Справа № 380/7349/20
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року справа №380/7349/20

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Бабич Ю.Б.,

представника позивача Іваненко О.В.,

розглянувши в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , про демонтаж металевого гаража, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Залізничної районної адміністрації Львівської міської до ОСОБА_1 з вимогою:

- зобов`язати ОСОБА_1 демонтувати самочинно встановлений металевий гараж розміром 3,18х7,00м. на землях комунальної власності міста біля житлового будинку АДРЕСА_1 .

28.09.2020 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 20.10.2020.

20.10.2020 розгляд справи відкладено через неявку відповідача на 10.11.2020.

10.11.2020 розгляд справи відкладено за клопотанням позивача на 03.12.2020р.

03.12.2020р розгляд справи відкладався у зв`язку із перебуванням судді у відпустці на 17.12.2020.

17.12.2020 розгляд справи відкладався через неналежне повідомлення відповідача на 26.01.2021.

26.01.2021 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 18.02.2021.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до Розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 11.08.2020 «Про демонтаж металевого гаража, самочинно встановленого гр. ОСОБА_1 » відповідачу рекомендовано демонтувати самочинно встановлений металевий гараж розміром 3,18х7,00 м (на схемі під №2) біля житлового будинку АДРЕСА_1 в термін до 31.08.2020 року.

На виконання зазначеного розпорядження ЛКП «Левандівка» листами №2/1016 ВІД 14.08.2020, №2/1041 ВІД 21.08.2020 та №2/1079 від 28.08.2020 надсилало відповідачу рекомендованою кореспонденцією попередження із вимогою демонтувати самочинно встановлений гараж на землях комунальної власності міста по АДРЕСА_2 .

Відповідач самочинно встановленого металевого гаражу не демонтував, про що складено акт від 01.09.2020 року ЛКП «Левандівка». Оскільки встановлення даного гаражу здійснено з порушенням Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою міста Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 року №376, позивач просить зобов`язати відповідача демонтувати самочинно встановлений металевий гараж розміром 3,18х7,00 м (на схемі під №2) на землях комунальної власності міста біля житлового будинку АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подала, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

За таких обставин, суд в порядку ч. 6 ст. 162, ст. 205 КАС України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності відповідача, який повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неприбуття.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ЛКП «Левандівка» складено протокол № 41 від 20.07.2020 року про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 , яким без дозвільних документів самочинно встановлено металевий гараж без фундаменту розміром 3,18х7,00 м на землях комунальної власності.

Адміністративна комісія при Залізничній районній адміністрації Львівської міської раді 10.08.2020 року розглянула протокол № 41 від 20.07.2020, складений ЛКП «Левандівка», та постановила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП, а саме за порушення п.20.1.31 Правил благоустрою м. Львова, затверджених Ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011року №376 (самовільне зайняття території (частини території) об`єкта благоустрою м. Львова) та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради №152 від 10.08.2020 відповідачем не оскаржувалась, виконана, штраф сплачено відповідачем у добровільному порядку.

11.08.2020 року міжвідомча комісія при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради розглядала питання щодо самочинно встановленого гаражу розміром 3.18х7,00 (на схемі під №2) біля житлового будинку АДРЕСА_1 .

11.08.2020 року Розпорядженням №428 Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради «Про демонтаж металевого гаража, самочинно встановленого гр. ОСОБА_2 » відповідачу рекомендовано демонтувати самочинно встановлений металевий гараж розміром 3.18х7,00 м (на схемі під №2) біля житлового будинку АДРЕСА_1 в термін до 31.08.2020 року.

ЛКП «Левандівка» листами №2/1016 від 14.08.2020, №2/1041 від 21.08.2020 та №2/1079 від 28.08.2020 надіслано на адресу ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцію попередження із вимогою демонтувати самочинно встановлений гараж на землях комунальної власності міста на АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту від 01 вересня 2020 року ЛКП «Левандівка» відповідач самочинно встановлений металевий гараж розміром 3,18х7,00 м. ( схемі під №2) на землях комунальної власності міста біля житлового будинку №4 на в Низинній не демонтував.

З мотивів вищенаведеного, позивач звернувся до суду та просить зобов`язати відповідача демонтувати самочинно встановлений металевий гараж розміром 3,18х7,00 м (на схемі під №2) на землях комунальної власності міста біля житлового будинку АДРЕСА_1 .

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, а також правовим підставам Залізничної районної адміністрації ЛМР для звернення з даним позовом до суду, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом пункту 7 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) до відання виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначає Закон України «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон №2807-IV).

Статтею 5 вищевказаного Закону встановлено, що управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону №2807-IV передбачено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у сфері благоустрою населених пунктів віднесено забезпечення реалізації державної політики у цій сфері.

Суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів, у розумінні частини першої статті 12 Закону №2807-IV, є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

До об`єктів благоустрою населених пунктів статтею 13 Закону №2807-IV віднесено прибудинкові території (пункт 2 частини першої цієї статті).

Режим використання об`єктів благоустрою визначено статтею 14 вищезгаданого Закону, яка передбачає, що такі об`єкти використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.

В свою чергу, за змістом частини другої статті 21 Закону №2807-IV, яка наводить перелік елементів (частин) до об`єктів благоустрою належать малі архітектурні форм, які визначаються цією правовою нормою як елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про основи містобудівної діяльності», тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Матеріалами справи, а саме фотосвітлинами, підтверджено, що гараж за адресою на вул. Низинна, м. Львів не має фундаменту, отже, є тимчасовою спорудою і не є капітальним будівництвом.

Відповідно до приписів частин першої, другої статті 34 Закону №2807-IV правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Правила включають, зокрема: порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; інші вимоги, передбачені цим та іншими законами.

Поряд із цим, згідно з положеннями частини першої статті 39 Закону №2807-IV державний контроль за дотриманням законодавства у сфері благоустрою території населених пунктів здійснюється місцевими державними адміністраціями.

Ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 №376 затверджено Правила благоустрою м. Львова (далі - Правила №376).

Пунктом 12.2.6 Правил №376 передбачено, що демонтаж, перевезення та зберігання самочинно збудованих малих архітектурних форм здійснюється особою, яка його здійснила самочинно за свій рахунок або районними адміністраціями м. Львова з подальшим відшкодуванням витрат власниками і підлягає знесенню в установленому порядку.

Крім цього, у відповідності з пунктом 19.3.5 районні адміністрації забезпечують демонтаж самовільно встановлених МАФ, парканів, тимчасових споруд, обмежувальних паркувальних пристроїв, які перешкоджають під`їзду автомобілів швидкої медичної допомоги, пожежної, рятувальної, аварійно-відновлювальної техніки до житлових будинків та інших визначених споруд у м. Львові.

Згідно із пунктом 2.2 розділу VІ ухвали Міської ради від 08.07.2010 №3704 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» (далі - ухвала №3704) до повноважень районних адміністрацій, зокрема, належить: здійснення контролю за станом благоустрою житлового фонду, а також прилеглих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Відповідно до підпунктів 4.46, 4.49, 4.66 «Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради», затвердженого рішенням виконавчого комітету Міської ради від 01.11.2016 №977 (далі - Положення №977), до повноважень Залізничної районної адміністрації, окрім іншого, належить:

створення районної міжвідомчої комісії та організація її роботи;

надання дозволів на влаштування елементів благоустрою і озеленення у встановленому виконавчим комітетом порядку;

звернення до судових органів з позовними заявами, скаргами щодо справ про виселення громадян з жилих приміщень, у яких вони незаконно проживають; визнання осіб такими, які втратили право на користування жилими приміщеннями; щодо фактів самочинного будівництва; з інших справ, які виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

Процедуру вирішення питань, пов`язаних з самочинним будівництвом на території м. Львова, з метою визначення можливості збереження самочинно збудованих (реконструйованих) об`єктів містобудування та архітектури, в редакції, чинній на час прийняття Розпорядження, врегульовано «Положенням про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові», затверджене рішенням Міської ради від 09.09.2011 №835 (далі - Положення №835).

Водночас, у розумінні частини першої статті 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» об`єктами архітектурної діяльності (об`єктами архітектури) є будинки і споруди житлово-цивільного, комунального, промислового та іншого призначення, їх комплекси, об`єкти благоустрою, садово-паркової та ландшафтної архітектури, монументального і монументально-декоративного мистецтва, території (частини територій) адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів.

Малі архітектурні форми підпункт 1.5.8 пункту 1.5 Положення №835 визначає як невеликі споруди декоративного, допоміжного чи іншого призначення, що використовуються для покращання естетичного вигляду громадських місць і міських об`єктів, організації простору та доповнюють композицію будинків, будівель, їх комплексів.

Ознаки і класифікація самочинного будівництва, розширення, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, переобладнання, порушення правил експлуатації житлового фонду, охорони і використання пам`яток культурної спадщини, влаштування малих архітектурних форм наведені у пункті 1.6 Положення №835, підпунктом 1.6.6 якого до таких ознак віднесено влаштування (встановлення, будівництво) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності без дозволу виконавчого органу міської ради і належно затвердженої проектної документації або з істотним відхиленням від проекту.

Пунктами 3,4.8 рішення міської ради №835 встановлено, що підготовку проектів розпоряджень голів районних адміністрацій за фактами здійсненого (здійснюваного) фізичними та юридичними особами самочинного будівництва (реконструкції) об`єктів містобудування здійснюють міжвідомчі комісії при районних адміністраціях. Висновок міжвідомчої комісії при районній адміністрації з рекомендаціями затверджує своїм розпорядженням голова районної адміністрації.

Своєю чергою, за змістом пункту 5.1 та його підпунктів 5.1.3, 5.1.3.3, пункту 5.3 Положення №835 міжвідомчі комісії при районних адміністраціях можуть приймати у кожному конкретному випадку самочинного будівництва одне з таких рішень: про знесення у терміни, визначені розпорядчими документами, самочинного будівництва особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, за її кошти у разі порушення прав інших осіб. У разі ухилення або відмови особи від знесення самочинного будівництва у терміни, визначені розпорядчими документами, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за кошти особи, яка здійснила будівництво.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на АДРЕСА_2 самочинно встановлено металевий гараж, який використовує в своїх потребах відповідач, однак без відведення земельної ділянки для таких цілей, без дозволу органу місцевого самоврядування на влаштування такого елемента благоустрою. Наявні у матеріалах справи докази (схеми, викопіювання фотознімків) підтверджують факт монтажу за зазначеною адресою вказаного об`єкту.

Вказані вище обставини слугували підставою для прийняття висновку Міжвідомчою комісією стосовно демонтажу відповідачем металевого гаражу, що розташований біля житлового будинку АДРЕСА_2 , який оформлений Розпорядженням від 11.08.2020 року №428 Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради «Про демонтаж металевого гаража, самочинно встановленого гр. ОСОБА_1 »

Доказів виконання чи скасування Розпорядження відповідачем до суду не подано і такі відсутні в матеріалах справи. Не надано і доказів оскарження чи скасування Постанови адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради №145 від 10.08.2020 року, що, на переконання суду свідчить про те, що ОСОБА_1 не заперечує та не спростовує факт самочинного збудування металевого гаражу розміром 3,18х7,00 м (на схемі під №2) біля житлового будинку АДРЕСА_1 .

Оскільки вимоги, що наведені у Розпорядженні не були виконані, позивач як суб`єкт, що здійснює контроль за дотриманням правил благоустрою, зокрема, розміщення на прибудинкових територіях таких елементів благоустрою, як малі архітектурні форми без дозволу на їх розміщення, внаслідок існування порушення правил благоустрою звернувся до суду із цим позовом.

Отже, враховуючи вказане вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо зобов`язання ОСОБА_1 демонтувати самочинно встановлений металевий гараж розміром 3,18х7.00 (на схемі під №2) на землях комунальної власності міста біля житлового будинку АДРЕСА_2 .

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, яка викладена в постанові від 26 вересня 2019 року справа №1527/632/12, касаційне провадження №К/9901/13486/18.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову повністю.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, тому підстав для стягнення з відповідача витрат на сплату позивачем судового збору немає. Оскільки позивач не надав суду доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, суд не має підстав для вирішення питання про розподіл судових витрат у цій справі.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 про демонтаж металевого гаража - задоволити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_1 ) демонтувати самочинно встановлений металевий гараж розміром 3,18 х7,00 м (на схемі під №2) на землях комунальної власності міста біля житлового будинку АДРЕСА_2 .

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 22.02.2021.

Суддя Сподарик Н.І.