Справа № 308/2076/21
Суддя: Хамник М. М.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2076/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2021 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

за участі секретаря Івашко Я.С.,

перекладачів Еззахірі Хамід, Тарасінгам Раджкумар, Трачук О.В.

представника позивача Цапюк Р.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представник відповідача Стецяк Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання іноземця з метою забезпечення видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), в якому просить затримати громадянина Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення його видворення за межі території України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач о 14 год. 50 хв. 15.02.2021 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом в районі 246 прикордонного знаку, на відстані 500 м. до лінії державного кордону України при спробі незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску з України в Словацьку Республіку.

Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204 КУпАП, у зв`язку з чим був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.

Документ, що посвідчує особу відповідача паспорт громадянина Алжира № НОМЕР_2 .

Про затримання особи було повідомлено Посольство Алжирської Народної Республіки в Україні.

У ході роботи з відповідачем встановлено, що останній навчався у Відкритому міжнародному університеті розвитку людини «Україна», але був відрахований за невиконання умов контракту. Позивачем було прийнято рішення про примусове повернення за межі території України, однак таке рішення відповідач не в змозі виконати оскільки на момент подачі позову у нього відсутні грошові кошти, а також відповідно до розпорядження Кабінету Мінстрів України від 14.03.2020 №287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2», у зв`язку з чим у відповідача відсутня можливість законним шляхом залишити територію України, відтак останній буде ухилятись від виконання такого рішення.

У зв`язку з наведеним, представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Представником відповідача Стецяк Т.І., подано заперечення на адміністративний позов, в якому вона зазначає про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів у підтвердження факту порушення відповідачем законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, наявність яких є однією з обов`язкових умов для застосування у даному випадку ч. 1 ст. 289 КАС.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Щодо аргументів представника відповідача про відсутність доказів порушення законодавства, зазначив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, складені відносно відповідача розглянуті Ужгородським міськрайонним судом, однак рішення за результатами розгляду вказаної справи представником позивача не отримано.

Представник відповідача підтримала позицію висловлену в поданих запереченнях, окрім того доповнила, що у порушення вимог ст. 289 КАС України позивачем не надано доказів звернення до суду з позовом про примусове видворення відповідача та відсутність відомостей щодо скасування посвідки на тимчасове проживання, що в свою чергу свідчить про наявність законних підстав перебування відповідача на території України.

Відповідач в судовому засіданні підтримав позицію свого представника та зазначив, що прибув в Ужгород 14.02.2021, наміру порушувати законодавство України та пересікати кордон він не мав, а лише хотів погуляти у тій місцевості разом з другом.

Спростовуючи позицію представника відповідача представник позивача просив долучити суд до матеріалів справи копію адміністративного позову про примусове видворення відповідача за межі території України, поданого до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 18.02.2021, копію рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання від 17.02.2021 № НОМЕР_3 , яке позивачем отримано до початку розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідач, о 14 год. 50 хв. 15.02.2021 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» в місцевості між лінією інженерних прикордонних споруд та державним кордоном на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Гута» в районі 246 прикордонного знаку, 500 м. до лінії державного кордону України при спробі незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску з України в Словацьку Республіку.

У подальшому відносно відповідача було складено Протокол про адміністративне затримання від 15.02.2021, за результатами якого відповідача було розміщено у ВТТ Чопського прикордонного загону, м.Чоп вул. Головна 55А.

Про факт затримання відповідача листом №21/161 від 16.02.2021 повідомлено Надзвичайного і Повноважного Посла Алжирської Народної Демократичної Республіки в Україні.

16.02.2021 позивачем також скеровано звернення про надання інформації №21-159 щодо розгляду питання про скасування посвідок на тимчасове проживання в Україні громадянам Алжирської Народної Республіки, в тому числі відповідачу ОСОБА_1 .

Окрім того у відповідь на лист №21-164 від 16.02.2021 листом президента Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» №1/25-55 від 16.02.2021 було повідомлено позивача про відрахування відповідача - ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з порушенням вимог ст. ст. 9, 12 ЗУ «Про державний кордон». У додатку до листа міститься копія наказу №299-С від 16.02.2021, відповідно до якого ОСОБА_3 відрахований зі складу студентів денної форми навчання з напряму «Підготовка іноземних громадян до вступу у заклади вищої освіти» вказаного університету.

17.02.2021 за наслідками отриманої інформації Чопським прикордонним загоном Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України прийнято Рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства відносно відповідача Алжирської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом також встановлено, що 18.02.2021 Військовою частиною НОМЕР_1 Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України подано адміністративний позов до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до громадянина Алжирської Народної Республіки ОСОБА_3 про примусове видворення відповідача за межі території України, від отримання копії якого останній відмовився, про що міститься відмітка на примірнику позову позивача.

Як вбачається судом з поданого в судовому засіданні копії рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання від 17.02.2021 № НОМЕР_3 видану громадянину ОСОБА_4 посвідку № НОМЕР_4 скасовано.

З наданої копії паспорта відповідача з проставленою візою, що надавала законні підстави перебувати на території України, випливає, що строк дії такої закінчився 30.01.2021.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773 - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Статтею 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» регламентовано порядок примусового повернення іноземців та осіб без громадянства.

Так, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 вказаного Закону іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Тобто примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

При цьому, обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом 21.11.2018 року у справі №491/807/17.

У той же час законом передбачено вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Також забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства. (Ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»)

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземця або осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Отже судом встановлено, що документів, які підтверджують законність перебування на території України, у відповідача відсутні. Разом з тим коштів для самостійного виїзду з території України він не має, також не має родичів, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, працевлаштуватись на території України не має змоги та не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Судом критично оцінюються твердження відповідача щодо відсутності наміру незаконним способом перетнути кордон, враховуючи значну віддаленість між місцем навчання відповідача та його затримання у контрольованій прикордонній смузі України з Словацькою республікою, а також відсутність доказів у підтвердженням наведених ним обставин.

Враховуючи фактичні обставини справи зокрема те, що відповідач вчинив порушення законодавства України, яке виразилось у спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку республіку, втратив будь-які законні підстави перебувати в Україні, зважаючи на відсутність угоди між Україною та Алжирською Народною Республікою про реадмісію, суд дійшов висновку про необхідність його затримання з метою забезпечення видворення за межі території України. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що даний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 289, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання іноземця з метою забезпечення видворення за межі території України,- задовольнити.
Затримати громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення видворення за межі території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання до 15 серпня 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області М.М. Хамник