Справа № 580/5949/20
Суддя: Миколаєнко Т. А.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2021 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області, який діє як адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Миколаєнко Т.А.,

за участі: секретаря судового засідання - Хандусь І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу № 723-ДК/0239По/08/01/-20 від 16 грудня 2020 року,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 24 грудня 2020 року звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу № 723-ДК/0239По/08/01/-20 від 16 грудня 2020 року, у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 723-ДК/0239По/08/01/-20 від 16 грудня 2020 року;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог указує, що постановою державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Присяжнюк Лариси Володимирівни № 723-ДК/0239По/08/01/-20 від 16 грудня 2020 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Копію постанови про накладення адміністративного стягнення він отримав 17 грудня 2020 року. З вказаною постановою не погоджується з наступних підстав. Так, 02 грудня 2020 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Присяжнюк Л.В. здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки, яка знаходиться в адмінмежах Степанківської ОТГ (с. Степанки), за межами населеного пункту. При виконанні своїх обов`язків, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області Присяжнюк Л.В. було складено: - Акт обстеження земельної ділянки від 02 грудня 2020 року № 72З- ДК/237/АО/10/01/-20, за участю начальника відділу містобудування, архітектури, цивільного захисту, земельних відносин та ЖКГ Степанківської ОТГ Мирончук Вікторії Миколаївни; - Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 02 грудня 2020 року № 723-ДК/803/АП/09/01/-20 за участю начальника відділу містобудування, архітектури, цивільного захисту, земельних відносин та ЖКГ Степанківської ОТГ Мирончук Вікторії Миколаївни; - Протокол про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2020 року № 723- ДК/0235П/07/01/-20. За результатами вказаних дій винесено припис від 02 грудня 2020 року № 723-ДК-0294Пр/03/01-20 з 30-тиденним терміном усунення порушення вимог земельного законодавства. Позивач вважає, що перевірка та складання вказаних вище документів державним інспектором Присяжнюк Л.В. була здійснена без дотримання вимог ст. 11 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", згідно яких державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель зобов`язані додержуватися Конституції України, законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, органи державного нагляду (контролю), тобто посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані, зокрема, повно, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом та дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання, утримуватися від необґрунтованих висновків щодо відповідності поведінки суб`єктів господарювання вимогам законодавства, неправомірного та необґрунтованого застосування санкцій до суб`єктів господарювання. Зокрема, Акт обстеження був складений без відому та за відсутності позивача, будь-якого повноважного представника СТОВ «Степанки», а також свідків, у ньому відсутні дані щодо встановлення особи, яка здійснила посів зернових культур на земельній ділянці, в тому числі щодо його здійснення саме позивачем чи СТОВ «Степанки», відтак, він не може бути достовірним та допустимим доказом самовільного зайняття спірної земельної ділянки. Крім того, Акт перевірки містить тільки відомості, встановлені актом обстеження, зокрема, з його змісту вбачається, що в ході перевірки встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Степанківської ОТГ, за межами населеного пункту, загальною площею 5,6 га, використовується самовільно, а саме: на частині ділянки виявлено залишки зібраного урожаю, що є порушенням статей 125, 126 ЗК України, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП. Зауважує, що акт перевірки не містить посилань на способи встановлення самовільного зайняття земельної ділянки, в графі місцезнаходження юридичної особи чи фізичної особи, які перевіряються - зовсім нічого не зазначено. Враховуючи вищезазначені недоліки, вважає, що вказаний акт не може бути належним, достовірним та допустимим доказом самовільного зайняття саме позивачем чи СТОВ «Степанки» спірної земельної ділянки. Протокол складено щодо громадянина ОСОБА_1 , водночас, він та не має більше ніяких інших відомостей про особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, найменування юридичної чи ПІБ фізичної особи, які перевіряються, не містить даних про свідків правопорушення, час скоєння правопорушення (разове вчинення чи триваюче правопорушення в розумінні ст. 38 КУпАП), що свідчить про неналежне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та не дотримання інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення. Припис містить відповідальну особу, яка вчинила правопорушення, ним зазначено директора СТОВ «Степанки» ОСОБА_1 , однак, в графі "найменування юридичної особи чи ПІБ фізичної особи, щодо якої було здійснено перевірку, відсутні будь-які відомості. Враховуючи, що припис та протокол містять лише інформацію щодо самовільного зайняття земельної ділянки, які встановленні в акті обстеження, без зазначення винної особи, не містять відомостей щодо реального обстеження конкретної частини земельної ділянки, вважає, що зазначені документи не можуть враховуватися як доказ його вини, так як не підтверджують сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав, а також особу правопорушника. Враховуючи вищевказані недоліки актів, протоколу, припису, вважає, що ці документи не доводять такого елементу деліктного правопорушення, як вина, відтак, відсутні підстави для здійснення розрахунку, а також сплати заявленої суми шкоди та задоволення вимоги про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Окрім того, позивач вказує, що складений і підписаний акт перевірки від 02 грудня 2020 року є додатком 1 до п. 5.1. Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, який затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12.12.2003 № 312 та зареєстрований в Мін`юсті України 25.12.2003 № 1223/8544. Вказаний Порядок планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, додатком 1 до якого є вказаний акт перевірки, втратив чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 № 132, який зареєстровано в Мін`юсті України 14.03.2013 за № 412/22944, та яким затверджений новий Порядок планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб`єктами господарювання вимог земельного законодавства. Водночас, наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 № 132 втратив чинність згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 20.01.2017 № 24. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 169-р наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 № 132 скасовано як такий, що не відповідає Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю). Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, в редакції станом на дату проведення перевірки, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом. Отже, дія Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" поширюється і на органи Держгеокадастру під час здійснення перевірки дотримання вимог земельного законодавства суб`єктом господарювання, оскільки в перелік органів, на які не розповсюджується дія Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", затверджений в ч. 2 ст. 2 вказаного Закону, органи Держгеокадастру не включені. До принципів державного нагляду (контролю) віднесено, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю). Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи. Планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок (ст. 3, ч. 11 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" в редакції станом на час проведення перевірки). Між тим, зі змісту акту обстеження, перевірки неможливо встановити, чи була проведена перевірка плановою або позаплановою. Саме по собі зазначення в актах в якості причини «у зв`язку з необхідністю» не є обґрунтованою підставою для проведення позапланової перевірки. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. Між тим, як акт обстеження, так і акт проведення перевірки, не відповідає вимогам ч. 6 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", оскільки не місить відомостей про тип заходу (плановий або позаплановий); найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, щодо діяльності яких здійснювався захід. Таким чином, неналежні дії Держгеокадастру щодо здійснення перевірки дотримання вимог земельного законодавства порушують права позивача. Проведення перевірки і складання акту, який є додатком 1 до п. 5.1. Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12.12.2003 № 312, який станом на момент проведення перевірки втратив чинність, а також проведення перевірки з порушенням порядку, визначеного Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", суперечить принципу правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права. Таким чином, документи, які складені під час проведення перевірки ГУ Держгеокадастру в Черкаській області не дозволяють встановити обставини порушення позивачем чи СТОВ «Степанки» вимог земельного законодавства щодо самовільного зайняття земельної ділянки. Свої пояснення по справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення від 02 грудня.2020 року № 723-ДК/0235П/07/01/-20 позивач 11 грудня 2020 року направив відповідачу, які останній отримав 14 грудня 2020 року, тобто за 2 дні до розгляду справи про адміністративне правопорушення, але, при прийнятті оскаржуваної постанови, проігнорував їх. Дії державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Присяжнюк Л.В. вважає незаконними, а постанову ГУ Держгеокадастру у Черкаській області № 723-ДК/0239По/08/01/-20 від 16 грудня 2020 року такою, що прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Паламар П.Г. від 28 грудня 2020 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного штрафу передано на розгляд Черкаського районного суду Черкаської області за підсудністю.

Вказана справа надійшла на адресу суду 15 січня 2021 року.

Автоматизованою системою документообігу суду було визначено суддю ОСОБА_2 та 16 січня 2021 року передано їй дану справу.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 20 січня 2021 року справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання на 18 лютого 2021 року; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов, а також доказів; роз`яснено відповідачу, що відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини 5 статті 262 КАС України за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання.

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, про що свідчать дані рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

10 лютого 2021 року через канцелярію суду представником відповідача Мироненком Д. подано відзив на позовну заяву, в якому останній заявлені позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у їх задоволені. Вказав, що у світлі вимог статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державні або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами 2 і 3 статті 134 Кодексу. Відповідно до статей 125 і 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як убачається з статей 5 і 6 Закону України «Про оренду землі» орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельної ділянкою. Згідно статті 17 даного Закону об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. За приписами статті 187 ЗК України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України. Нормою статті 188 ЗК України визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Як передбачено Положенням про Головне управління Держгеокадастру у черкаській області, затвердженого наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.16 № 308 (із змінами, далі - Положення) відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності. Статтею 10 вказаного Закону визначено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, безпосередньо обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користування юридичних і фізичних осіб; перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України відповідно до їх повноважень; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства про адміністративні правопорушення. Вказані норми відповідних актів галузевого законодавства є спеціальними пріоритетними нормами, за критерієм об`єкта правовідносин вони врегульовують вужчу сферу суспільних відносин. При розбіжності спеціального і загального закону діє спеціальний закон, тобто, спеціальний закон скасовує дію загального закону, спеціальна норма має перевагу над загальною. У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною. Отже, посилання позивача на необхідність застосування норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є помилковими і безпідставними. У зв`язку з виконанням Управлінням з контролю за використанням та охороною земель плану роботи на IV квартал поточного року Наказом Головного управління № 723-ДК від 01.12.20 державному інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області - головному спеціалісту відділу контролю за використанням та охороною земель у Кам`янському, Смілянському, Черкаському, Чигиринському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Ларисі Присяжнюк та державному інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області - головному спеціалісту відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Юлії Мокренчук у термін з 01.12.20 по 14.12.20 було доручено здійснити захід державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки під час використання земель державної та комунальної власності відповідно до заходів передбачених документацією із землеустрою, в межах певного використання (зокрема, щодо зміни складу угідь) в адміністративних межах Степанківської ОТГ Черкаського району, а саме: земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:011, :02:001:0127, :02:001:0128. Відомості з Державного земельного кадастру про вказані земельні ділянки констатують, що ділянки являються комунальної власністю і відносяться до земель запасу. Наступного дня державним інспектором Присяжнюк Л.В., за участю начальника відділу містобудування, архітектури, цивільного захисту, земельних відносин ЖКГ Стапанківської ОТГ Мирончук В.М. складено Акт обстеження земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення площею 5,6 га, яка знаходиться в адмінмежах Степанківської ОТГ, за межами населеного пункту, цільове призначення - землі запасу. Документи, що підтверджують державну реєстрацію права власності чи права постійного користування або права оренди ділянки відсутні. 02 грудня 2020 року державним інспектором Присяжнюк Л.В. за участю начальника відділу містобудування, архітектури, цивільного захисту, земельних відносин та ЖКГ Степанківської ОТГ Мирончук В.М., на виконання Наказу Головного управління від 01.12.20 № 723-ДК, проведена перевірка вимог земельного законодавства при використанні земель в адмінмежах Степанківської ОТГ та складено відповідний Акт перевірки. У результаті перевірки встановлено, що на земельних ділянках сільськогосподарського призначення комунальної власності в адмінмежах Степанківської сільської ради площею 2,5 га (кадастровий номер :02:001:011), площею 1,5524 га (кадастровий номер :02:001:0127), площею 1,5524 га (кадастровий номер :02:001:0128) виявлені залишки стерні зібраного урожаю кукурудзи, що свідчить про фактичне використання земельних ділянок для вирощування сільськогосподарської продукції СТОВ «Степанки» без оформлення права власності, або права користування, самовільно. В даних діях вбачається порушення статей 125 і 126 ЗК України, відповідальність за яке передбачена статтею 53-1 КУпАП. Акт перевірки містить План-схему земельної ділянки, а також підписи ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Згодом, державним інспектором Присяжнюк Л.В. прийнято Припис від 02.12.20, відповідно до якого при перевірці стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності встановлено, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності в адмінмежах Степанківської ОТГ, за межами населеного пункту села Степанки, загальною площею 5,6 га: площею 2,5 га (кадастровий номер :02:001:011), площею 1.5524 га (кадастровий номер :02:001:0127), площею 1,5524 га (кадастровий номер :02:001:0128) з видом угідь сіножаті і пасовища, використовуються СТОВ «Степанки» для вирощування сільськогосподарської продукції (кукурудзи) без оформлення правовстановлюючих документів, самовільно. На підставі викладеного та враховуючи вимоги законодавства, приписано у тридцятиденний термін усунути порушення вимог земельного законодавства шляхом оформлення права. Про виконання Припису повідомити до 02.01.21. Припис підписано ОСОБА_3 . Того ж дня, 02 грудня 2020 року, державний інспектор Присяжнюк Л.В. направила ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення за № 723-ДК/0040/04/01/-20, яким його поінформовано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 16.12.20 о 10 год. 00 хв. в приміщенні Головного управління за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, каб. 327. Крім того, 02 грудня 2020 року по вул. Героїв України, 124, в селі Степанки державним інспектором Присяжнюк Л.В. складено Протокол № 723-ДК/0235П/07/01-20, згідно якого при здійсненні державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель встановлено, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності в адмінмежах Степанківської ОТГ, за межами населеного пункту села Степанки, загальною площею 5,6 га: площею 2,5 га (кадастровий номер :02:001:011), площею 1,5524 га (кадастровий номер :02:001:0127), площею 1,5524 га (кадастровий номер :02:001:0128) з видом угідь сіножаті і пасовища використовуються СТОВ «Степанки» для вирощування сільськогосподарської продукції (кукурудзи) без оформлення правовстановлюючих документів самовільно, що є порушенням вимог статей 125 і 126 ЗК України та статті 35 Закону України «Про охорону земель». В протоколі зазначено, що правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду (збитки), що підтверджується Актом обстеження від 02.12.20 № 723-ДК/237/АО/10/01/-20, а також те, що відповідальність за вчинене правопорушення передбачена статтею 53-1 КУпАП та частиною 1 статті 211 Кодексу. Друга сторінка Протоколу містить відомості про особу, яка вчинила адміністративне правопорушення « ОСОБА_1 , який обіймає посаду директора СТОВ «Степанки». У протоколі наявний запис про те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 16.12.20 у приміщенні Головного управління за адресою: вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, каб. 327. Крім того, з Протоколу слідує, що ОСОБА_1 відмовився від підпису даного документу та отримання другого його примірника. Протокол підписано ОСОБА_3 . При цьому, листом від 04.12.20 № 32-23-0.4-1806/90-20 Головне управління направило керівнику СТОВ «Степанки» для ознайомлення матеріали, складені за результатами перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земель в адмінмежах Степанківської ОТГ (с. Степанки), а саме: Акт обстеження, Акт перевірки, Протокол, Припис, Повідомлення про розгляд справи. Разом з тим, 16.12.20 державний інспектор Присяжнюк Л.В. здійснила Розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки за адресою: Степанківська ОТГ, с. Степанки. Розмір заподіяної шкоди становить 26085 грн. За таких обставин, 16.12.20 державним інспектором Присяжнюк Л.В. підготовлено Повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу за № 723-ДК/0182ІІІК/11/01/-20. У Повідомленні наявна вимога про сплату у 15-ти денний термін шкоди у розмірі 26085 грн. У подальшому, 16.12.20, розглянувши означений протокол, державний інспектор Присяжнюк Л.В. винесла відповідну постанову, згідно якої директора СТОВ «Степанки» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Листом від 16.12.20 № 23-0.4-1877/90-20 Головне управління направило директору СТОВ «Степанки» ОСОБА_1 для виконання матеріали про адміністративне правопорушення, а саме: Розрахунок шкоди, Постанову і Повідомлення про сплату. Зауважує, що розгляд справи за відсутності позивача не призвів до порушення його права на участь у процесі. В розумінні статті 268 КУпАП ОСОБА_1 міг ознайомитися з матеріалами справи, дати письмові або усні пояснення, докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця у галузі права. Пояснення ОСОБА_1 було ретельно досліджено та зважено. На виконання положень статей 251 і 252 КУпАП державним інспектором Присяжнюк Л.В. всебічно, повно та об`єктивно оцінено фактичні дані, які мають значення для правильного вирішення справи, на основі яких встановлено винність особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Стаття 268 КУпАП констатує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. На думку відповідача, позивач неправомірно вважає, що відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення, адже, зважаючи на норми статті 251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винності даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, крім іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення. Протокол містить фактичні дані самовільного зайняття земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:001:011, :02:001:0127, 712498700:02:001:0128. Є також Акт обстеження, Акт перевірки, Розрахунок розміру шкоди, відомості з Державного земельного кадастру про означені земельні ділянки, та інші документи.

Враховуючи, що клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а в матеріалах справи достатньо даних про їхні права та взаємовідносини, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частин четвертої статті 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставинв адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Водночас, за приписами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель Присяжнюк Л.В. (надалі - державним інспектором) було складено:

- акт обстеження земельної ділянки № 723-ДК/237/АО/10/01/-20 від 02 грудня 2020 року, відповідно до якого нею, за участю начальника відділу містобудування, архітектури, цивільного захисту, земельних відносин та ЖКГ Степанківської ОТГ Мирончук В.М., у зв`язку з необхідністю виконання наказу № 723-ДК від 01 грудня 2020 року, було проведено обстеження земельної ділянки, що знаходиться в адмінмежах Степанківської ОТГ (с. Степанки), з видом угідь сіножаті і пасовища, площею 1,5524 га, кадастровий номер: :02:001:0127; площею 1,5524 га, кадастровий номер: :02:001:0128; площею 2,5 га, кадастровий номер: :02:001:0110; виявлені залишки зібраного урожаю кукурудзи; та встановлено, що земельна ділянка площею 2,5 га межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0095, яка перебуває в оренді СТОВ «Степанки»;

- припис № 723-ДК/0294Пр/03/01/-20 від 02 грудня 2020 року, адресований директору СТОВ «Степанки» Тарасенку О.Ф., яким встановлено, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, які знаходяться в адмінмежах Степанківської ОТГ (с. Степанки), за межами населеного пункту, загальною площею 5,6 га: кадастровий номер: :02:001:0127; площею 1,5524 га, кадастровий номер: :02:001:0128; площею 1,5524 га, кадастровий номер: :02:001:0110; площею 2,5 га; використовуються СТОВ «Степанки» для вирощування сільськогосподарської продукції без оформлення правовстановлюючих документів, що є порушенням вимог ст.ст. 126, 127 Земельного кодексу України, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП; та зобов`язано директора СТОВ «Степанки» ОСОБА_1 у 30-тиденний термін із дня отримання припису усунути вказане порушення, шляхом оформлення права користування; про виконання припису повідомити до 03 січня 2021 року; відмітки про вручення припису відсутні;

- акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки № 723-ДК/803/АП/09/01-20 від 02 грудня 2020 року, з якого вбачається, що державним інспектором, за участю начальника відділу містобудування, архітектури, цивільного захисту, земельних відносин та ЖКГ Степанківської ОТГ Мирончук В.М., у зв`язку з необхідністю виконання наказу № 723-ДК від 01 грудня 2020 року, було проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при в використанні земель в адмінмежах Степанківської ОТГ (с. Степанки), у результаті якої встановлено, що на земельних ділянках сільськогосподарського призначення комунальної власності, які знаходяться в адмінмежах Степанківської ОТГ (с. Степанки), площею 2,5 га, кадастровий номер: :02:001:0110, площею 1,5524 га, кадастровий номер: :02:001:0127; площею1,5524 га, кадастровий номер: :02:001:0128; виявлені залишки зібраного урожаю кукурудзи, що свідчить про використання земельних ділянок (вид угідь сіножаті і пасовища) для вирощування товарної с/г продукції СТОВ «Степанки» без оформлення права власності або права користування, самовільно; в даних діях вбачається порушення ст.ст. 126, 127 Земельного кодексу України, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП; відмітки про вручення вказаного документу відсутні;

- протокол про адміністративне правопорушення № 723-ДК/0235П/07/01-20 від 02 грудня 2020 року, згідно якого 02 грудня 2020 року земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, які знаходяться в адмінмежах Степанківської ОТГ, за межами населеного пункту с. Степанки, загальною площею 5,6 га: площею 1,5524 га, кадастровий номер: :02:001:0127; площею 1,5524 га, кадастровий номер: :02:001:0128; площею 2,5 га, кадастровий номер: :02:001:0110; з видом угідь сіножаті і пасовища використовуються СТОВ «Степанки» для вирощування сільськогосподарської продукції (кукурудзи) без оформлення правовстановлюючих документів, самовільно, що є порушенням ст.ст. 126, 127 Земельного кодексу України та ст. 35 Закону України «Про охорону земель», відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП;

- постанову про накладення адміністративного стягнення № 723-ДК/0239По/08/01-20 від 16 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 , директора СТОВ «Степанки», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн 00 коп. за порушення вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, а саме у тому, що 02 грудня 2020 року виявлено порушення вимог земельного законодавства, що полягає у самовільному зайнятті СТОВ «Степанки» земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, загальною площею 5,6 га: площею 1,5524 га, кадастровий номер: :02:001:0127; площею 1,5524 га, кадастровий номер: :02:001:0128; площею 2,5 га, кадастровий номер: :02:001:0110; які розташовані в адмінмежах Степанківської ОТГ, за межами населеного пункту с. Степанки. Земельні ділянки з видом угідь сіножаті та пасовища використовуються для вирощування сільськогосподарської продукції (кукурудза) без оформлення права користування. Порушенням заподіяно матеріальну шкоду на суму 26085 грн.

ОСОБА_1 не погодився із вказаною постановою і оскаржив її до суду.

Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із змісту статті 8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст. 62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 53-1 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

Згідно з визначенням, яке наведено у статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

У постанові від 12 листопада 2020 року у справі № 400/122/18 Верховний Суд зазначив, що самовільне зайняття земельної ділянки з об`єктивної сторони може полягати у протиправному використанні землі у своїх потребах: обробка, удобрення землі, насадження насіння, дерев чи кущів, виконання меліоративних, інших робіт. Об`єктивна сторона злочину полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки. Причому земельна ділянка для винної особи є чужою, вона не має необхідних і достатніх прав на володіння, користування чи розпорядження ділянкою як власник чи як особа, якій надано право постійно чи тимчасово володіти і користуватися нею.

У оскаржуваній постанові зазначено, що позивачем порушено вимоги ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Так, статтями 125, 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно зі статтею 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Статтею 188 Земельного кодексу України визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.

Згідно з пунктом 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначені Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19 червня 2003 року № 963-IV, що спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

За приписами статті 4 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

За змістом ст.ст. 5, 6 вищевказаного Закону державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. До повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать зокрема здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Статтею 10 Закону № 963-IV передбачено, що до повноважень державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотримання вимог законодавства України про охорону земель належить, у тому числі, право:

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

- у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 27.12.2016 № 353 «Про організаційні заходи із здійснення функцій державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів територіальними органами Держгеокадастру» (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), затверджено форми актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки та обстеження земельної ділянки, які складаються під час здійснення державного нагляду (контролю) щодо дотримання земельного законодавства.

Згідно з додатками № 3 та № 5 до наказу від 27.12.2016 № 353 акти складаються в присутності особи, що перевіряється, крім того, в акті перевірки зазначається місцезнаходження такої юридичної чи фізичної особи.

Отже, законодавством визначено порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель шляхом проведення перевірки та обстеження земельної ділянки у присутності особи, що перевіряється, із зазначенням в акті перевірки місцезнаходження юридичної особи, яка перевіряється, місця розташування земельної ділянки, її площі, категорії земель та складу угідь, фактичної площі та стану використання земельної ділянки.

Водночас, зі змісту акта обстеження земельної ділянки № 723-ДК/237/АО/10/01/-20 від 02 грудня 2020 року та акта перевірки дотримання виконання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки № 723-ДК/803/АП/09/01-20 від 02 грудня 2020 року вбачається, що перевірка, за результатами якої відповідачем складено припис та протокол про адміністративне правопорушення, всупереч вказаним вище вимогам закону, проведена у відсутності директора СТОВ «Степанки».

Статтею 242-1 КУпАП визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 47 - 50, 52 - 53-1, 53-3 - 54, 59 - 77-1, статтею 78 (крім порушень санітарних норм), статтями 78-1, 79, 79-2, статтями 80-83 (крім порушень санітарних норм), частинами першою і третьою статті 85, статтями 86-1, 87, статтею 89 (щодо диких тварин), статтею 90-1 (крім порушень санітарних норм), статтями 91-1 - 91-4, статтею 95 (крім порушень санітарних норм та норм ядерної безпеки), статтею 153, статтею 167 (щодо реалізації нафтопродуктів, екологічні показники яких не відповідають вимогам стандартів, норм та правил) і статтею 188-5 цього Кодексу. Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.

Наказом Міністерства аграрної політики і продовольства від 19.01.2017 № 6 затверджено Інструкцію з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, зареєстровану Міністерством юстиції України 07.02.2017 № 173/30041 (далі Інструкція № 173/30041, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 2 Інструкції № 173/30041 її вимоги є обов`язковими для виконання державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастру) та її територіальних органів (далі - державні інспектори), яким відповідно до законодавства України надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, які діють як державні інспектори сільського господарства відповідно до статті 244 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За приписами п.п. 1, 2 розділу ІІ Інструкції № 173/30041 у разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення (далі - протокол) (додаток 1). Протокол складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 5 розділу II Інструкції №173/30041 у протоколі, зокрема, зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (прізвище, ім`я та по батькові, день, місяць та рік народження, місце народження, сімейний стан, у тому числі кількість утриманців (у разі наявності інформації), фактичне місце проживання/реєстрації (поштова адреса), посада та місце роботи або навчання (повне найменування юридичної особи та її місцезнаходження); якщо особа не працює, про це робиться відмітка); місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення; прізвища, імена та по батькові, місця проживання/реєстрації свідків та потерпілих (за наявності); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (можуть бути викладені в протоколі або на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі). Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати в протоколі пояснення та зауваження щодо його змісту, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Пунктами 6 та 8 Інструкції № 173/30041 передбачено, що у протоколі обов`язково робиться відмітка про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав і обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП, а також про повідомлення її про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу їй обов`язково направляється рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення (додаток 2) із зазначенням часу і місця розгляду справи. Протокол підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та державним інспектором, який його склав, а за наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписаний також і цими особами. Відмова особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу та надання пояснень не припиняє провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вказане кореспондується з вимогами ст. 256 КУпАП, відповідно до якої у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Із матеріалів справи судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення № 723-ДК/0235П/07/01-20 від 02 грудня 2020 рокуне підписано позивачем та він не містить пояснення позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, він є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки у ньому не в повному обсязі відображені відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, не зазначено день, місяць та рік народження, місце народження, сімейний стан, та кількість утриманців ОСОБА_1 , фактичне місце проживання/реєстрації останнього, а також прізвища, імена та по батькові, місця проживання/реєстрації свідків, які б могли підтвердити чи спростувати обставини, наведені в протоколі.

Відтак, особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача, було порушено вимоги ст. 256 КУпАП України, зокрема, не роз`яснено правопорушнику його права та позбавлено можливості надати свої пояснення чи заперечення.

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в інкримінованому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Водночас, суд вважає необхідним звернути увагу на таке:

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-2 КУпАП).

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 53-1 КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Разом з тим, суд зауважує, що за приписами статті 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідач у порушення вимог частини 2 статті 7 КАС України не надав суду доказів того, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КУпАП.

Оцінюючи правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП варто вказати, що жодний процесуальний документ ( акт обстеження земельної ділянки, припис, акт перевірки дотримання виконання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки, протокол у справі про адміністративне правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення), наданий позивачем у якості доказу, не підписаний ОСОБА_1 .

Досліджені обставини ставлять під сумнів присутність ОСОБА_1 при встановленні відповідачем порушень земельного законодавства, повідомлення його про проведення перевірки та інших дій. За таких обставин, ОСОБА_1 був фактично позбавлений права на захист.

Разом із тим, зважаючи на пояснення позивача, а також беручи до уваги зміст акта обстеження земельної ділянки № 723-ДК/237/АО/10/01/-20 від 02 грудня 2020 року, з якого вбачається, що підставою для висновку про те, що саме СТОВ «Степанки» здійснено самовільне зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення став той факт, що земельна ділянка площею 2,5 га межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0095, яка перебуває в оренді СТОВ «Степанки», виникають сумніви щодо встановлення вини ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні.

Відтак, може бути констатовано, що оскаржувана постанова, як і інші процесуальні документи, складені відповідачем на основі власних припущень.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень. Жодних доказів чи аргументів на підтвердження того, що СТОВ «Степанки» самовільно зайняло земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, загальною площею 5,6 га, які розташовані в адмінмежах Степанківської ОТГ, за межами населеного пункту с. Степанки, про що зазначено в спірній постанові, відповідач суду не надав.

Враховуючи наведене, суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що ставляться в провину ОСОБА_1 .

Вищевикладене свідчить про те, що державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель Присяжнюк Л.В.не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, оскаржувана постанова винесена без урахування вимог ст. 33, 280 КУпАП про обов`язкове з`ясування характеру вчиненого діяння, даних про особу правопорушника, його майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не містить жодного посилання на докази, якими керувався уповноважений орган при її ухваленні, що є самостійною підставою для скасування постанови.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачем було допущено порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, внаслідок чого позивач був позбавлений права на ефективний захист, об`єктивне та повне з`ясування усіх обставин справи, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду на вищевикладене, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП є незаконною і підлягає скасуванню.

Водночас, за приписами частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з вимогами частини 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 840 грн 80 коп.

Враховуючи, що суд дійшов до висновку про задоволення позову, наявні правові підстави для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області судового збору в розмірі 840 грн 80 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 268, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 73, 74, 77, 132, 134, 139, 241, 242, 286, 296 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу № 723-ДК/0239По/08/01/-20 від 16 грудня 2020 року задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного штрафу № 723-ДК/0239По/08/01/-20 від 16 грудня 2020 року, винесену державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель Присяжнюк Л.В., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок, - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішенням, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень у мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Черкаський районний суд Черкаської області.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, юридична адреса: вул. Смілянська, 131, м. Черкаси; .

Суддя: Т. А. Миколаєнко