Справа № 160/11233/20
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
19.01.2021 року від представника третьої особи 1 - Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» до суду подана заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він, з посиланням на ст. 134 КАС України, просив ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» за рахунок бюджетних асигнувань Громадської спілки «Досить труїти Кривий Ріг» сплачені судові витрати у розмірі 20 000,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року заява призначена до розгляду у судовому засіданні.
01.02.2021 року від представника Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України до суду подано клопотання, в якому він просив прийняти законне та обґрунтоване судове рішення. Також просив справу розглядати без участі представника Міндовкілля.
02.02.2021 року від представника Громадської спілки «Досить труїти Кривий Ріг» до суду подано заперечення на заяву про винесення додаткового рішення ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», в яких, зокрема, зазначено, що оскільки ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» є третьою особою, а не стороною у даній справі, останній не має права на відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою.
03.02.2021 року від представника третьої особи 1 до суду надійшло клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення по справі без його участі та про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Громадської спілки «Досить труїти Кривий Ріг»
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.
За змістом частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З урахуванням положень частини 9 статті 205 та частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу в письмовому провадженні без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
За таких обставин, суд вважає за можливе розгляд справи здійснити в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.
Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
16.09.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Громадської спілки «Досить труїти Кривий Ріг» до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, третя особа 1 Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа 2 Міністерство оборони України, в якому позивач просив суд:
Рішенням від 30.11.2020 року в задоволенні адміністративного позову Громадської спілки «Досить труїти Кривий Ріг» до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, третя особа 1 Публічне акціонерне товариство «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», третя особа 2 Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування висновку з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності з «Нового будівництва відвалу «Степовий - 2» на території земель Широківського району Дніпропетровської області від 06.08.2019 року №7-03/12-83/1 відмовлено.

При цьому, представник третьої особи 1 на стороні відповідача у своїх поясненнях, що були подані до суду 12.10.2020 року, окрім іншого, просив стягнути з позивача судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

23 листопада 2020 року третьою особою 1 на стороні відповідача в порядку ст.ст. 134, 139 КАС України подано до суду клопотання про долучення доказів судових витрат на правову допомогу, а саме: копію договору № 01/11/17-1-3317 від 06.11.2017р.; копію додаткової угоди № 2 від 16.01.2018р.; копію додаткової угоди № 17 від 28.09.2020р.; копію прайсових цін станом на 01.01.2020р.; опис робіт по справі № 160/11233/20; копію платіжного доручення № 600034339.

Частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 11 ст. 139 КАС України, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

За змістом частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності є, зокрема: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що за результатами розгляду справи, документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 15.03.2019 по справі № 826/7778/17.

У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно із частиною 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стосовно вирішення питання про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, третя особа 1 скористалася своїм правом, визначеним частиною 7 статті 139 КАС України, та подала заяву про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. представником третьої особи 1 до матеріалів справи надано: копію договору № 01/11/17-1-3317 від 06.11.2017р.; копію додаткової угоди № 2 від 16.01.2018р.; копію додаткової угоди № 17 від 28.09.2020р.; копію прайсових цін станом на 01.01.2020р.; опис робіт по справі № 160/11233/20; копію платіжного доручення № 600034339.

Як вбачається з опису робіт, виконаних на користь ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» в рамках виконання договору №01/11/17-1-3317 від 06.11.2017 року по справі №160/11233/20, адвокатом надана правнича допомога наступного характеру:

- вивчено позовну заяву ГС «Досить труїти Кривий Ріг» з додатками на 195 аркушах. Вивчення та правовий аналіз відзиву Мін. Екології з додатками на 76 аркушах (4 500 грн.);

- здійснено пошук та аналіз нормативно правових актів та судової практики щодо визнання недійсним Висновків з ОВД. Аналіз інформації розміщеної на інтернет ресурсах Мін. Екології, щодо процедури надання оскаржуваного Висновку з ОВД (1 500,00 грн.);

- підготовка та подання пояснень на позовну заяву (4 000,00 грн.);

- на дату складання опису робіт прийнято участь у судових засіданнях: 12.10.2020 року, 02.11.2020 року, 16.11.2020 року, та заплановано прийняття участі у засіданні: 23.11.2020 року о 15:20.

Загальна сума наданих послуг за комплексне правове супроводження спору в описі робіт зазначена у розмірі 20 000,00 грн.

Пунктами 4, 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

За положенням статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до статті 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить йому суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Суд зазначає, що професійна правнича допомога надавалась третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, а не позивачу чи відповідачу, що, на думку суду, вказує на незначну складність наданої правничої допомоги. При цьому, суд враховує, що позовна заява не є об`ємною, до суду третьою особою 1 подано незначну кількість документів. Окрім того, факт підготовки та подання пояснень на позовну заяву включає в себе необхідність опрацювання законодавчої бази та доказів, формування правової позиції та підготовку відповідних документів, а тому, на думку суду, наведені витрати не є неминучими та мають охоплюватися кінцевим результатом виконаної роботи - складанням пояснень на позовну заяву, що, в свою чергу, вказує на не співмірність витрат на професійну правничу допомогу обсягу наданих послуг.

З огляду на викладене, врахувавши надані представником третьої особи 1 докази на підтвердження заявленої суми на правову допомогу, суд дійшов висновку про недоведеність розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу та неспіврозмірність їх з обсягом наданої адвокатом правової допомоги.

За таких обставин, суд вважає, що представником третьої особи 1 не обґрунтовано заявлено вартість послуг у сумі 20 000,00 грн., проте, виходячи з принципу розумності та співмірності, суд приходить до висновку про можливість стягнення з Громадської спілки «Досить труїти Кривий Ріг» на користь третьої особи 1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі №560/11233/20 за позовом Громадської спілки «Досить труїти Кривий Ріг» до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, третя особа 1 Публічне акціонерне товариство «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», третя особа 2 Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування висновку з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності з «Нового будівництва відвалу «Степовий - 2» на території земель Широківського району Дніпропетровської області від 06.08.2019 року №7-03/12-83/1 задовольнити частково.

Стягнути на користь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн. з позивача - Громадської спілки «Досить труїти Кривий Ріг».

В задоволенні решти вимог відмовити.

Копію додаткового судового рішення направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.В. Кальник

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя В.В. Кальник

03.02.2021

Рішення не набрало законної сили 03 лютого 2021 р.

Суддя В.В. Кальник