Справа № 362/76/20
Суддя: Марчук О. Л.
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 362/76/20
Провадження № 2-а/362/8/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

"19" лютого 2021 р.

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

за участю представника позивача Бутка Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Мурихін Сергій Володимирович про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. від 22 жовтня 2019 року відносно нього за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого, частиною четвертою статті 18, пунктом 6 частини п`ятої статті 19 і частиною першою статті 76 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вказана постанова не відповідає закону, оскільки прийнята внаслідок порушення закону та він не здійснив дій, що порушують наведені у постанові вимоги Закону України «Про виконавче провадження» і статті 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з викладених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача і третя особа в судове засідання не прибули, були повідомлені про місце, день і час розгляду справи належним чином в порядку передбаченому статтею 128 КАС України.

Стороною відповідача надано відзив на позов у якому зазначається про правомірність оскаржуваної постанови та про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Вислухавши вступне слово представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Постановою в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. від 22 жовтня 2019 року, притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 1 700 гривень 00 копійок за порушення частини четвертої статті 18, пункту 6 частини п`ятої статті 19 і частини першої статті 76 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 14 17).

За змістом вказаної постанови, ОСОБА_1 не виконав вимогу державного виконавця від 29.08.2019 року № 55583162 оскільки не прибув за викликом 17 вересня 2019 року на 10 годину 00 хвилин (а.с. 28 32).

Натомість, відповідно до наданих позивачем на підтвердження своїх доводів письмових доказів, судом встановлено, що державного виконавця було повідомлено про неприбуття ОСОБА_1 у зв`язку із хворобою, що підтверджується відповідним письмовим клопотанням представника боржника, яке було отримано державним виконавцем Іванютою І.М. 17.09.2019 року особисто під розписку (а.с. 33).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою позивача притягнуто до відповідальності, полягає також у неявці без поважних причин за викликом державного виконавця, приватного виконавця.

Натомість, оскаржувана постанова містить мотивування про ігнорування ОСОБА_1 вимоги державного виконавця.

При цьому, особа, яка винесла оскаржувану постанову не врахувала при розгляді протоколу вказане вище клопотання про неможливість прибуття ОСОБА_1 через хворобу.

Також, суд враховує наступне.

Частина перша статті 76 Закону України «Про виконавче провадження» за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності не встановлює адміністративну відповідальність особи, а лише визначає, що винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Тобто, суд приходить до висновку, що в оскаржуваній постанові не доведено наявність у діях позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки державного виконавця було повідомлено про поважність причин неприбуття ОСОБА_1 , а тому, суд приходить до висновку, що дана постанова є неправомірною та порушує права позивача.

Норми частин першої і другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідач не надав суду доказів правомірності свого рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, коли судом встановлено, що постанова відповідача стосовно позивача є неправомірною, суд приходить до висновку, що її слід скасувати.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, на підставі положень Глави 8 Розділу І КАС України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору за подачу позову немайнового характеру.

Одночасно, вирішуючи питання щодо строків звернення до адміністративного суду, суд зважає на таке.

Із доданих позивачем до заяви про поновлення процесуального строку документів, а саме: розписки позивача про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження від 20.12.2019 року, вбачається, що саме 20.12.2019 року позивачу стало відомо про оскаржувану постанову № 7 від 22.10.2019 року (а.с. 8).

Згідно із відбитку штемпеля відділення поштового зв`язку на конверті у якому до суду надійшла дана позовна заява, позов було здано на пошту в грудні 2019 року (а.с. 36).

Отже, позов подано у межах строку звернення до адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтею 19 Конституції України, статтею 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 1 15, 19 22, 31, 32, 35, 77, 90, 93, 94, 192, 193, 241 246, 250, 255 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову від 22 жовтня 2019 року в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 18, за пунктом 6 частини п`ятої статті 19 і за частиною першою статті 76 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь держави 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Дата складення повного рішення суду 19 лютого 2021 року.