Справа № 159/356/21
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 рокум. КовельСправа № 159/356/21

Провадження № 2-а/159/22/21

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Логвинюк І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці Державної митної служби України про визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в:

19.01.21 р. позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом (а. с. 1 5), закладеним до Подільської митниці ДМС України, просить визнати незаконною та скасування постанову у справі про порушення митних правил від 30.12.20 р., винесену начальником Поліської митниці ДМС України Іванович І.І. у справі про порушення митних правил № 0708/20400/20, якою його було притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 4 ст. 470 МК України і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн (далі оскаржувана постанова). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.12.20 р. щодо нього як водія, який перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 , яка здійснює господарську діяльність у вигляді вантажних перевезень у міжнародному сполученні, головним держінспектором МП «Рівне» Поліської митниці ДМС України ОСОБА_3 було складено протокол про порушення митних правил № 0708/20400/20 у зв`язку з порушенням ст. 95 МК України; розпочато провадження у справі про адмінправопорушення. 30.12.20 р. оскаржуваною постановою його було притягнуто до адмінвідповідальності за те, що 31.10.20 р. Поліською митницею ДМС України було оформлено МД типу ЕК140АА № UA 204020/2020/032240. Строк переміщення товару, поміщеного у комерційний транспорт для подальшого перевезення в режимі «Експорт» становив 10 діб і закінчився о 24 год. 10.11.20 р.. У його діях було встановлено порушення митних правил, відповідальність за що передбачена ч. 4 ст. 470 МК України. Копію оскаржуваної постанови він отримав поштою 11.01.21 р.. Тому вважає наявними підстави для поновлення строку на подання розглядуваного позову. З оскаржуваною постановою не згідний як з незаконною. Покликаючись на ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 489, ч. 1 ст. 495, п. 2 ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 193, ст. 4 МК України, зазначає, що притягаючи його до адмінвідповідальності, відповідач не звернув увагу на те, що він не є суб`єктом відповідальності, тому у його діях відсутній склад вказаного вище адмінправопорушення. Покликаючись на ст. ст. 7, 9, 245, 247, 280 КУпАП, зазначає, що відповідач діяв протиправно, визначаючи його суб`єктом відповідальності з огляду лише на те, що він перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 , яка є перевізником, уособлюючи його із суб`єктом владних повноважень. Укладенння договору комерційного переведення стверджується складенням єдиного провізного документа СМР, тобто, міжнародної автомобільної накладної, що є ТТН і застосовується при міжнародних вантажних автоперевезеннях у країнах, що приєднались до Конвенції прро договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів; є документом укладення такого договору із перевізником. На підставі СМR було оформлено митну декларацію, за якою перевізником є ФОП ОСОБА_2 , яка і має відповідати. Покликаючись на ст. ст. 529 - 531 МК України, ст. 289 КУпАП, просить поновити строк на подання розглядуваного позову; визнати незаконною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил.

25.01.21 р. позивач подав до суду змінену позовну заяву (а. с. 23 28), що прийнята до провадження судом, у якій вказано іншого відповідача.

Провадження у справі було відкрито за ухвалою суду від 25.01.21 р. з одночасним поновленням позивачеві строку на подання позову до суду (а. с. 29).

Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем Поліською митницею ДМС України - було отримано під розпис 02.02.21 р..

09.02.21 р. до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, зміст якого полягає у тому, що відповідач позову не визнає у повному обсязі. Опонент зазначає, що 31.10.20 р. ним було оформлено митну декларацію типу ЕК10АА № UA204020/2020/032238, згідно з якою товар слідував з України від відправника ТОВ «ОДЕК» - у Нідерланди до отримувача. Переміщення товару здійснював позивач як водій ФОП «Наталія Дерев`янчук» т/з НОМЕР_1 / НОМЕР_2 . Покликаючись на ч. 1 ст. 90, ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 93, ст. 95 МК України, зазначає, що термін доставки автомобіля з вантажем до митного органу закінчився о 24 год. 10.11.20 р.. 09.11.20 р. ПП « ОСОБА_4 » звернувся до Волинської митниці ДМС із заявою про продовження терміну доставки товару цим т/з за митною декларацією типу ЕК10АА № UA204020/2020/032238, вказуючи на відсутність дозволу на міжнародні дорожні перевезення. Однак від ФОП «Наталія Дерев`янчук» відповідна заява у митні органи не надходила. Покликаючись на ч. 1 ст. 460 МК України, Розд. 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну України від 31.05.12 р. № 657, що зареєстровано у МЮ України 02.10.12 р. за № 1 669/21 981, зазначає, що будь яких документів, що засвідчували б факт аварії чи дії обставин непереборної сили, позивач не надав. Тому позивач зобов`язаний був забезпечити доставку вище вказаного товару у митний орган до 09.11.20 р.. Позивач перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки товару більше, ніж на 20 діб. Покликаючись на п. 37 ст. 4, ч. 1 ст. 193 МК України, зазначає, що за п. 2 трудового договору, укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_2 , на позивача покладено обов`язок перевезення вантажів по Україні та за її межами, зокрема. Позивач здійснював міжнародне перевезення і є особою, відповідальності за доставку вчасну доставку товару. Тому вважає, що його посадові особи діяли законно. Покликаючись на ст. 33, ч. 4 ст. 2 КУпАП, ст. 322, ч. 4 ст. 470, ст. ст. 95, 530, 531 МК України, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Та обставина, що саме позивачем як водієм ФОП «Наталія Дерев`янчук» здійснювалось перевезення вказаного вище товару і його доставлення на митну територію України в режимі «транзит», сторонами не оспорюється.

Як визначено у ч. 1 ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь - якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

За змістом ч. 1 ст. 321 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

За змістом ч. 1 ст. 93 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 цього Кодексу, а в разі поміщення товарів на підставі документа, зазначеного у ч. 6 ст. 94 цього Кодексу, - до закінчення строку, визначеного відповідно до законодавства, яке встановлює основні засади організації та здійснення режиму спільного транзиту товарів;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Відповідно до положень ст. 95 МК України «Строки транзитних перевезень», нею встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у ст. 192 цього Кодексу.

Тому термін доставки автомобіля під керування позивача з вантажем до митного органу доставки закінчився о 24 год. 10.11.20 р., що сторонами також не оспорюється.

Щодо цього автомобіля мало місце звернення від ПП «Дерев`янчук Леонід» про продовження терміну доставки товару цим т/з у зв`язку з відсутністю дозволу на міжнародні дорожні перевезення, однак, від роботодавця позивача ФОП « ОСОБА_5 » такого характеру заяв не надходило.

Вказана вище обставина сторонами також не оспорюється.

При винесенні оскаржуваної постанови не було виявлено обставин, що передбачені ч. 1 ст. 460 МК України як такі, що не дають підстав для притягнення особи до адмінвідповідальності за порушення митних правил.

Вказана вище обставина сторонами також не оспорюється.

За змістом ч. 1 ст. 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний:

1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь - якого їх використання;

2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Тому відповідачем зроблено правильний висновок про те, що позивач мав обов`язок доставити вище вказаний товар у митний орган в строк до 09.11.20 р., однак, цього не зробив без поважних причин.

Протокол про порушення МП було складено у присутності позивача і ця обставина стверджується копією протоколі про порушення митних правил № 0708/20 400/20 від 18.12.20 р..

Так у вказаному вище протоколі про порушення МП від 18.12.20 р., складеному головним держінспектором МП «Рівне» Поліської митниці ДФС України ОСОБА_3 , зазначено, що о 31.10.20 р. Поліською митницею ДФС України було оформлено митну декларацію, за якою товар, що слідував з України у Німеччину, переміщувався позивачем як водієм ПП «Дерев`янчук Наталія» вказаним вище т/з. Позивач зобов`язаний був забезпечити доставку товару у митний орган до 10.11.20 р., чого не зробив, перевищив ся встановлений ст. 93 МК України строк доставки товару більше як на 20 діб. Вказано, що такі дії позивача мають ознаки порушення митних правил, що передбачені ч. 3 ст. 470 МК України; розгляд справи відбудеться об 11 год. 30.12.20 р. за адресою розташування відповідача. Примірник протоколу про порушення МП позивачеві було вручено 29.12.20 р. під розпис.

Відповідно до змісту ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Позивача було належно повідомлено на час, місце розгляду щодо нього протоколу про порушення МП.

Згідно приписів ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Ст. 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 8 МК України визначено принципи діяльності державної митної служби, а саме законності та презумпції невинуватості та єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України.

Як вбачається з копії оскаржуваної постанови, що була надіслана відповідачем позивачеві 05.01.21 р. за вих. № 2.13 2/20/8.19 20/61, 30.12.20 р. у м. Рівному першим заступником начальника Поліської митниці ДФС України Івановим І.І. за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 470 МК України, позивачем, у відсутності останнього, встановлено, що позивач є винуватим у вчиненні вказаного вище правопорушення, і накладено на останнього адміністративне стягнення, що передбачене ч. 4 ст. 470 МК України, у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 17 000 грн.

Даних про дату отримання позивачем копії оскаржуваної постанови, у розпорядженні суду немає, а відомості, що слідують з наданої позивачем суду копії поштового конверта із рекомендованою кореспонденцією за № 707, за даними про вихідний № не співпадають із даними про вихідний номер супровідного листа, тому судом до уваги не приймаються як неналежний доказ.

Тому суд вважає, що позивачем пропущено строк на оскарження вказаної вище постанови з поважних причин і такий строк підлягає поновленню.

Таким чином суд вважає встановленим, що позивач, у порушення вимог ст. 95 МК України не доставив у встановлені МК України строки т/з з вантажем до митного органу, перевищивши строк доставки більше як на 20 діб, а також не надав документів, підтверджуючих наявність дії обставин, що об`єктивно перешкоджали у виконанні ним цього обов`язку.

Аналізуючи доводи позивача про те, що він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 470 МК України з огляду на те, що за документами, оформленими митницею, він не є перевізником товару, суд враховує, що з огляду на зміст п. 37 ст. 4 МК України, перевізником є особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між митними органами на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Однак саме позивач як найманий ФОП « ОСОБА_5 » на посаду водія працівник за трудовим договором між працівником і ФОП, яка використовує найману працю, від 11.03.20 р., здійснював перевезення вказаного вище товару автомобілем, зазначеним у оскаржуваній постанові, і його вчасне доставлення на митну територію України в режимі «транзит» було його обов`язком як перевізника.

Таким чином він як водій, який виконував міжнародне автомобільне перевезення у даній ситуації, являвся уповноваженою перевізником за договором перевезення - ФОП « ОСОБА_6 » - особою, відповідальною за доставку товару автомобілем до митного органу призначення.

Тому такі доводи позивача суд відкидає як надумані і вважає, що підстави для скасування оскаржуваної постанови немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 286 КАС України, п. 37 ч. 4, ст. ст. 90, 93, 95, 191, ч. 1 ст. 192, ч. 4 ст. 470, ст. 494, ч. 1 ст. 497, ст. 498, ч. 1 ст. 486, ст. ст. 489, 526 МК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і. н. НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Поліська митниця Державної митної служби України, юридична адреса: 33028, м. Рівне, вул. Соборна, 104, ;

представник відповідача Ярмолюк Ігор Миколайович, адреса місця праці - Поліська митниця Державної митної служби України, юридична адреса: 33028, м. Рівне, вул. Соборна, 104, .

Головуючий:І. М. Логвинюк