андрушівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель в Житомирській області Захлібного Віктора Андрійовича , Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом , в якому зазначає, що постановою інспектора у сфері контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Житомирській області від 24.01.2020 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.53-1 КУпАП . В оскаржуваній постанові зазначено, що ним, як фізичною особою підприємцем самовільно використовується земельна ділянка загальною площею 1, 1538 га. шляхом розміщення на ній об`єктів нерухомого майна, а саме гараж огороджений парканом із заасфальнованою площадкою площею 0, 0470га. та автозаправка під навісом площею 0,0074га., оскільки право власності або право користування земельною ділянкою 1.0994 га. за ФОП ОСОБА_1 не зареєстроване.

Позивач вважає, що його безпідставно притягнуто до адмінвідповідальності, оскільки в справі про притягнення його до відповідальності відсутні будь-які докази про використання ним земельної ділянки для здійснення підприємницької діяльності як суб`єктом господарювання, так як об"єкти нерухомості придбані ним як фізичною особою. Справа була розглянута не за місцем знаходження органу, уповноваженого розглядати такі справи, як це зазначено в постанові. Вона винесена раніше ніж закінчилась перевірка, та без його участі.

З огляду на вищезазначене позивач просить скасувати постанову від 24.01.2020 про накладення на нього адміністративного стягнення , а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві, додавши що ОСОБА_1 ні особисто ні як суб`єкт підприємницької діяльності земельну ділянку не використовує, оскільки належні йому будівлі передав в оренду ПП «Ягуар-М».

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову про скасування зазначеної постанови. В обгрунтування зазначив, що ФОП ОСОБА_1 самовільно зайняв земельні ділянки, що було встановлено за результатами перевірки, яка була проведена у відповідності до законодавства. На момент перевірки у ФОП ОСОБА_1 були відсутні документи, що підтверджують його право власності або користування земельними ділянками площею 0,0544 га. під об`єктами нерухомості та 1.0944 га. , а в цілому земельною ділянкою 1,1538га., що належить Гальчинській сільській раді. Перевірка проводилась за відома та у присутності ОСОБА_1 на місці здійснення його діяльності.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав з підстав викладених в відзиві та пояснив, що висновок про використання земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 він зробив на підтаві довідки Гальчинської сільської ради, а також на підставі того, що ОСОБА_1 при перевірці доказів наявності рішення органу місцевого самоврядування про надання йому в користування даної земельної ділянки не надав. ОСОБА_1 підписав акт перевірки, припис та протокол , складений відносно нього, що відповідач розцінює як визнання вини . Постанова від 24.01.2020 року винесена у відсутності позивача та направлена йому поштою.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, яке було залучене до участі в справі в якості співвідповідача ухвалою суду, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст.10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків.

Судом встановлено, що Головним управлінням Держгеокадастру в Житомирській області відповідно до річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) видано наказ від 23.12.2019 року №378, відповідно до якого інспектору ОСОБА_2 необхідно здійснити в період з 20.01.2020 року по 24.01.2020 року перевірку дотримання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 (а.с.21). За результатами проведення планової перевірки складено акт № 378/0015АП/02/01/20, відповідно до якого перевірка розпочата 20.01.2020 року о 10.00 год. та завершена 24.01.2020 року о 16.00 год. Відповідно до даного акта виявлено, що ФОП ОСОБА_1 використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови з цільовим призначенням для будівниитва та обслуговування будівель торгівлі комунальної форми власності з кадастровим номером :01.002:0042 загальною площею 1,1538 га шляхом розміщення на ній належних йому об`єктів нерухомого майна, а саме: гараж огороджений парканом із заасфальтованою площадкою площею 0.0470 га. та автозаправка під навісом площею 0.0074 га. На момент перевірки правовстановлюючі документи на земельні ділянки під об`єктами нерухомого майна у ФОП ОСОБА_3 відсутні, що свідчить про факт використання вказаних земельних ділянок загальною площею 0.0544 га без зареєстрованого права, шо є порушенням ст..ст 125,126 Земельного кодексу України. Також на час перевірки встановлено, що право власності або право користування вказаною земельною ділянкою площею 1,0994 га. за ФОП ОСОБА_1 не зареєстровано, що є порушеннямст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Рішення органу виконавчої влади про передачу вказаних земельних ділянок у власність або користування (оренду) ФОП ОСОБА_1 відсутнє, шо у відповідності до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» свідчить про факт самовільного зайняття земельної ділянки площею 1,0994 га. (а.с.6-10).

24 січня 2021 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 378/0010ПТ/04/01/20, яким встановлено порушення вимог ст. 211 ЗК України, ст..ст. 125.126 ЗК України та ст.. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» . В даному протоколі ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 24.01.2020 року о 10.00 год. в кабінеті №7. пл.. Т.Г.Шевченка, 1 м. Андрушівка (а.с.5). У своїх поясненнях в судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив, що розгляд справи дійсно відбувся 24.01.2020 року о 10.00 год. у відсутності ОСОБА_1 , а постанова була направлена йому поштовим відправленням.

24.01.2020 року державним інспектором у сфері контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Житомирській області Захлібним В.А. винесено постанову , якою ОСОБА_1 як фізичну особу підприємця притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.4). Згідно змісту постанови обставинами, які свідчать про самовільне зайняття земельної ділянки є розміщення на ній належних йому на праві власності об`єктів нерухомого майна.

Згідно зазначеної постанови, а також згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 є власником нежитлових будівель (гараж, склад №2, вагова, заправка), що розташовані по АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі продажу від 05.10.2006 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він працював на посаді Гальчинського сільського голови, а на даний час староста АДРЕСА_1 , яка належала Гальчинській сільській раді, використовувалась ФОП ОСОБА_1 на підставі договору оренди, термін дії якого закінчився в листопаді 2011 року. ОСОБА_1 звертався із заявою про продовження терміну дії договору оренди, однак відповідних документів не оформив, тому продовжує користуватись безпідставно. Про наявність рішення з приводу розгляду заяви ОСОБА_1 йому не відомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1Кодексу України про адміністративні правопорушення полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороню земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Як зазначив Верховний суд у постанові від 14 березня 2019 року по справі № 902/341/17 у вирішенні питання про наявність ознак самовільного зайняття земельної ділянки необхідно враховувати, що саме по собі користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. У вирішенні таких спорів необхідним є встановлення наявності у особи, в силу закону, права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування. Отже, самовільне зайняття земельної ділянки є відмінним від користування земельною ділянкою за відсутності належним чином оформлених документів на неї.

Разом із тим, виходячи з положень статті 377 ЦК України, статей 120, 125 ЗК України та принципу слідування юридичної долі земельної ділянки долі нерухомості, що на ній розташована, слід дійти висновку, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на розташовані на земельній ділянці об`єкти, оскільки право власності на будівлі, з усіма притаманними для власності складовими - володіння, користування, розпорядження ними, неможливе без перебування у власника будівель земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомості, у власності або користуванні.

Так, в правовій системі нашої держави діє загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Це значить, що власнику будинку, будівлі, споруди має належати і речове право на земельну ділянку під таким будинком, будівлею, спорудою. Зумовлено це нерозривним зв`язком вказаних об`єктів, адже неможливо здійснювати правомочності власника нерухомості без користування земельною ділянкою під нею.

Із копії заяви ОСОБА_1 від 27. 10.2011 року вбачається , що земельна ділянка по АДРЕСА_1 , перебувала в оренді в ФОП ОСОБА_1 згідно Договору оренди від 14.11.2006 року , термін дії якого закінчується в листопаді 2011 року та ОСОБА_1 просить надати дозвіл на виготовлення проектної документації на землевідведення даної земельної ділянки. Однак доказів, що йому відмовлено, або надано дозвіл, але з його вини відповідні документи не виготовлені суду не надані.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із пояснення сторін та доданих матеріалів в підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, є візуальний огляд земельних ділянок та підтвердження про належність ОСОБА_1 нежитлових приміщень. Суд не погоджується з поясненнями відповідача, що підписи ОСОБА_1 на акті, приписі і в протоколі свідчать про визнання ним вини , оскільки в графі протоколу «пояснення особи» відсутні будь-які пояснення позивача, як і відмітка про відмову від написання пояснень. Постанову інспектор виніс також без участі ОСОБА_1 , та до завершення перевірки, а відповідно і до складення протоколу, позбавивши таким чином позивача надати свої пояснення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими та належними доказами. Однак відповідачами не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях ФОП ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності, вказують на наявність підстав для задоволення позову та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення

Керуючись ст. ст. 5, 6, 8, 9, 20 ч.1 п.1, 77, 243-246, 250, 286, 293, КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову державного інспектора у сфері контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Житомирській області Захлібного В.А. від 24 січня 2020 року №378/0010 ПО /05/01/-20, про притягнення ФРП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.53-1КУпАП та провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в строки передбачені ст.286 КАС України .

Суддя:В. М. Палазюк