Справа № 235/154/21
Суддя: Клікунова А. С.
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер справи 235/154/21
Номер провадження 2-а/235/7/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Клікунової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Нагорної К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (представник позивача адвокат Ільющенко Юрій Анатолійович) до інспектора 1 батальйону 2 роти патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області лейтенанта поліції Шуніна Руслана Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

13.01.2021 року на розгляд суду пред`явлено вказаний адміністративний позов, в якому заявлено наступні вимоги:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН № 3625692 від 03.01.2021 року.

- відшкодувати судові витрати, пов`язані з витратами на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 03.01.2021 року о 15 годині 26 хвилин водій керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser-200» номерний знак НОМЕР_1 , рухався на 51 км автошляху М-06 Київ Чоп із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 м, був зупинений працівниками патрульної поліції, при цьому інспектором 1 батальйону 2 роти патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області лейтенантом поліції Шуніним Р. О.пояснено про допущення позивачем порушення, чим порушив п. 2.9.в Правил дорожнього руху, а саме керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим, іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП з накладанням стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень. Постанову позивач вважає незаконною та безпідставною, порушень Правил дорожнього руху ним не допущено. Органи Національної поліції України повинні посилатися на належні докази, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП. Постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки не містить відомостей про здійснення фіксації порушення, про що ним було заявлено клопотання. В задоволенні клопотання було відмовлено. Права в порядку 268 КУпАП роз`яснені не були. Наявна у відповідача бодікамера, яка ним то вимикалася, то вимикалася ставить позивача під сумнів щодо законності як дій так і вимог відповідача.

ОСОБА_1 зазначив, що фактично інспекторами поліції не було надано можливості усунути вказане порушення, оскільки раніше він не мав можливості виявити порушення та усунути його у зв`язку з погодними умовами, дощова погода по шляху його руху.

Серед інших обґрунтувань позову, - ОСОБА_1 зазначено, що оскаржувану постанову винесено на місці адміністративного правопорушення, інспектор поліції не склав протоколу про адміністративне правопорушення, незважаючи на те, що позивач одразу повідомив, що оспорює факт вчинення правопорушення. За переконанням позивача проведення розгляду справи у скороченому провадженні порушує його права та інтереси. В порядку ч. 2 ст. 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, - ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом оспорюваних прав.

26.01.2021 року представник відповідача Поліщук М. В. в порядку та строк, передбачені ст. ст. 162, 175 КАС України подано відзив на позовну заяву з викладенням наступних заперечень проти вимог ОСОБА_1 . Так, відповідно до постанови, 03.01.2021 року о 15 годині 26 хвилин водій керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser-200» номерний знак НОМЕР_1 , рухався на 51 км автошляху М-06 Київ Чоп із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 м. чим порушив п. 2.9.в Правил дорожнього руху, а саме керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим, іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП з накладанням стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Так, представник відповідача зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач керувався Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Спростовуючи доводи позивача в частині посилання на відсутність складу правопорушення, - представником відповідача до відзиву, відповідно до ст. 251 КУпАП та статті 77 КАК України додано DVD-диск, з поясненнями, що на відеозаписі зафіксовано факт порушення, а саме Відповідач впритул до транспортного запису Позивача здійснив відео фіксацію номерного знаку. Який покритий шаром бруду, що не дозволяє визначити його символи взагалі, не те що з відстані 20 метрів, яка визначена вимогою п.п. 2.9 в ПДР та задекларована в нормі права, визначений частиною 6 статті 121 КУпАП.

Крім того, відповідачем було запропоновано Позивачеві усунути правопорушення на місці зупинки, попередивши, що в протилежному випадку він буде змушений винести постанову про притягнення водія до відповідальності. На що Позивач відповів, що в нього немає води та ганчірки і він зможе протерти знак лише в Житомирі, де має намір здійснити зупинку в готелі. Дана інформація підтверджується відеозаписом з відео реєстратора та поясненням Позивача, наданих під час розгляду справи.

Також відповідачем спростовується твердження позивача щодо не роз`яснення йому прав та обов`язків, не вирішенні його клопотань як такі, що не відповідають дійсності.

Правом, скористатися послугами адвоката позивач не був позбавлений шляхом здійснення телефонного дзвінку, як і вчинити дії, спрямовані на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу.

За таких обставин, відповідач вважає, що стосовно процедурних порушень, то залежність від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, які взагалі не впливають на його дійсність. Тож сама по собі наявність у рішенні суб`єкта владних повноважень процедурних порушень, помилок, неточностей, не може бути беззаперечною підставою для визнання його протиправним та його скасування. За умови якщо в сукупності, суд дійде висновку про те, що таке рішення прийнято у порядку та у спосіб, визначений законодавством, а процедурні порушення, що були допущені, не можуть автоматично ставити під сумнів правомірні дії та нівелювати всі наслідки.

Стосовно позовної вимоги про стягнення судових витрат з Відповідача в сумі 1600 гривень відповідачем зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Позивачем не в повній мірі обґрунтовано суму таких витрат. Відповідач вважає послуги адвоката ОСОБА_2 необґрунтовано та штучно завищеними.

Відтак, відповідач вважає твердження позивача, викладені в позовній заяві хибними, позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. (а.с. 23-40).

Сторони у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання.

Позивач ОСОБА_1 , його представник адвокат Ілющенко Ю. А. надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримано.

Відповідач інспектор 1 батальйону 2 роти патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області лейтенант поліції Шунін Р. О. належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, судовий виклик проігноровано, але його представником по довіреності Поліщуком М. В. подано відзив з викладенням позиції невизнання заявлених ОСОБА_1 вимог як безпідставних та необґрунтованих.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд розглядає справу в порядку за наявними у справі матеріалами.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

Предметом позову є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серійний номер ЕАН № 3625692 від 03.01.2021 року за ознаками ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови (копія наявна в матеріалах справи) інспектор 1 батальйону 2 роти патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області лейтенант поліції Шунін Р. О. встановив, що 03.01.2021 року о 15 годині 26 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, що не дозволяє чітко визначити символи на відстані 20 метрів, чим порушив п. 2.9 "в" ПДР України, притягнуто до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП з накладанням стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень (а.с. 3).

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 (далі - ПДР).

Згідно з п. 1.1. ПДР України вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно приписів ч. 6 ст. 121 КУпАП підлягає адміністративній відповідальності керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів.

Розділом 31 ПДР передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31.3.в ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством в) якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАН № 3625692 позивач ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП за порушення п. 2.9 «в», а саме керування транспортним засобом, з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів. Суд акцентує увагу, що інспектор 1 батальйону 2 роти патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області лейтенант поліції Шунін Р. О. в оскаржуваній постанові, констатуючи керування транспортним засобом із забрудненим знаком не зазначає місце скоєння та не враховує об`єктивно наявні погодні умови за яких вказаний номерний знак був забруднений позивачем, тобто рухаючись з Донецької до Київської області на вказаному автомобілі, також посадовою особою не чітко сформульоване порушення.

Згідно з ч. 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення; наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП; в постанові необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

При взаємоузгодженому, телеологічному (цільовому) застосуванню вказаних правових норм, слідує висновок, що підставою для накладення інспектором поліції штрафу може бути фото - та відеофіксація, а також показання свідків. Візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАН № 3625692 від 03.01.2021 року зазначено єдиний доказ, на який посилається суб`єкт владних повноважень на підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 , а саме відеозапис з фіксацією порушення позивачем ПДР України.

Позивачем ОСОБА_1 також надано відеозапис моменту розгляду адміністративної справи.

Судом досліджено надані сторонами відеозаписи, яким надано оцінку як таким, що не є належними та допустимими доказами інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, виходячи з його природи, які об`єктивно не підтверджують порушення, допущені позивачем у зв`язку з явними перервами під час здійснення запису як з однієї, так і з іншої сторони.

Таким чином, належно допустимих, достатніх доказів, які б підтверджували правомірність винесеної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 77 КАС України, відповідно до яких обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Аналогічна позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Оскільки, відповідачем інспектором 1 батальйону 2 роти патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області лейтенантом поліції Шуніним Р. О. не підтверджено обставин, викладених в оскаржуваній постанові доказами, які були враховані як достатні для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а позивач не визнав факту скоєння ним правопорушення, - суд вважає, що постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, складена неналежним чином, без врахування всіх обставин справи та підлягає скасуванню.

По суті позовних вимог ОСОБА_1 щодо протиправності дій поліцейського, а саме щодо розгляду справи в спрощеному провадженні, - суд такі доводи позивача оцінює як безпідставні. Так, у висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України щодо застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

При цьому, варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно - територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши п. 2.4 наведеного вище рішення Конституційного Суду України, суд приходить висновку, що Конституційний Суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Разом з тим, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції, розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (зокрема, ст. 121 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення, а отже на думку суду посилання позивача на зазначені обставини є не обґрунтованими.

Такий висновок суду узгоджується також з тим, що відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо позовних вимог, ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, пов`язаних з витратами на правничу допомогу з відповідача в сумі 1600 гривень, суд погоджується з позицією представника відповідача, та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказану суму витрат на послуги адвоката Ілющенка Ю. А., суд вважає необґрунтовано завищеною, враховуючи зміст позовної заяви та надані докази, а також заяву про проведення судового засідання у його відсутність на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. За таких обставин, в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про розподіл судових витрат. Розгляд позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення проводиться з урахуванням положень статей 287, 288 КпАП, які передбачають звільнення від сплати платежу за судовий перегляд цих рішень. З урахуванням вказаного, судові витрати по справі, відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановлену Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, ч. 6 ст. 121, 258, 268, 276 КУпАП України, керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 244-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН № 3625692, винесену 03.01.2021 року інспектором 1 батальйону 2 роти патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області лейтенантом поліції Шуніним Русланом Олександровичем у відношенні ОСОБА_1 за ознаками ч. 6 ст. 121 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати по справі, відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановлену Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду, відповідно до статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України та, відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України, - до Першого апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області. Згідно п. 3 Розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30.03.2020 року строки визначені, зокрема, статтею 295 КАС України, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)

Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 246 КАС України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: інспектор 1 батальйону 2 роти патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області лейтенант поліції Шунін Руслан Олександрович, юридична адреса відділу поліції: 04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 19.

Дата складання повного тексту судового рішення 17.02.2021 року.

Суддя: