Справа № 440/7625/20
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. ПолтаваСправа №440/7625/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-СТО" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-СТО" /надалі також - позивач; ТОВ "Транс-СТО"/ до Головного управління ДПС у Полтавській області /надалі також - відповідач; ГУ ДПС у Полтавській області/, у якій просить скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 14.07.2020 № про застосування штрафу розмірі 500000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставність застосування до платника податків штрафних (фінансових) санкцій за зберігання пального без наявності на те відповідної ліцензії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 11 січня 2021 року заперечення Головного управління ДПС у Полтавській області проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишено без задоволення.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 63-66/. Свою позицію мотивував посиланням на правомірність та обґрунтованість спірних рішень, зазначивши, що вчинення платником податків порушення вимог податкового законодавства підтверджено матеріалами фактичної перевірки.

19.01.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 та частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ "Транс-СТО" у визначеному законом порядку зареєстроване як юридична особа, ; перебуває на обліку як платник податків у Полтавській ДПІ Полтавського управління Головного управління ДФС у Полтавській області; основний вид діяльності - 49.41 - Вантажний автомобільний транспорт.

17.06.2020 Головним управління ДПС у Полтавській області виданий наказ №882, яким визначено провести з 17.06.2020 фактичну перевірку тривалістю 10 діб за місцем фактичного провадження діяльності, розташування господарських об`єктів або інших об`єктів права власності, через які здійснює (провадить) діяльність ТОВ "Транс-СТО", за період з 01.04.2020 по дату початку проведення перевірки у встановленому ПК України порядку /а.с. 81/.

17.06.2020 посадовими особами Головного управління ДПС у Полтавській області у присутності керівника ТОВ "Транс-СТО" розпочато фактичну перевірку щодо контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій, свідоцтв /а.с. 67/.

Результати перевірки оформлені актом від 26.06.2020 №73/16-31-32-01/36422141 /а.с. 67-70/, у якому відображено факт порушення позивачем вимог:

частини першої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", а саме: зберігання пального у місцях, на які не отримано відповідні ліцензії на право зберігання пального.

14.07.2020 на підставі зазначеного вище акта Головним управлінням ДПС у Полтавській області сформовано податкове повідомлення-рішення № про застосування до ТОВ "Транс-СТО" штрафних (фінансових) санкцій на підставі абзацу восьмого частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" у розмірі 500000,00 грн /а.с. 78/.

Позивач оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Рішенням ДПС України від 19.11.2020 №32938/6/99-00-0602-06-06 податкове повідомлення-рішення № від 14.07.2020 залишено без змін, а скарга ТОВ "ТРАНС-СТО" без задоволення.

Не погоджуючись з цим податковим повідомленням-рішенням № від 14.07.2020, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перелік та компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (надалі - ПК України). Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 ПК України/.

Зокрема, як визначено підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

А відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 цієї статті, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 ПК України, у силу пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Крім того, як визначено частиною першою статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", зберігання пального здійснюється суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Під місцем зберігання пального у силу статті 1 названого Закону розуміється місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування, а власне зберіганням пального згаданий Закон визначає діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Відповідно до частини шістнадцятої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Водночас згідно з частиною дев`ятнадцятою цієї статті ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються: підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету; підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву; суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Відповідно до абзацу восьмого частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі предметом спору є правомірність рішень податкового органу про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за зберігання пального без отримання на це відповідної ліцензії.

Виходячи з приписів частини другої статті 2 КАС України, суд перевіряє відповідність такого рішення критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, а саме, чи прийнято це рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 14.07.2020 №, суд зазначає наступне.

Суд враховує, що за результатами фактичної перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області встановлено порушення позивачем вимог частини першої статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" щодо зберігання пального у місці, на яке не отримано ліцензію на право зберігання пального.

Так, перевіркою встановлено, що між ТОВ "Транс-СТО" (покупець) та ТОВ "БЕСТ" укладено договір купівлі-продажу, зокрема палива дизельного ДП-Л-Євро5-ВО, у загальному розмірі 38803,00 т.

ТОВ "Транс-СТО" має ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), реєстраційний номер 2000933, термін дії з 30.03.2020 по 29.03.2025; загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального (літри) 4000,00 /а.с. 76/.

Перевіркою встановлено зберігання ТОВ "Транс-СТО" пального у кількості, що перевищує 4000 л за певні дати: 30.04.2020 - 6195 літрів;01.05.2020 - 5805 літрів; 02.05.2020 - 5300 літрів; 03.05.2020 - 5023 літрів; 04.05.2020 - 4444 літрів;05.05.2020 - 4249 літрів; 08.05.2020 - 5144 літрів; 03.05.2020 - 5023 літрів; 09.05.2020 - 4918 літрів;10.05.2020 - 4918 літрів; 11.05.2020 - 4317 літрів; 13.05.2020 - 8217 літрів; 14.05.2020 - 4890 літрів;21.05.2020 - 4061 літрів; 27.05.2020 - 4225 літрів; 28.05.2020 - 4154 літрів; 03.06.2020 - 4890 літрів;04.06.2020 - 4553 літрів; 05.06.2020 - 4043 літрів; 09.06.2020 - 4664 літрів; 10.06.2020 - 4340 літрів;12.06.2020 - 5137 літрів; 13.06.2020 - 5041 літрів; 14.06.2020 - 4982 літрів; 15.06.2020 - 4421 літрів; 16.06.2020 - 4164 літрів.

А тому на думку відповідача позивачем зберігалося дизельне пальне в обсязі, що перевищує місткість місця зберігання, зазначену в ліцензії - 4000 літрів.

Оцінюючи наведені доводи відповідача, суд враховує таке.

Як встановлено судом, відповідачем не враховано під час фактичної перевірки заправні відомості з 27.04.2020 по 30.04.2020 а саме:

- за 27.04.2020 відомість обліку дизельного пального на транспортний засіб КРАЗ 260 спеціалізований вантажний - спеціалізований фургон (Кунг), д.н.з НОМЕР_1 на 600 літрів /а.с. 36/;

- за 27.04.2020 відомість обліку дизельного пального на транспортний засіб DAF XF 95/430 спеціалізований вантажний - сідловий тягач Е, д.н.з. НОМЕР_2 на 800 літрів /а.с. 38/;

- за 29.04.2020 відомість обліку дизельного пального на транспортний засіб КРАЗ 260 спеціалізований вантажний - спеціалізований фургон (Кунг), д.н.з НОМЕР_1 на 600 літрів /а.с. 40/;

- за 30.04.2020 відомість обліку дизельного пального на транспортний засіб КРАЗ 260 спеціалізований вантажний - спеціалізований фургон (Кунг), д.н.з НОМЕР_3 на 300 літрів /а.с. 42/.

Крім того, перевіряючими особами не взято до уваги, ту обставину, що розбіжність щодо заправлення автомобілів за 14.05.2020 у розмірі 8150 літрів та за 13.05.2020 у розмірі 496 літрів виникла внаслідок того, що водії транспортних засобів здійснювали заправлення автомобілів 13.05.2020 після 18:00 без участі заправника ОСОБА_1 , а у заправній відомості вказали день виїзду за подорожнім листом 14.05.2020. Як пояснив представник позивача у позові, внаслідок цього виникла розбіжність у кількості заправленого (виданого) дизельного пального за 13.05.2020 та за 14.05.2020. А заправка транспортних засобів DAF д.н.з НОМЕР_4 на 560 літрів, DAF д.н.з НОМЕР_5 на 500 літрів, DAF д.н.з НОМЕР_6 на 500 літрів, DAF д.н.з НОМЕР_7 на 400 літрів було здійснено 13.05.2020, а не 14.05.2020.

Оскільки заправні відомості за 27.04.2020, 29.04.2020, 30.04.2020 були здані до бухгалтерії ТОВ "ТРАНС-СТО" після закінчення 2 кварталу (01.04.2020 - 30.06.2020), то і списання дизельного пального відповідно здійснювалося вже після їх отримання бухгалтерією.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем що у розпорядженні позивача наявні транспортні засоби /а.с.29-33/, які використовуються ТОВ "ТРАНС-СТО" у своїй господарській діяльності. Зокрема, згідно додатків до акту перевірки, а саме таблиці відображення руху дизельного пального по ТОВ "Транс-СТО" за квітень 2020 року позивачем використовувалося 24 транспортних засоби, за травень 2020 року - 39 транспортних засоби, за період з 01.06.2020 по 17.06.2020 року - 22 транспортних засоби.

Разом з тим, відповідачем під час перевірки не досліджувалося питання, чи здійснювалася у спірний період заправка таких транспортних засобів (паливних баків) під час купівлі палива дизельного ДП-Л-Євро5-ВО у ТОВ "БЕСТ" окремо від наливу палива до резервуару, що використовується для зберігання пального та у які дні.

Крім того, відповідачем в акті перевірки не надано оцінки питанню періодичності здійснення заправки таких транспортних засобів, а саме в які дні спірного періоду вона здійснювалася.

Відповідачем в акті перевірки зазначено, що під час перевірки отримано інформацію про заправку транспортних засобів: з 01 по 17 червня 2020 року (вантажні, легкові автомобілі та спеціальна техніка) - отримано палива в кількості 6973 літрів палива дизельного, за квітень 2020 року 6493 літрів; за травень 2020 - 8671 літрів.

Судом встановлено, та не заперечується відповідачем, що станом на 01.04.2020 залишок палива становив 2986 літрів.

Як стверджує позивач ним було придбано 38803 літрів пального, у перевіряємому періоді витрачено (заправлено) 40112 літрів. Станом на 17.06.2020 залишок пального становив 1677 літрів.

Наведений позивачем розрахунок по залишкам пального не заперечувався відповідачем. У відзиві на позов представник відповідача продублював дані акту перевірки. Що свою чергу свідчить про формальний підхід посадових осіб до виявлення факту порушення позивачем податкового законодавства, зокрема зберігання пального без ліцензії.

Більш того, перевіркою не встановлено кількості літрів отриманого позивачем палива у спірний період у співставленні з кількістю транспортних засобів що знаходились у ТОВ "ТРАНС-СТО" в цей же період, факту здійснення наливу до резервуару для зберігання пального та використання пального у своїй господарській діяльності.

Суд звертає увагу, що в акті перевірки від 26.06.2020, як і у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що за результатами перевірки встановлено порушення частини 1 статті 15 Закону України №481/95-ВР в частині зберігання пального протягом періоду з 01.04.2020 по 10.04.2020. Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами ГУ ДПС у Полтавській області досліджувався рух дизельного пального ТОВ "ТРАНС-СТО" за квітень, травень, червень 2020 року.

Позивач вжив дії щодо звернення до контролюючого органу з приводу отримання ліцензії на право зберігання пального та отримав таку ліцензію. Вказане відповідачем не заперечується. Більш того відповідач у акті перевірки зазначає, що у позивача наявна така ліцензія на зберігання пального /а.с. 67/.

У свою чергу, начебто виявлені посадовими особами ГУ ДПС в Полтавській області порушення позивачем податкового законодавства, на переконання суду, не є достатньою та необхідною підставою для застосування до платника податків штрафних санкцій, розмір яких становить півмільйона гривень.

Суд звертає увагу на те, що такий розмір фінансової санкції не є співмірним вчиненому платником порушенню, тобто є очевидно несправедливим, а його застосування не відповідає принципам верховенства права та соціальної справедливості.

При цьому суд акцентує увагу на тому, що позивач завчасно вжив заходів щодо отримання ліцензії на зберігання пального, а також повідомив податковий орган про наявність ємності для зберігання пального.

Також суд враховує, що позивач є підприємством, діяльність якого пов`язана з вантажним автомобільним транспортом, що потребує залучення значної кількості транспортних засобів та техніки та як наслідок, витрачання пального.

Щодо посилань позивача про відсутність підстав для проведення такої фактичної перевірки суд додатково зазначає.

Згідно положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), зокрема, в разі здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

А згідно пп. 19-1.1.14 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу - контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Як стверджує відповідач у відзиві на позов, під час виконання вищезазначених функцій контролюючим органом встановлено перелік суб`єктів господарювання (серед яких значиться ТОВ "ТРАНС-СТО"), які починаючи з 01.04.2020 отримували через пересувні акцизні склади значні обсяги пального з доставкою, при цьому не зареєстрували акцизні склади, не отримували ліцензії на право оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального.

Разом з тим доказів на підтвердження вказаної обставини відповідачем до суду надано не було.

Крім того, наказ на проведення перевірки не містить жодного посилання на наявну чи отриману контролюючим органом в установленому законодавством порядку інформацію про порушення позивачем вимог законодавства у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таким чином, зважаючи на факт наявності у ТОВ "ТРАНС-СТО" ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), реєстраційний номер 2000933, термін дії з 30.03.2020 по 29.03.2025; загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального (літри) 4000,00 та не врахування посадовими особами відповідача під час проведення фактичної перевірки обставин зберігання дизельного палива та заправлення транспортних засобів, які знаходились у розпорядженні позивача, суд приходить до висновку що податкове повідомлення-рішення від 14.071.2020 № необхідно визнати протиправним та скасувати.

Зважаючи на встановлені вище фактичні обставини справи та беручи до уваги норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "ТРАНС-СТО" повністю.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір загалом у розмірі 7500,00 грн, що підтверджено платіжними дорученнями від 07.12.2020 №1726 /а.с. 47/.

Інші судові витрати у справі відсутні.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, зважаючи на ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір належить стягнути на його користь у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області.

Докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу у матеріалах справи відсутні, а тому підстав для розгляду питання про їх розподіл немає.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-СТО" (вул. Світла 6А, с. Щербані, Полтавський район, Полтавська область, 38750, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 14.07.2020 № про застосування штрафу розмірі 500000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-СТО" (вул. Світла 6А, с. Щербані, Полтавський район, Полтавська область, 38750, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 7500,00 грн (сім тисяч п`ятсот гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя І.Г.Ясиновський