Справа № 420/13090/20
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Апеляційного суду Одеської області про роз`яснення рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Одеської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Апеляційного суду Одеської області про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року у справі №815/2076/16 за період з 12.03.2020 року по 16.07.2020 року у розмірі 25967,70 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Апеляційного суду Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року у справі №815/2076/16 за період з 12.03.2020 року по 15.07.2020 року у розмірі 25666,75 грн.; допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Апеляційного суду Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року у справі №815/2076/16 за один місяць в розмірі 5737,05 грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Апеляційним судом Одеської області подано заяву про роз`яснення рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року по справі №420/13090/20 в частині стягнення з Апеляційного суду Одеської області 25666,75 грн. В обґрунтування заяви відповідач зазначив, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника, як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. У постанові від 18.07.2018 року №359/10023/16-ц Верховний Суд зазначив, що податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. А відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори (постанова Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 359/10023/16-ц). При цьому, відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 ст. 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Суд вважає заяву Апеляційного суду Одеської області про роз`яснення рішення суду обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 14.1.48 п. 14. 1 ст. 14 ПК України, заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Згідно з п.п. 14.1.180 п. 14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно з п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 171.1 ст. 171 ПК України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Враховуючи вищевикладене, податковим агентом, відповідальним за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати є роботодавець ОСОБА_1 , яким є Апеляційний суд Одеської області.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду в постанові суду від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Останні підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення, внаслідок чого виплачена працівнику сума зменшується на суму податків і зборів.

Крім того, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, з якої також відраховувались би податки і збори.

Таким чином суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення з урахуванням суми податків і зборів.

Керуючись ст. 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Апеляційного суду Одеської області про роз`яснення рішення суду - задовольнити.

Роз`яснити рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року по справі №420/13090/20 в частині стягнення з Апеляційного суду Одеської області 25666,75 грн., зазначивши, що виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року у справі №815/2076/16 за період з 12.03.2020 року по 15.07.2020 року у розмірі 25666,75 грн. здійснюється Апеляційним судом Одеської області з відрахуванням податків і зборів.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида