Справа № 534/1693/20
Суддя: Куц Т. О.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 534/1693/20
№ 2-а/534/8/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Куц Т.О.

за участю секретаря Телевної М.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції в м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про накладення стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 жовтня 2020 року о 02 год 02 хв, відносно нього, відповідачем було складено постанову про адміністративне правопорушення серія ДП18 № 747793. З вказаною постановою позивач не згоден, та вважає її незаконною, оскільки, він рухався по правій смузі на дорозі, яка має дві смуги в кожному напрямку, а колди побачив перешкоду, вирішив її об`їхати, після чого повернувся на праву смугу. Просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія серія ДП18 № 747793 від 21.10.2020 року.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Направив відзив на адміністративний позов, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та диск доданий відповідачем до відзиву, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2020 року відповідачем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ДП18 № 747793 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_1 , 21.10.2020 року о 02 годині 02 хв, керував транспортним засобом Nissan X-Trail за адресою Київська область, Баришівський район, 77-км, а/д Київ-Харків рухався в крайній лівій смузі при вільній правій смузі не маючи наміру повернути ліворуч чи на разворот, чим порушив п. 11.5 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Згідно з п. 11.5 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Отже, п. 11.5 ПДР визначає розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Відповідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Позивач не заперечує стосовно того, що він, керуючи транспортним засобом, рухався на дорозі, яка має більше однієї смуги для руху в одному напрямку, лівою смугою, в той час як праві не були зайняті, та зазначив, що на правій смузі проїжджої частини були вибоїни, тому йому довелося їх об`їжджати по лівій смузі (а.с. 3).

На підтвердження наявності на дорозі перешкоди, яка завадили позивачу рухатися правою смугою, останнім доказів суду надано не було.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннях свідків. Обов`язок по доведені своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобов`язані довести ці обставини відповідно до ст. 77 КАС України.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП відповідачем було з`ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП. Адміністративне стягнення було накладено в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.2 ст.122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП на місці вчинення правопорушення

Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції статті 122 ч.2 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки факт правопорушення було зафіксовано засобом кіно-відео-зйомки, яке використовувалось при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

На відео фіксації, яка проводилася під час розгляду скоєного правопорушення і яке було переглянуто в судовому засіданні, зафіксовано порушення ПДР допущеного ОСОБА_1 , згідно якого видно, що останній рухався по лівій смузі на дорозі, яка має більше однієї смуги для руху в одному напрямку, в той час як праві не були зайняті, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, суд вважає, що відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача правильно встановив наявність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності повністю відповідає нормам ст. ст. 222, 238, 251, 252, 258, 288 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення не підтверджені зібраними у справі доказами, є необґрунтованими, та у зв`язку з чим, не підлягають задоволенню судом.

З огляду на встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини, беручи до уваги той факт, що відповідачем в відзиві спростовані обставини зазначені позивачем, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3,9,10,11,139,242,245,246,286 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції в м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській област, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Постанову може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 3 розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальний строки щодо апеляційного оскарження судового рішення продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Т.О.Куц