Справа № 480/3009/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: А.Б. Діска
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 р. Справа № 480/3009/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.02.2020, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 14.02.20 по справі № 480/3009/19

за позовом Приватного підприємства "Нове століття плюс"

до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Нове століття плюс" (далі по тексту - позивач, ПП "Нове століття плюс") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.04.2019 №.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 року позовні вимоги було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 24.04.2019 №.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представником позивача було подано клопотання про закриття апеляційного провадження у справі, за результатами розгляду якого йому було відмовлено ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2021 року.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Головним управлінням ДФС у Сумській області проведена позапланова виїзна документальна перевірка ПП "Нове століття плюс" з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з ТОВ "Грейп Інвест" за грудень 2017 року, ТОВ "Бест Сайд Груп" за листопад 2017 року, квітень 2018 року, ТОВ "Госпріал" за жовтень, листопад 2017 року, ТОВ "Ден Плюс" за жовтень 2017 року, ТОВ "ТД "Євротрейд" код ЄДРПУО 32107721 за вересень 2017 року, ТОВ "Дніпроінвеетбуд XXI" за вересень 2017 року. ТОВ "Крістал Сіті Груп" за травень 2017 року, вересень, жовтень 2018 року, ТОВ "Живіть Красиво" за квітень 2017 року, ТОВ "Світ Верстатів" за січень, лютий 2017 року, ТОВ "Кріптер" за лютий, вересень 2018 року, ТОВ "ІБК- Гарант" за квітень, травень, червень, липень, вересень 2018 року, ТОВ "Аутоновелс" за травень, серпень, жовтень 2018 року, ТОВ "Роял Індаетріс" за квітень, травень, серпень 2018 року, ТОВ "Айдахо" за вересень 2018 року, ТОВ "Актос Україна" за жовтень 2018 року, ТОВ "Вулкан НВЦ" за жовтень 2018 року.

За результатами перевірки складено акт від 25.03.2019 року № 310/18-28-14- 05/32149065/34 (а.с. 46-176, 1 т.) (далі - Акт перевірки). Відповідно до вказаного Акту перевірки контролюючим органом встановлено порушення пп. "а" п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього в сумі 267 146,00 грн. (а.с. 175).

Не погодившись з висновками, викладеними в акті від 25.03.2019 року № 310/18-28-14-05/32149065/34, позивачем було подано до Головного управління ДФС у Сумській області заперечення до зазначеного акту (а.с. 183-194, 1т.).

Відповідно до відповіді Головного управління ДФС у Сумській області від 23.04.2019 року № 9969/10/18-28-14-05-11 на заперечення до акту перевірки від 25.03.2019 № 310/18-28-14-05/32149065/34, висновок до зазначеного акту залишено без змін (а.с. 204-219).

В подальшому на підставі акту перевірки від 25.03.2019 № 310/18-28-14-05/32149065/34, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.04.2019 № , яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 400 719,00 грн., в тому числі основний платіж - 267 146,00 грн., фінансова санкція 133 573,00 грн. (а.с. 44, 1т.).

Зазначене податкове повідомлення-рішення позивачем було оскаржено в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України (а.с. 220-230, 1 т.). Проте рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 15.07.2019 року № 33915/01-95-55-11-04-06-73, оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 195-198, 1 т.).

Позивач не погодився із оскаржуваним рішенням податкового органу та звернувся із позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Так, відповідно до п.п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп. "а" п.198.1, п.198.2., п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6. ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

З огляду на викладені норми Податкового кодексу України можна дійти висновку про існування декількох підстав для формування податкового кредиту з ПДВ, а саме: наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, використання придбаного товару (послуги) у власній господарській діяльності, а також фактичне виконання господарської операції за наслідками якої виникає право на податковий кредит з ПДВ.

Відповідно до абз. 1-3 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Як зазначено вище, абз. 1 п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

За змістом наведених норм необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум ПДВ до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності та документальне підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не можуть бути підставою для податкового обліку. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем було проведено позапланову виїзну перевірку позивача на підставі наказу ГУ ДФС №463 від 11.03.2019. Позивачем фактично допущено посадових осіб відповідача до проведення фактичної перевірки без зауважень щодо оформлення оскаржуваного наказу. Фактична перевірка позивача проведена та за її результатами складено акт.

Так, згідно із підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Отже, податковим органом фактично була реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, у зв`язку з чим наказ №463 від 11.03.2019 не є таким, що порушує права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків, а відтак такий наказ відповідача не є юридично значимим для позивача. Після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Враховуючи факт допущення позивачем посадових осіб контролюючого органу до перевірки, у спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для платника податків є рішення податкового органу (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеної перевірки.

Наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання. За результатами реалізації прав, що випливають із вказаного наказу, податковим органом складено не лише акт перевірки, а й прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Щодо оскаржуваного податкового повідомлення-рішення колегія суддів зазначає, що підставою для нарахування грошових зобов`язань ПП "Нове століття плюс" слугували висновки податкового органу, зазначені в акті перевірки, про встановлення завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 267146 грн. по операціям з контрагентами:

- ТОВ "Крістал Сіті Груп" на загальну суму ПДВ 25952 грн, в т.ч. за травень 2017 на суму 15375 грн, вересень 2018 на суму 1600, жовтень 2018 року на суму 8977 грн;

- ТОВ "Дніпроінвеетбуд XXI" за вересень 2017 року на суму ПДВ 9500 грн;

- ТОВ "Ден Плюс" за жовтень 2017 року на суму ПДВ 23243,64 грн;

- ТОВ "Госпріал" на загальну суму ПДВ 14600 грн, в т. ч. за жовтень 2017 на суму 9933,33, листопад 2017 року на суму 4666,67 грн;

- ТОВ "Бест Сайд Груп" на загальну суму ПДВ 32516,67 грн, в т. ч. за листопад 2017 року на суму 19891,67, квітень 2018 року на суму 12625 грн;

- ТОВ "Грейп Інвест" за грудень 2017 року на суму ПДВ 44856,67 грн;

- ТЗОВ "ІБК- Гарант" на загальну суму ПДВ 40026,3 грн, в т. ч. за квітень 2018 року на суму 12300, за травень 2018 року на суму 8759,8 грн, за червень 2018 року на суму 2700 грн, за липень 2018 року на суму 13366,5 грн, за вересень 2018 року на суму 2900 грн;

- ТОВ "Аутоновелс" на загальну суму ПДВ 26600 грн, у т. ч. за травень 2018 року на суму 7600 грн, за серпень 2018 року на суму 11400 грн, за жовтень 2018 року на суму 7600 грн;

- ТОВ "Роял Індастріс" на загальну суму ПДВ 17500 грн, у т. ч. за квітень 2018 року на суму 3500 грн, за травень 2018 року на суму 3500 грн, за серпень 2018 року на суму 10500 грн;

- ТОВ "Актос Україна" за жовтень 2018 року на суму ПДВ 25350 грн;

- ТОВ "Вулкан НВЦ" за жовтень 2018 року на суму ПДВ 7000 грн.

Так, судом встановлено, що між позивачем (замовником) та ТОВ "Крістал Сіті Груп" (підрядником) було укладено договір підряду № 04/05 від 04.05.2017, за яким підрядник, відповідно до додатку 1 до договору, мав виконати роботи зі збирання та пакування дерев`яної полиці фанта Преміум у кількості 15 шт (а.с.236-239). Відповідно до рахунку-фактури № СФ-062 від 16.05.2017 вартість робіт становила 15750 грн з ПДВ, яка сплачена Замовником 18.05.2017, що підтверджується платіжним дорученням № 426 (а.с. 241-242). На виконання умов договору підрядникоми були виконані роботи по рахунку № СФ-062. Приймання-передача виконаних робіт оформлено Актом № ОУ-011 від 16.05.2017 (а.с. 240). За результатом зазначеної фінансово-господарської операції сформовано податкову накладну з податку на додану вартість № 11 від 16.05.2017 (а.с.243). Сторони також провели звірку взаємних розрахунків за період травень 2017 року, про що складено відповідних акт (а.с.244).

Також на підставі договору підряду № 25/04 від 25.04.2017 р., укладеного між позивачем (замовником) та ТОВ "Крістал Сіті Груп" (підрядником), підрядником відповідно до додатку 1 до договору було частково замінено тротуарну плитку по вул. Верхній Вал у м. Києві (а.с.245-248, 1т.). Відповідно до рахунку-фактури № СФ-059 від 05.05.2017 (а.с.250, 1 т.) вартість робіт становила 76500 грн з ПДВ, яка сплачена позивачем 11.05.2017, що підтверджується платіжним дорученням № 404 (а.с.1, 2 т.). Приймання-передача виконаних робіт оформлено Актом № ОУ-ОЮ від 10.05.2017 (а.с.249). Сторони також провели звірку взаємних розрахунків за період травень 2017 року, про що складено відповідних акт (а.с.3, 2 т.). За результатом зазначеної фінансово-господарської операції, сформовано податкову накладну № 9 від 10.05.2017 (а.с.2, 2 т.).

Крім того, 03.07.2018 між позивачем (замовник) та ТОВ "Крістал Сіті Груп" (підрядник) було укладено договір підряду № 03/07 на виконання робіт, які відповідно до додатків 1, 2, 3, 4 до договору складались із: миття люстри в холі готелю, внутрішнього миття вхідного вітражу, монтажу елементів оздоблення та монтажу банера (а.с.5-11, 2 т.). Відповідно до рахунку-фактури № СФ-106 від 24.09.2018 вартість робіт із миття люстри в холі готелю та внутрішнього миття вхідного вітражу становила 9600 грн. з ПДВ, яка сплачена позивачем 24.09.2018, що підтверджується платіжним дорученням №2070 (а.с. 13-14, 2 т.). Згдіно з рахунком-фактурою №СФ-121 від 02.10.2018 вартість робіт з монтажу банера становила 14880 грн з ПДВ, що була сплачена позивачем 08.10.2018 згідно платіжного доручення №2131 (а.с.17-18, 2 т.). Вартість робіт з монтажу елементів оздоблення відповідно до рахунку-фактури №СФ-119 та СФ-120 від 25.09.2018 становила 21420 грн з ПДВ та 17562 грн з ПДВ відповідно, які було оплачено позивачем 08.10.2018 згідно платіжних доручень №2129 та №2130 (а.с. 20-21, 24-25, 2 т.). Приймання-передача виконаних робіт оформлено Актами № ОУ-020 від 24.09.2018, № ОУ-020 від 02.10.2018, № ОУ-023 від 06.11.2018 та №ОУ-025 від 11.12.2018. За результатами зазначених фінансово-господарських операцій, сформовано податкові накладні № 12 від 24.09.2018, №2 від 02.10.2018, № 11 від 08.10.2018, № 12 від 08.10.2018, зареєстрована контролюючим органом без зауважень (а.с. 15, 19, 23, 27, 2 т.). Сторони також провели звірку взаємних розрахунків по договору за період вересень- грудень 2018 року, про що складено відповідних акт (а.с. 28, 2т.).

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ "Госпріал", колегією суддів встановлено, що на підставі договору оренди № 02/10 від 02.10.2017 та додатку до Договору, між позивачем (орендарем) та ТОВ "Госпріал" (орендодавцем), останнім надано в оренду мийку високого тиску Karcher Н 10/25s в комплекті. Відповідно до рахунку на оплату № 7 від 31.10.2017 розмір оренди становив 31200 грн., в тому числі ПДВ 5 200,00 грн, яка сплачена позивачем 16.11.2017, що підтверджується платіжним дорученням № 980. Приймання-передача виконаних робіт оформлено Актом № 7 від 31.10.2017. За результатом зазначеної фінансово-господарської операції, сформовано податкову накладну № 1 від 31.10.2017. Сторони також провели звірку взаємних розрахунків по договору за період жовтень-листопад 2017 року, про що складено відповідних акт (а.с. 58-65, 2 т.).

На підставі договору підряду № 30/08 від 30.08.2017 та Додатку №1 від 30.08.2017 між позивачем (замовником) та ТОВ "Госпріал" (підрядником), останній мав виконати роботи, що полягали у збиранні та пакуванні інформаційної стійки "Ялинка". Відповідно до рахунку на оплату № 6 від 27.10.2017 вартість робіт становила 28400 грн, яка сплачена позивачем 16.11.2017, що підтверджується платіжним дорученням № 979. Приймання-передачу виконаних робіт оформлено Актом № 6 від 27.10.2017.За результатом зазначеної фінансово-господарської операції, сформовано податкову накладну з податку на додану вартість № 1 від 27.10.2017 (а.с.67-75, 2 т.).

Крім того, на підставі договору поставки № 13/11 від 13.11.2017 між ПП "Нове століття плюс" (покупцем) та ТОВ "Госпріал" (продавцем), позивачем було придбано двигун стельовий для дзеркальної кулі. Відповідно до рахунку на оплату № 11 від 16.11.2017 вартість товару становила 28000 грн з ПДВ, яка сплачена позивачем 22.11.2017, що підтверджується платіжним дорученням № 1011. Поставка товару здійснювалась на підставі товарно-транспортної накладної № 11 від 16.11.2017, та передана у власність покупця, що підтверджується видатковою накладною № 11 від 16.11.2017 та довіреністю № 226 від 16.11.2017. За результатом зазначеної фінансово-господарської операції, сформовано податкову накладну № 1 від 16.11.2017 (а.с. 76-87, 2 т.).

20.10.2017 між ПП "Нове століття плюс" (замовник) та ТОВ "ІБК Гарант" (підрядник) було укладено договір підряду № 20/11, відповідно до якого за дорученням замовника та наданням останнім необхідних матеріалів, підрядник зобов`язується власними силами виконати роботу, передбачену умовами договору. До договору сторони також склали додатки у кількості 11 шт., кожен з яких конкретизував вид та місце здійснення робіт щодо демонтажу прапорів, демонтажу банерної сітки, демонтажу-монтажу банерів, фарбування металевої труби в два шари, монтажу банерів, інспекції фасаду, демонтажу металоконструкції (а.с.148-161, 2 т.). Факт здійснення фінансово-господарських операцій між позивачем та ТОВ "ІБК Гарант" підтверджується наступними первинними документами, що містяться в матеріалах справи та які були надані під час перевірки (а.с.162-214, 2 т.), а саме: копіями рахунків на оплату, платіжних доручень, актів надання послуг, податкових накладних.

Також згідно договору підряду №31/08 від 31.08.2018, укладеного між позивачем та ТОВ "Актос Україна" (підрядником), останній зобов`язувався виконати роботи щодо демонтажу та влаштуванню покрівлі. Фронт робіт визначався Додатком №1 до договору, а специфікація по виконанню робіт - Додатком №2 (а.с.16-20, 3 т.). Відповідно до рахунку на оплату № СФ-0031017 від 18.10.2018 вартість робіт становила 152100,00 грн, яка сплачена позивачем за платіжним дорученнями № 2236 від 06.11.2018. Приймання-передача виконаних робіт оформлено Актом № ОУ-0000093 від 22.10.2018. За результатом зазначеної фінансово-господарської операції, сформовано податкову накладну з податку на додану вартість № 12 від 22.10.2018 (а.с.21-25, 3 т.).

На підставі договору підряду № 02/10 від 02.10.2017, укладеного між позивачем (замовником) та ТОВ "Ден плюс" (підрядником), останній мав виконати роботи із демонтажу, монтажу банерної сітки (а.с.44-48, 2т.). Відповідно до рахунку-фактури № СФ-000285 від 06.10.2017 вартість робіт становила 74250,00 грн з ПДВ, яка сплачена позивачем 11.10.2017, що підтверджується платіжним дорученням № 865. Приймання-передачу виконаних робіт оформлено Актом № ОУ-0000197 від 06.10.2017. За результатом зазначеної фінансово-господарської операції, сформовано податкову накладну № 5 від 06.10.2017. Відповідно до рахунку-фактури № СФ-000297 від 11.10.2017 вартість робіт становила 65211,84 грн з ПДВ, які сплачено замовником 24.10.2017, що підтверджується платіжним дорученням № 906. Приймання-передачу виконаних робіт оформлено Актом № ОУ-0000206 від 11.10.2017. За результатом зазначеної фінансово-господарської операції, сформовано податкову накладну № 14 від 11.10.2017 (а.с.49-57, 2 т.).

09.11.2017 між позивачем (замовником) та ТОВ "Грейп Інвест" (підрядником) було укладено договір підряду № 09/11, відповідно до умов якого за дорученням замовника та наданням останнім необхідних матеріалів, підрядник зобов`язується власними силами виконати роботу, передбачену умовами договору, а саме, згідно Додатку №1 до договору, монтаж декоративних конструкцій в атріумі (а.с.119-122, 2 т.). Відповідно до рахунку на оплату № 103 від 05.12.2017 вартість робіт становила 147300 грн, які сплачено позивачем платіжним дорученнями № 1157 від 21.12.2017. Приймання-передачу виконаних робіт оформлено Актом № 110 від 05.12.2017. За результатом зазначеної фінансово-господарської операції, сформовано податкову накладну № 132 від 05.12.2017 (а.с.123-127, 2 т.).

Крім того, на підставі договору підряду № 20/09 від 20.10.2017 між позивачем (замовник), та ТОВ "Грейп Інвест" (підрядник), за дорученням замовника та наданням останнім необхідних матеріалів, підрядник зобов`язується власними силами виконати роботу, передбачену умовами договору, а саме, згідно Додатку №1 до договору, частковий ремонт приміщення під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_1 " в АДРЕСА_1 (а.с.128-131, 2 т.). Відповідно до рахунку на оплату № 131 від 11.12.2017 вартість робіт становила 67840 грн, яка сплачена позивачем платіжним дорученнями № 1156 від 21.12.2017, приймання-передачу виконаних робіт оформлено Актом № 134 від 11.12.2017, за результатом зазначеної фінансово-господарської операції, сформовано податкову накладну № 133 від 11.12.2017 (а.с.132-136, 2 т.).

Згідно договору підряду № 20/11 від 20.10.2017, укладеного між позивачем (замовник), та ТОВ "Грейп Інвест" (підрядник), за дорученням замовника та наданням останнім необхідних матеріалів, підрядник зобов`язується власними силами виконати роботу, передбачену умовами договору, а саме, згідно Додатку №1 до договору, послуги з оформлення торгівельних залів гіпермаркетів ФОЗЗІ до новорічних свят (а.с.137-140, 2 т.). Відповідно до рахунку на оплату № 127 від 08.12.2017 вартість робіт становила 54000 грн., яка сплачена позивачем за платіжним дорученням № 1155 від 21.12.2017, приймання-передачу виконаних робіт оформлено Актом № 121 від 08.12.2017, за результатом зазначеної фінансово-господарської операції, сформовано податкову накладну № 131 від 08.12.2017 (а.с.141-147, 2 т.).

Згідно договору підряду № 17/10 від 17.10.2017, укладеного між позивачем (замовник) та ТОВ "Бест сайд груп" (підрядник), за дорученням замовника та наданням останнім необхідних матеріалів, підрядник зобов`язується власними силами виконати роботу, а саме, згідно Додатку №1 до договору, монтаж внутрішніх світлодіодних герлянд та монтаж новорічного декору в залі та атріумі (а.с.97-100, 2т.). Відповідно до рахунку на оплату № 3 від 20.11.2017 вартість робіт становила 55000 грн, яка сплачена позивачем згідно платіжного доручення № 1161 від 21.12.2017, № 1265 від 22.01.2018 та № 1285 від 30.01.2018. Приймання-передачу виконаних робіт оформлено Актом № 3 від 20.11.2017. За результатом зазначеної фінансово-господарської операції, сформовано податкову накладну № 2 від 20.11.2017 (а.с.101-107, 2 т.).

На підставі договору підряду № 18/10 від 18.10.2017, укладеного між позивачем (замовник) та ТОВ "Бест сайд груп" (підрядник), за дорученням замовника та наданням останнім необхідних матеріалів, підрядник зобов`язується власними силами виконати роботу, передбачену умовами договору, а саме, згідно Додатку №1 до договору, фарбування цегляної труби (а.с.108-111, 2 т.). Відповідно до рахунку на оплату № 2 від 20.11.2017 вартість робіт становила 64350 грн., яка сплачена позивачем згідно платіжних доручень №1162 від 21.12.2017, №1286 від 30.01.2018. Приймання-передачу виконаних робіт оформлено Актом № 2 від 20.11.2017. За результатом зазначеної фінансово-господарської операції, сформовано податкову накладну № 1 від 20.11.2017 (а.с.112-118, 2 т.).

На підставі договору підряду № 11/04 від 11.04.2018, укладеного між позивачем (замовник) та ТОВ "Бест сайд груп" (підрядник) за дорученням замовника та наданням останнім необхідних матеріалів, підрядник зобов`язується власними силами виконати роботу, передбачену умовами договору, а саме, згідно Додатку №1 до договору, миття вікон фасаду (а.с. 88-91, 2 т.). Відповідно до рахунку на оплату №68 від 27.04.2018 вартість робіт становила 75750 грн, яка сплачена позивачем за платіжним дорученням № 1609 від 03.05.2018. Приймання-передача виконаних робіт оформлено Актом № 69 від 27.04.2018. За результатом зазначеної фінансово-господарської операції, сформовано податкову накладну № 3 від 27.04.2018. Сторони також провели звірку взаємних розрахунків по договору за період квітень-травень 2018 року, про що складено відповідних акт (а.с.92-96, 2 т.).

На підставі договорів підряду № 01/06 від 01.06.2018, №01/08 від 01.08.2018, № 03/08 від 01.08.2018, №27 від 01.06.2018, №03/04 від 03.04.2018, №11 від 02.04.2018 укладеного між позивачем (замовник), та ТОВ "Аутоновелс" (підрядник), виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з правового супроводження господарської діяльності замовника, а також послуги з бухгалтерського супроводу господарської діяльності замовника та консультування з питань оподаткування, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Факт здійснення фінансово-господарських операцій між позивачем та ТОВ "Аутоновелс" підтверджується наступними первинними документами, що містяться в матеріалах справи та які були надані під час перевірки (а.с.215-249, 2 т.), а саме: копіями рахунків на оплату, платіжних доручень, актів надання послуг, податкових накладних.

Щодо господарських правовідносин з ТОВ "Дніпроінвестбуд XXI" (попередня назва ТОВ "Мікса"), колегія суддів зазначає таке.

03.07.2017 між ПП "Нове століття плюс" (замовник) та ТОВ "Мікса" (виконавець) було укладено договір надання послуг № 03/07 щодо професійного супроводу сайту замовника протягом 3-го кварталу 2017. Відповідно до рахунку на оплату № 69 від 29.09.2017 вартість послуг становила 30 000,00 грн, яка сплачена позивачем 03.10.2019, що підтверджується платіжним дорученням № 835. Приймання-передачу наданих послуг оформлено актом № 68 від 29.09.2017. За результатом зазначеної фінансово-господарської операції, сформовано податкову накладну № 3 від 29.09.2017 (а.с. 30-36, 2 т.).

На підставі договору про надання послуг № 30/06 від 30.06.2017, укладеного між ПП "Нове століття плюс" (замовник) та ТОВ "Мікса" (виконавець), останнє здійснювало надання послуг з правового супроводження господарської діяльності Замовника. Відповідно до п. 3.1. Договору вартість Послуг визначається в розмірі 9000,00 грн. за місяць обслуговування, включаючи ПДВ. Відповідно до рахунку на оплату № 70 від 29.09.2017 вартість послуг становила 27000 грн, яка сплачена позивачем 03.10.2019, що підтверджується платіжним дорученням № 849. Приймання передача наданих послуг оформлено актом № 69 від 29.09.2017. За результатом зазначеної фінансово-господарської операції, сформовано податкову накладну № 4 від 29.09.2017. Сторони також провели звірку взаємних розрахунків по договору за період листопад 2017 р. - січень 2018 р., про що складено відповідних акт (а.с.37-43, 2 т.).

На підставі договорів про надання послуг № 02/04 від 02.04.2018, №04/06 від 01.06.2018, укладених між ПП "Нове століття плюс" (замовник) та ТОВ "Роял Індастріс" (виконавець), останній мав здійснювати професійний та технічний супровід сайту замовника протягом квітня-травня 2018 року та червня-серпня 2018 року відповідно. Факт здійснення фінансово-господарських операцій між позивачем та ТОВ "Роял Індастріс" підтверджується наступними первинними документами, що містяться в матеріалах справи та які були надані під час перевірки (а.с.250-254, 2 т., 1-15, 3 т.), а саме: копіями рахунків на оплату, платіжних доручень, актів надання послуг, податкових накладних.

02.08.2018 між ПП "Нове століття плюс" в якості Замовника та ТОВ "Вулкан НВЦ" в якості виконавця, було укладено договір про надання послуг № 02/08 із професійного та технічного супроводу сайту замовника протягом вересня-жовтня 2018 року. Відповідно до п. 4.1. Договору, вартість послуг за договором складає 21000,00 грн. з урахуванням ПДВ за один місяць надання послуг. Відповідно до рахунку на оплату № 57 від 27.10.2018 р. вартість послуг становила 42000 грн., яка сплачена замовником за платіжним дорученнями № 2192 від 24.10.2018. Приймання-передача виконаних робіт оформлено Актом № 59 від 31.10.2018. За результатом зазначеної фінансово-господарської операції, сформовано податкову накладну з податку на додану вартість № 1 від 24.10.2018 (а.с. 36-43, 3 т.).

Здебільшого висновки податкового органу про нереальність господарських операцій позивача з його контрагентами ґрунтуються на податковій інформації, з якої встановлено певні ознаки нереальності здійснення контрагентами позивача господарських операцій.

Проте, колегія суддів вважає безпідставними посилання податкового органу в обґрунтування висновків щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства на податкову інформацію щодо контрагентів позивача, оскільки позивач як платник податку не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності та податкового законодавства, а тому не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Платник податків, який придбав товар та або/послуги в особи, що порушує вимоги податкового законодавства, не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію та не знав про певні порушення правил ведення господарської діяльності та оподаткування своїм контрагентом або постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання.

Зазначене підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини: рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 (заява №803/02) у справі "Інтерсплав проти України"; рішення Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 (заява №3991/03) "Справа БУЛВЕС проти Болгарії"; рішення Європейського суду з прав людини від 18.03.2010 (заява №6689/03) у справі "Бізнес Супорт Центр" проти Болгарії".

Не можуть бути єдиним та безумовним свідченням правомірності висновків податкового органу результати актів перевірок контрагента позивача та їх контрагентів по ланцюгу постачання або результати автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України.

Посилання відповідача на відсутність у контрагентів позивача основних фондів також не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладеним ним договорам.

Норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності). У зв`язку з цим одне лише посилання на відсутність у постачальника - контрагента у господарській операції матеріально-виробничих та/або трудових ресурсів, необхідних для здійснення підприємницької діяльності, не може бути достатньою підставою для позбавлення платника ПДВ - покупця права на податковий кредит.

Отже, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що господарські операції позивача з вказаними контрагентами носили реальний характер та були фактично виконані, що підтверджується первинними документами податкового та бухгалтерського обліку, акти здачі-приймання робіт містять назву, кількість та вартість наданої послуги, та посилання на відповідний рахунок-фактуру, яким визначався обсяг робіт, що підлягав виконанню, на час проведення податкової перевірки ПП "Нове століття плюс" мало в наявності всі податкові накладні (будь-яких зауважень щодо нереєстрації, зупинення чи відмови у реєстрації цих податкових накладних контролюючим органом не зазначалось), а також всі інші первинні бухгалтерські документи, що підтверджують законність та обґрунтованість включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту по операціям з цими контрагентами.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем і досліджені в судовому засіданні договори та інші первинні документи, складені у межах цих договорів, у повній мірі відображають суть господарських операцій, що відбулись між ПП "Нове століття плюс" та його контрагентами, та підтверджують реальне здійснення цих господарських операцій.

Крім того, судом встановлено, що ПП "Нове століття плюс" є посередником при наданні послуг. Так, з метою виконання позивачем зобов`язань за основними договорами підряду, останнім залучалися інші підрядники. Саме такими підрядниками по виконанню основних договорів були контрагенти позивача ТОВ "Греп Інвест", ТОВ "Бест Сайд Груп", ТОВ "Госпріал", ТОВ "Ден Плюс", ТОВ "Крістал Сіті Груп", ТОВ "ІБК-Гарант", ТОВ "Актос Україна". На підтвердження використання придбаних у контрагентів послуг у своїй господарській діяльності позивачем надано основні договори із замовниками, наданих контрагентами послуг, де ПП "Нове століття плюс" виступало підрядником з виконання робіт (послуг), акти виконання послуг, рахунки, платіжні доручення та податкові накладні, складені за результатами таких господарських операцій (а.с.44 т.3 - 147 т.4).

Предмет вказаних господарських операцій позивача відповідає видам його господарської діяльності, що підтверджується аналізом господарських операцій з придбання товарів та послуг і їх подальшого використання у власній господарській діяльності з метою отримання прибутку.

Стосовно посилань податкового органу на те, що позивачем сформовано податковий кредит від ТОВ "Ден Плюс", щодо якого в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за ознаками злочинів передбачених ч.3 ст. 212, ч.3, 5 ст.27, ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України за №0000130 та від ТОВ "Грейп Інвест", щодо якого здійснюється кримінальне провадження № 001846 від 08.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.205, ч.5 ст.191 КК України, колегія суддів зазначає, що на час розгляду даної адміністративної справи не існує жодного обвинувального вироку суду в межах вищезазначених кримінальних проваджень. В свою чергу, формальне посилання фіскального органу на існування досудового розслідування в межах кримінального провадження не може бути підставою для висновків щодо нереальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами.

Сам по собі факт того, що контрагенти позивача фігурують в досудових розслідуваннях, порушених за ознаками кримінального правопорушення не є доказом протиправного формування витрат та податкового кредиту і не тягне за собою правових наслідків для позивача.

Правова позиція з цього питання висловлена Верховним Судом у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 809/1139/17 та від 26 червня 2018 року у справі № 808/2360/17.

Суд зазначає, що відповідачем не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Обґрунтовуючи нереальність господарських операцій позивача з ТОВ "Бест Сайд Груп" та ТОВ "Аутоновелс" відповідач зазначав, що на момент укладання та підписання з ТОВ "Бест Сайд Груп" договору підряду №17/10, актів здачі - прийняття робіт від 20.11.2017 року №2 та від 20.11.2017 року №3, рахунків на оплату і виписки податкових накладних від 20.11.2017 року №1 та від 20.11.2017 року за №2, в яких значиться підпис відповідальної особи керівника - Цап Сергій Віталійович, останній ще не був прийнятий на роботу (відповідно до поданого повідомлення про прийняття працівника на роботу за №199948491 від року та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (форма №1 ДФ) за №13423622 від 19.01.2018 року), так само договори про надання послуг №03/07 від 03.04.2018 року, №11 від 02.04.2018, №27 від 01.06.2018, рахунки па оплату від 31.05.2018 року за №2 та від 31.05.2018 року за №3 підписані посадовою особою ТОВ "Аутоновелс", а саме директором ОСОБА_1 та скріплений печаткою, проте, відповідно до поданого повідомлення про прийняття працівника на роботу за №35861257 від 14.06.2018 року та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого ( сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (форма №1 ДФ) за №40734319 від 01.08.2018 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу лише з 15.06.2018 року відповідно до наказу №1/ОС від 14.06.2018 року.

При цьому, в Акті перевірки податковим органом зазначено, що податкові накладні, виписані та зареєстровані ТОВ "Аутоновелс" та ТОВ "Бест сайд груп" в адресу ПП "Нове століття плюс" неправомірно, вони не відповідають вимогам ведення бухгалтерського обліку, який є підставою для податкового обліку, що регламентується Законом України "Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні" та Положенню "Про документальне забезпечення у бухгалтерському обліку", затвердженому наказом Міністерства фінансів України№88 від 24.05.1995.

Проте, відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

П.п. 1, 2, 4, 7 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 957 (далі Порядок) визначають, що податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість. Податкова накладна та додатки до неї складаються та надаються отримувачу (покупцю) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи. Податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань постачальника (продавця). Податкова накладна є підставою для віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту отримувача (покупця), зареєстрованого як платник податку, за умови дотримання вимог щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та інших вимог, передбачених законодавством.

Не дає права отримувачу (покупцю) на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту: відсутність факту реєстрації платником податку - постачальником (продавцем) товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (для податкових накладних, складених до 01 січня 2015 року: відсутність факту такої реєстрації у разі, якщо такі накладні складені в електронній формі або якщо такі накладні відповідають вимогам пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України у разі складання податкової накладної у паперовому вигляді); порушення порядку заповнення податкової накладної; складення податкової накладної платником податку, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис (далі ЕЦП) посадових осіб платника податку.

Згідно п.10, 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 № 1246 передбачено, що після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у такому порядку: електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера); електронний цифровий підпис, який за правовим статусом прирівнюється до печатки (у разі наявності).

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Законодавством не передбачено накладення на податкову накладну будь-яких інших підписів, окрім підписів платника або уповноваженої ним особи. Тому реквізит "ініціали та прізвище особи, яка склала податкову накладну" повинен заповнюватись відповідно до ініціалів та прізвища особи, яка здійснює накладення на податкову накладну свого ЕЦП.

Згідно п.19 Порядку усі податкові накладні скріплюються електронними цифровими підписами посадових осіб платника податку та електронним цифровим підписом, що є аналогом відбитка печатки постачальника (продавця).

Будь-яких зауважень щодо нереєстрації, зупинення чи відмови у реєстрації податкових накладних, складених ТОВ "Аутоновелс" та ТОВ "Бест сайд груп" контролюючим органом не вказується. Отже, складання та реєстрація податкових накладних були вчинені уповноваженими посадовими особами платників податку, а тому підстав для неврахування таких податкових накладних у податкового органу не було.

Суд зазначає, що неналежна податкова дисципліна контрагента не може бути підставою для позбавлення платника податку права на формування податкових вигод.

Крім того, відповідач зазначив, що у договорі із ТОВ "Аутоновелс" та ТОВ "Бест сайд груп" було зазначено банківські рахунки, які на час укладання договорів ще не були відкриті контрагентами позивача.

Колегією суддів встановлено, що дійсно договори з цими підприємствами було укладено після виконання господарських операцій. У той же час, самі господарські операції виконувались та мали реальний характер.

Суд зазначає, що складення письмового договору після проведення господарської операції не є безумовним підтвердженням її нереальності, оскільки договір не відноситься до первинних документів у розумінні вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Щодо посилань представника відповідача про недоцільність укладання договорів одночасно з трьома контрагентами на надання послуг з професійного та технічного супроводу сайту, колегія суддів зазначає таке.

Згідно укладених з ТОВ "Мікса", ТОВ "Роял індастріс" та ТОВ "Вулкан НВЦ" договорів, а також пояснень директора ПП "Нове століття плюс" ОСОБА_2 , необхідність і доцільність використання таких послуг у господарській діяльності виникла у зв`язку із необхідністю уртимувати сайт позивача на першій торінці в пошуковій системі "Google" на позиції не нижче ТОР-10.

Суд зазначає, що хоча договори з цими контрагентами і були аналогічними, проте виконувались ТОВ "Мікса", ТОВ "Роял індастріс" та ТОВ "Вулкан НВЦ" у різні проміжки часу. Так, ТОВ "Мікса" надавало зазначені послуги протягом 3 кварталу 2017 року, ТОВ "Роял індастріс" - у квітні, травні та серпні 2018 року, а ТОВ "Вулкан НВЦ" у вересні-жовтні 2018 року.

Щодо надання бухгалтерських послуг та послуг з правового супроводжнення господарської діяльності, наданих ТОВ "Аутоновелс" та ТОВ "Мікса", то перелік наданих контрагентами послуг неможливо конкретизувати та якимось чином виділити, оскільки в ході надання цих послуг на підприємстві складались бухгалтерські первинні документи, які неможливо назараз виокремити, на той час керівник був одночасно і бухгалтером, а тому підприємство потребувало допомоги щодо бухгалтерського супроводу, а юридичні послуги полягали здебільшого у консультуванні з правових питань. Перелік наданих послуг було відображено у відповідних актах приймання-передачі.

У той же час, відповідачем не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності вказували на те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

На момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем виконано усі необхідні умови, передбачені податковим законодавством, які надають йому правові підстави для нарахування податкового кредиту, сум за спірними господарськими операціями.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 по справі № 480/3009/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко І.С. Чалий