Справа № 160/13004/20
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Справа № 160/13004/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско" про стягнення 102539,37 грн., -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2020р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско" та просить:

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списком №2 за період з січень 2018 року - вересень 2020 року у розмірі 102539,37 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Проско» зареєстровано як платник страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших платежів в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на підприємстві відповідача з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №2 працювали громадяни, які у період з січня 2018 року по вересень 2020 року отримували пенсії за віком на пільгових умовах, та відповідач має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку №2 за наведений період у сумі 102539,37 грн. Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено Інструкцією про порядок ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженою Постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010р. №21-2, згідно якої підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену суму відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Проте, наразі відповідач не здійснив відшкодування Пенсійному фонду зазначених витрат, що негативно впливає на поповнення бюджету Пенсійного фонду України та стан фінансування коштів на виплату та доставку пенсій. У зв`язку з тим, що в добровільному порядку відповідач заборгованості не погасив, позивач просить стягнути зазначену суму боргу з відповідача у судовому порядку.

Ухвалою суду від 22.12.2020р. було відкрито провадження у даній справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано відповідача надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України; надати суду докази оскарження розрахунків (які є актами індивідуальної дії) у встановленому законодавством порядку або докази сплати заборгованості у добровільному порядку згідно до вимог ст.ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.191).

Відповідач, у строки встановлені ухвалою суду від 22.12.2020р., відзиву на позов суду не надав, як і не надав доказів оскарження розрахунків (які є актами індивідуальної дії) у встановленому законодавством порядку або доказів сплати заборгованості у добровільному порядку, про відкриття провадження у справі відповідача було повідомлено засобами телефонного зв`язку 22.12.2020р. відповідно до вимог ст.ст. 124, 126, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому останній вважається повідомленим належним чином з урахуванням ч.3 ст.129 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання, наявною в матеріалах справи (а.с.193).

Окрім того, у 28.11.2020 року відповідач отримав копію позовною заяви з доданими до неї документами, що підтверджується копією списку поштових відправлень №2171 від 07.10.2020р. та трекінгом поштового зв`язку (а.с.24,199).

У відповідності до положень ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається 22.02.2021р. у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при розгляді справи за відсутності учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, проаналізувавши норми чинного законодавства України, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю, виходячи з наступного.

Із наданих суду документів судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Проско з 21.08.2015р. зареєстроване за адресою: 52042, Дніпропетровська обл., Дніпровський район, сільрада Любимівська, вул. Чаплинська, буд.1-А, та є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується наявною у матеріалах справи інформацією з ЄДРПОУ (а.с.195-198).

На підприємстві відповідача у різні періоди часу працювали особи, яким в подальшому була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями довідок про підтвердження пільгового періоду роботи та протоколів про призначення пенсії (а.с.68-132,135-142,149-172,174,175,177-179, 182-188).

Обов`язок відповідача щодо покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списками №1, №2 визначений ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-ІV.

Так, відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-ІV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

- підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

- за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

Порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663 (далі Інструкція №21-1).

Визначення сум до відшкодування, формування розрахунків фактичних витрат здійснюється органами Фонду. При цьому, не відбувається щомісячного узгодження сум до відшкодування. Розрахунок надсилається раз на рік, до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

У відповідності до норм глави 6 Інструкції №21-1 встановлено, що для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування:

- особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

- особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

У разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Так, на виконання вимог вищенаведеної Інструкції №21-1, позивачем на адресу відповідача направлялись розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 за спірний період, які були отримані відповідачем, що підтверджується копіями відповідних розрахунків та поштових повідомлень про отримання наведених розрахунків, наявними у справі (а.с.8-21,33-35).

Відповідач у встановлені строки не сплатив кошти, призначені на покриття витрат на виплату і доставку пенсій застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, таких доказів суду не надано.

Згідно наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за січень 2018 вересень 2020 року по ТОВ Проско, відповідач має заборгованість перед Пенсійним фондом України по Списку №2 у загальному розмірі 102539,37 грн., з урахуванням сплаченої суми відшкодування підприємством 6387,10 грн. (а.с.189-190).

Факт виплати позивачем пільгових пенсій за вказаний вище період по Списку №2 підтверджується копіями довідок про отриману пенсію, які наявні в матеріалах справи (а.с.36-67,145,147-148,173,176,180-181).

У відповідності до вимог ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач у встановлені строки відзиву на позов не подав, як і не надав жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність не відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій застрахованим особам, які працювали на підприємстві відповідача на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №2, також і доказів добровільного відшкодування таких витрат суду надано не було з урахуванням вимог ст.ст. 72-76 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Також, судом враховується і те, що розрахунок органів Пенсійного фонду України фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій є узгодженим з моменту його отримання відповідачем і обов`язковим для виконання. Розрахунок є актом індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень.

Відповідачем, на вимогу ухвали суду від 22.12.2020р., доказів оскарження вищенаведених отриманих ним розрахунків (які є актами індивідуальної дії) у встановленому законодавством порядку суду надано не було, а тому такі розрахунки є узгодженими, обов`язковими для виконання відповідачем та підлягають сплаті.

Відповідна правова позиція також узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у його постанові від 28.11.2019р. у справі №460/3113/18, яка є обов`язковою для застосування судом першої інстанції згідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За викладених обставин, підстави для відшкодування з відповідача витрат позивача понесених по сплаті судового збору у адміністративного суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско" про стягнення 102539,37 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Проско (52042, Дніпропетровська обл., Дніпровський район, сільрада Любимівська, вул. Чаплинська, буд.1-А; ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій по Списку №2 за період з січня 2018 року по вересень 2020 року у розмірі 102539,37 грн. (сто дві тисячі п`ятсот тридцять дев`ять гривень 37 коп.).

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва