Справа № 640/25701/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

19 лютого 2021 року справа №640/25701/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доЦентрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі по тексту - відповідач, ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області)
провизнання протиправним та скасування рішення від 31 серпня 2020 року №235 про скасування ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом, вважаючи протиправним рішення від 31 серпня 2020 року №235 про скасування ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області скасувало дозвіл на імміграцію в Україну за відсутності законних підстав, в оскаржуваному рішенні не зазначено із посиланням на відповідні докази, які саме дії ОСОБА_1 стали підставою для скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Позивач звертає увагу, що він проживає в Україні більше дванадцяти років, володіє на праві власності нерухомістю та за весь час перебування в Україні жодного разу не притягувався до відповідальності. На думку позивача, відповідач ухиляється від надання будь-якої інформації щодо конкретних обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Ухвалою від 28 жовтня 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/25701/20 у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому вказав про безпідставність позовних вимог та підтримав оскаржуване рішення. В обґрунтування законності скасування ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну відповідач зазначив таке: ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області з`ясувало, що у спірних правовідносинах питання про скасування дозволу на імміграцію в Україну ініційоване Департаментом контррозвідки Служби безпеки України; 20 серпня 2020 року до ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області надійшло подання Департаменту контррозвідки Служби безпеки України щодо скасування дозволу на імміграцію громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 ; відповідно до інформації, зазначеної у поданні Департаменту контррозвідки Служби безпеки України, у ході здійснення заходів у рамках контр розвідувальної справи №2637 у встановленому законом порядку отримано інформацію щодо протиправної діяльності позивача на шкоду національній безпеці України та громадському порядку; встановлено, що позивач є прихильником Нагірно-Карабаського конфлікту, зокрема на даний час активно підтримує ідеї ведення військових дій на території невизнаної республіки; позивач відносить себе до частини радикально налаштованих осіб, які прагнуть зміни влади та приєднання окремих регіонів так званої «Нагірно-Карабаської Республіки» до складу республіки Вірменія; позивач активно пропагує ідеї автономізації серед етнічного середовища вірменів, які тривалий час мешкають на території України, а також фінансує діяльність з розпалювання міжнародної етнічної ворожнечі між Азербайджанською Республікою та Республікою Вірменія на території України; позивач своїми діями, за вказівкою кураторів з Вірменії, намагається виступати каталізатором погіршення міжнародних відносин між Україною та Азербайджаном, що може негативно вплинути на авторитет країни на міжнародній арені та суперечить інтересам забезпечення національної безпеки України, а також становить загрозу громадському порядку. Зазначене, свідчить, що дії позивача на території України несуть загрозу здоров`ю, порушують права і законні інтереси громадян України та впливають на погіршення криміногенної ситуації, а також становлять загрозу громадському порядку в Україні.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що клопотання про скасування дозволу про імміграцію є безпідставним та не містить доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дій, які становлять загрозу національній безпеці та громадському порядку в Україні; відповідач не здійснював жодних дій, спрямованих на всебічну, повну та неупереджену перевірку обставин, вказаних у клопотанні Служби безпеки України. Крім того позивач звертає увагу, що оскаржуване рішення було надіслано ОСОБА_1 лише 29 вересня 2020 року, що є порушенням статті 13 Закону України «Про імміграцію».

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Право оскарження рішення з питань імміграції передбачене у статті 15 Закону України «Про імміграцію».

Рішенням ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 31 серпня 2020 року №235 про скасування дозволу на імміграцію в Україну на підставі пункту 3 частини першої статті 12 Закону України «Про імміграцію» ОСОБА_1 скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, виданий 2007 року.

У цьому рішенні також зазначено, що видані на його підставі посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 30 липня 2007 року та серії НОМЕР_2 від 01 вересня 2014 року скасовані.

За визначенням абзацу п`ятого статті 1 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію - рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 12 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні.

Згідно з пунктом 21 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року №1983, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

У разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України «Про імміграцію», що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу (пункт 22 Порядку).

Пункт 23 Порядку встановлює, що ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що у межах спірних правовідносин дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні, на підставі обґрунтованого подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України «Про імміграцію».

При цьому, перед тим, як прийняти рішення про скасування дозволу на імміграцію орган ДМС має всебічно вивчити у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, у разі потреби запитують додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень відповідного іммігранта.

Як зазначив відповідач, дозвіл на імміграцію ОСОБА_1 скасований за ініціативою та на підставі подання Департаменту контррозвідки Служби безпеки України, яке надійшло до ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області.

У справі міститься копія клопотання Департаменту контррозвідки Служби безпеки України від 27 липня 2020 року №215/4-990нг щодо скасування дозволу на імміграцію, адресоване Директору у справах іноземців та осіб без громадянства, у якому вказані такі обставини: у ході здійснення заходів у рамках контр розвідувальної справи №2637 у встановленому законом порядку отримано інформацію щодо протиправної діяльності ОСОБА_1 на шкоду національній безпеці України та громадському порядку; встановлено, що позивач є прихильником Нагірно-Карабаського конфлікту, зокрема на даний час активно підтримує ідеї ведення військових дій на території невизнаної республіки; позивач відносить себе до частини радикально налаштованих осіб, які прагнуть зміни влади та приєднання окремих регіонів так званої «Нагірно-Карабаської Республіки» до складу республіки Вірменія; позивач активно пропагує ідеї автономізації серед етнічного середовища вірменів, які тривалий час мешкають на території України, а також фінансує діяльність з розпалювання міжнародної етнічної ворожнечі між Азербайджанською Республікою та Республікою Вірменія на території України; позивач своїми діями, за вказівкою кураторів з Вірменії, намагається виступати каталізатором погіршення міжнародних відносин між Україною та Азербайджаном, що може негативно вплинути на авторитет країни на міжнародній арені та суперечить інтересам забезпечення національної безпеки України, а також становить загрозу громадському порядку. Враховуючи викладене, відповідно до пункту 3 статті 12 Закону України «Про імміграцію» висловлено клопотання про скасування дозволу на імміграцію громадянину Вірменської Республіки ОСОБА_1 , оскільки дії вказаного іноземця становлять загрозу національній безпеці України та громадському порядку в Україні.

Таким чином, суду належить встановити чи були підстави для скасування дозволу на імміграцію громадянину Вірменської Республіки ОСОБА_1 , а саме чи становлять його дії загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні та чи дотримано процедуру його прийняття.

На підтвердження своєї позиції та правомірності оскаржуваного рішення позивач надав суду копії матеріалів особової справи ОСОБА_1 , клопотання Департаменту контррозвідки Служби безпеки України від 27 липня 2020 року №215/4-990нг щодо скасування дозволу на імміграцію, адресоване Директору у справах іноземців та осіб без громадянства, та висновку перевірки законності надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Вірменської Республіки ОСОБА_1 , затвердженого начальником ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області 31 серпня 2020 року.

Однак, суд звертає увагу, що матеріали особової справи позивача не містять доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчиняв дії, які становлять загрозу національній безпеці України та громадському порядку в Україні.

Суд не приймає до уваги висновок перевірки законності надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Вірменської Республіки ОСОБА_1 , затверджений начальником ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області 31 серпня 2020 року, оскільки він не був підставою для скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну.

Крім того, у справі відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження обставин, вказаних у клопотанні Департаменту контррозвідки Служби безпеки України від 27 липня 2020 року №215/4-990нг щодо скасування дозволу на імміграцію. У свою чергу за правилами пункту 22 Порядку передбачено, що ініціатор складає обґрунтоване подання про скасування дозволу на імміграцію, а не клопотання.

З метою достовірного встановлення обставин у справі Окружний адміністративний суд міста Києва в ухвалі від 13 листопада 2020 року зобов`язав Службу безпеки України надати належним чином засвідчені копії матеріалів контррозвідувальної справи, в рамках якої встановлено що дії ОСОБА_1 становлять загрозу національній безпеці. Проте, Служба безпеки України не надала суду витребуваних доказів.

Таким чином, відповідач, на якого покладено обов`язок доказування у даній справі, не довів, що ОСОБА_1 , як іммігрант, вчиняв дії, які становлять загрозу національній безпеці України та громадському порядку в Україні, та відповідно, наявність підстав для скасування дозволу на імміграцію на підставі пункту 3 статті 12 Закону України «Про імміграцію».

Суд також звертає увагу, що в порушення вимог пункту 23 Порядку ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області не вивчив дій щодо всебічного вивчення подання щодо скасування дозволу на імміграцію, не запитав додаткової інформації в ініціатора подання або інших органів, а також не надав доказів запрошення позивача для надання пояснень.

Враховуючи викладене, рішення ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 31 серпня 2020 року №235, яким громадянину Республіки Вірменії ОСОБА_1 скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено, на користь позивача належить присудити понесені ним судові витрати по сплаті судового збору рахунок бюджетних асигнувань ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 31 серпня 2020 року №235, яким громадянину Республіки Вірменії ОСОБА_1 скасовано дозвіл на імміграцію в Україну.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 );

Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-а; ідентифікаційний код 42552598).

Суддя В.А. Кузьменко