Справа № 160/13410/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2021 року м. Дніпросправа № 160/13410/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Дурасової Ю.В.,
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 вересня 2020 року (головуючий суддя Юрков Е.Ю.)

в адміністративній справі №160/13410/19 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду 27.12.2019 року з адміністративним позовом до відповідача Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо визначення розмірів окладів за посадою та військовим званням, які були зазначені у довідці про розміри грошового забезпечення та надані в березні-квітні 2018 року до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області для проведення перерахунку пенсії позивача;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розмірів посадових окладів за посадою та за військове звання ОСОБА_1 , відповідно до положень приміток додатків 1 та 14 до Постанови №704, з зазначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з показника 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 року та множенням даного показника на відповідні тарифні коефіцієнти та зобов`язати відповідача направити відповідну довідку про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що є пенсіонером, якому призначена пенсія відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року № 704 (далі - Постанова КМУ №704), якою збільшено грошове забезпечення військовослужбовців, у зв`язку із чим Дніпропетровським ОТЦК та СП у березень-квітні 2018 року була підготовлена та направлена до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області довідка про розмір грошового забезпечення позивача для проведення перерахунку його пенсії з 01.01.2018 року. Водночас, при підготовці цієї довідки відповідачем безпідставно визначено розмір окладів за посадою та військовим званням позивача із застосуванням саме показника розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає на 01.01.2018 р. 1762грн., без врахування вимог, передбачених додатками 1 та 14 Постанови КМУ №704, що є чинними та якими визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14, тобто, з урахуванням наведеного, відповідач повинен був застосовувати як вихідний показник для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням саме 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2018 року, а саме: 1861,50грн. (50% від 3 723грн.), замість застосованого ним розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 р. - 1762 грн. Звернення позивача до відповідача з вимогою надати до пенсійного органу оновлену довідку із зазначенням у ній розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з показника 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 року, та множенням даного показника на відповідні тарифні коефіцієнти, залишені відповідачем без задоволення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 вересня 2020 року позов задоволено:

- визнано протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки щодо визначення розмірів окладів за посадою та військовим званням, які були зазначені у довідці про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 та надані Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки в березні-квітні 2018 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити перерахунок розмірів посадових окладів за посадою та за військове звання ОСОБА_1 , відповідно до положень приміток додатків 1 та 14 до Постанови №704, з зазначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з показника 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 року та множенням даного показника на відповідні тарифні коефіцієнти та направити відповідну довідку про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року.

Рішення суду першої інстанції, обґрунтовано тим, що вихідний показник, який повинен братися для перерахунку показників значень для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням повинен бути 1861,50 грн. Відтак, посадовий оклад ОСОБА_1 повинен складати: 1861,50 х 2,88 = 5361,12 грн. (з округленням 5361 грн.), а його оклад за військовим званням - 1861,50 х 0,80 = 1489,20 грн. (з округленням 1489 грн.), замість невірно визначених відповідачем розмірів цих окладів, які в подальшому були вказані останнім у довідці про розмір грошового забезпечення позивача, наданій до пенсійного органу для здійснення перерахунку його пенсії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на пункт 4 постанови КМУ від 30.08.2017 року №704, зазначає, що він враховується при встановленні окладів для військовослужбовців, що на теперішній час проходять службу у Збройних Силах України та в інших відомствах. Також звертає увагу, що згідно пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2017 року, установлено, що після набрання чинності цим законом мінімальна заробітна плата не застосовуються як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Тому згідно з Постановою КМУ №704 (в реакції постанови КМУ №103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків цих окладів не застосовується.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 23.04.2013 року є пенсіонером, якому призначена пенсія відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

У зв`язку з набранням чинності постановою КМУ № 704 від 30 серпня 2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою збільшено грошове забезпечення військовослужбовців, на підставі постанови КМУ №103 від 21 лютого 2018 року Про перерахунок пенсії особам, які звільнений з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснило з 1 січня 2018 року перерахунок пенсії військових пенсіонерів, у тому числі і було проведено перерахунок пенсії позивача.

Однак, Позивач не погоджується з застосуванням при перерахунку пенсії показника «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб» та вважає, що відповідач мав застосувати показник «мінімальна заробітна плата».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, норми «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VІІІ, норми Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Позивач не погоджується з застосуванням при визначенні окладів показника «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб». Вважає, що відповідач мав застосувати показник «мінімальна заробітна плата».

Згідно зі ст. 24 Конституції України, гарантує рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

При цьому, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 46 Конституції України).

В силу ст. 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Предметом даного спору є правомірність/протиправність відмові відповідача у перерахунку пенсії позивача з застосуванням показника мінімальна заробітна плата як розрахункової величини (чи застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб) у правовідносинах з позивачем при застосуванні пункту 4 постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 року.

Слід зазначити, що 30.08.2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу.

Постанова КМУ 30.08.2017 року №704 набрала чинності з 01.03.2018 року.

Проте постановою КМУ №103 від 21.02.2018 року до постанови КМУ №704 від 30.08.2017 року внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 постанови КМУ № 704 викладено у новій редакції:

«Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Постанова КМУ №704 від 30.08.2017 року є підзаконним нормативно-правовим актом, яким Кабінет Міністрів України відповідно до частини 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановив види та розміри грошового забезпечення військовослужбовців.

При цьому, згідно пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2017 року, установлено, що після набрання чинності цим законом мінімальна заробітна плата не застосовуються як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Вказана норма закону є діючою, не скасована та не визнана неконституційною.

Отже підлягає застосуванню.

Водночас, юридична сила Закону є вищою ніж підзаконного нормативно-правового акта.

Згідно постанови КМУ №704 від 30.08.2017 року (в редакції постанови КМУ №103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, однак, мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103, відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 01 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 р. відповідно до Постанови КМУ №704.

Пунктом 2 Постанови КМУ №103 встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 р. у таких розмірах: з 01 січня 2018 р. - 50 %; з 01 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 %; з 01 січня 2020 р. - 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18 (яке надбало законної сили з 05.03.2019 року) скасовано пункти 1, 2 Постанови КМУ №103.

Водночас, пункти 1, 2 Постанови КМУ №103 не впливають на обставини, щодо застосування чи не застосування мінімальної заробітної плати (чи її частина) для розрахунків розмірів окладів.

При цьому доводи позивача щодо необхідності застосування при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням, що враховуються для перерахунку його пенсії, такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата (згідно тексту приміток до Додатків 1 та 14 до постанови КМУ №704), не містять норм права та суперечать пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VIII та пункту 4 постанови №704 від 30.08.2017 року, які такі норми права містять.

Так, згідно з Постановою КМУ №704 (в реакції постанови КМУ №103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, при цьому, мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків цих окладів не застосовується.

Матеріалами справи підтверджується, що у зв`язку з прийняттям постанови КМУ № 704 від 30 серпня 2017 року з 01.01.2018 року за посадою позивача було встановлено 24 тарифний розряд, якому відповідає тарифний коефіцієнт 2,88.

29.11.2019 року позивач звернувся до Військового комісаріату Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про оформлення нової довідки про розмір його грошового забезпечення, в якій вказати розміри окладів за посадою та військовим званням, у відповідності з положеннями визначеними в примітках до додатків 1 та 14 постанови КМУ №704 та надати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області для проведення перерахунку пенсії.

Однак, листом від 16.12.2019 року №7/14146/11 позивача було повідомлено, що відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.2017 року №704 (зі змінами) розміри посадових окладів, окладів за військовим званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, у зв`язку з чим його посадовий оклад визначено у розмірі 5070грн. з округленням (1762 х 2,88 = 5074,56), оклад за військовим званням встановлено 1410грн. з округленням (1762 х 0,8 = 1409,60 грн.), з чим позивач не погоджується та вважає, що для розрахунку посадового окладу слід застосовувати не розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а показник мінімальної заробітної плати.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає правомірними дії субєкта владних повноважень, виходячи з наступного.

Відповідно до Примітки 1 Додатку 1 до вказаної Постанови КМУ, посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Крім того, приміткою до Додатку 14 до зазначеної Постанови КМУ передбачено що, оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1762 грн., а мінімальна заробітна плата 3723 грн.

Натомість, оскільки пункт 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VІІІ (набрав чинності 01.01.2017) установлює, що після набрання чинності цим законом мінімальна заробітна плата не застосовуються як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, то в правовідносинах щодо позивача не може застосовуватися мінімальна заробітна плата, оскільки вказана норма закону є діючою, не скасована та не визнана неконституційною. Отже підлягаю застосуванню.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Обставини справи та аналіз вищезазначених норм законодавства дають підстави для висновку, що позивні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати розгляду справи, характер спірних відносин судові витрати розподілу не підлягають.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 вересня 2020 року скасувати. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили 28.01.2021 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
В повному обсязі постанова виготовлена 04.02.2021.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова