Справа № 705/483/21
Суддя: Піньковський Р. В.
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/483/21
2-а/705/65/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

секретаря судового засідання Безвенюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом, у якому вказав про те, що 14 січня 2021 року о 14 годині 10 хвили він, керував автомобілем Toyota Sequoia 5 НОМЕР_1 , державний номерний знак DEXTER ( НОМЕР_2 ) техпаспорт НОМЕР_3 , власник авто ОСОБА_2 , по автотрасі м09.

Під час проїзду села Озерне, Тернопільська область, рухаючись в потоці автомобілів, з такою ж швидкістю як і інші водії, що їхали попереду та позаду нього з дотриманням безпечної дистанції, на 19 км траси м09 автомобіль був зупинений працівниками поліції, після чого він звернувся до цих працівників з проханням представитися та повідомити причину зупинки, на що працівники поліції повідомили, що він під час руху перевищив швидкість і потребували передати їм водійське посвідчення, техпаспорт та страховий поліс.

Відповідно до правил дорожнього руху, п. 2.4, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Керуючись ПДР України, він через відкрите бокове скло автомобіля пред`явив для ознайомлення працівникам поліції документи (саме пред`явив, як того вимагають ПДР, а не передав, як вимагали працівники поліції). Крім того, він попросив показати відео з фіксацією правопорушення, оскільки вважав, що швидкість була меншою, ніж йому повідомили працівники поліції (65 км/год., а не 75 км/год.).

Позивач зазначає, що ЗУ «Про Національну позицію» містить вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу і поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у статті.

Таким чином, позивач вважає, що попросивши надати докази нібито вчиненого ним правопорушення, він намагався захистити свої права, проте працівники поліції відмовилися надати йому для ознайомлення відеозапис, повідомивши, що вони можуть надати докази лише суду, а не йому. Більш того, під час розмови працівник поліції постійно здійснював якісь дивні рухи в районі нагрудної камери, немов стискаючи її, після деяких із цих рухів йому було заявлено, що він «дуже розумний повинен їхати в Умань, а не там де вони працюють, в Тернополі, розповідати про свої права та обов`язки і не має права нічого вимагати від них». У зв`язку з такими заявами, він зрозумів, що відеозапис перед деякими фразами у його бік, припиняється і відновлюється після того.

Після переходу працівниками поліції на таку лексику, між ними почалася сварка, він вимагав дотримуватися Закону України «Про поліцію» та відповідного відношення до нього, як до громадянина України, а ці працівники поліції пригрозили складанням «багатьох постанов, а яких, вони придумають». Після чого, ознайомившись з техпаспортом та водійським посвідченням, які він пред`явив у своїх руках для огляду (передавати цим особам в руки документи він не ризикнув, оскільки побачивши такі неадекватні дії, він мав взагалі сумніви в тому, чи ці особи є працівниками поліції), працівники поліції пішли до свого автомобіля, заборонивши йому покидати місце зупинки. Протримавши його на місці зупинки більше години, ці особи близько 15 години 10 хвилин повернулися в черговий раз до його автомобіля, після чого йому було повідомлено ОСОБА_3 , що він «морочить голову» і «свободєн», після чого він і покинув місце зупинки.

Жодних протоколів, постанови, письмових попереджень щодо нього на місці зупинки не складалося та не пропонувалося отримати копію.

20.01.2021 року ним було отримано лист з 4 постановами, внаслідок чого він дізнався, що уже після того як він поїхав, о 15 годині 25 хвилин, стосовно нього було складено постанову ДП18 № 707490 про порушення п. 2.4 ПДР про відмову пред`явлення для перевірки посвідчення водія та техпаспорту про реєстрацію транспортного засобу. На його думку, якби він дійсно здійснив таке правопорушення, як би працівники поліції дізналися про те, хто був за кермом, якщо він відмовився пред`явити їм документи. Власник автомобіля не він, тому, навіть теоретично, якби перевірки здійснювалася згідно електронного реєстру рухомого майна, як вони дізналися його прізвище тощо.

Також о 15 годині 25 хвилин, в ту ж хвилину, тим же працівником поліції було складено ще одну постанову про нібито перевищення швидкості, тобто вказує, що фактично одна постанова виписувалася лівою, а друга ДП18 № 707489, правою рукою. Враховуючи те, що постанова була складена не на власника авто, а на нього, водія, містить дані як автомобіля (серія та номер техпаспорту), так і його, як водія (серія та номер водійського посвідчення), а тому сам текст постанови суперечить правопорушенню, зазначеному у ній.

В обох постановах, складених приблизно через 15 хвилин після його від`їзду, зазначено, що він відмовився від підпису та отримання копії постанови. Також в обох постановах вказано, що в підтвердження додаються записи з н/к 00027, НОМЕР_4 , тобто самі поліцейські зазначають, що у них відсутній відеозапис з пристрою TruCam із зафіксованим перевищенням швидкості, а відеозапис з нагрудної камери не може визначати швидкість автомобіля і не може слугувати доказом перевищення швидкості, таким чином, постанова про перевищення швидкості не містить доказів правопорушення.

У зв`язку із зазначеним, вважає, що ці дві постанови підлягають скасуванню.

Крім того, в отриманому ним листі було ще дві постанови, складені іншим працівником поліції, ОСОБА_4 , який вже о 15 годині 40 хвилин, через пів години після залишення позивачем місця зупинки, склав одночасно дві постанови о 15 годині 40 хвилин, а саме постанови № ДП18№ 707491 та ЕАН 3667549. Час складання двох постанов у один і той же час лише підтверджує фальсифікацію при їх складанні.

Так, у постанові ДП18 № 707491 зазначено, що у автомобіля були брудні номерні знаки (в день, коли йшов мокрий сніг і була плюсова температура, все було в болоті, проте, він час від часу робив зупинки і протирав номерні знаки і не погоджуючись із цією постановою, тим більше, що під час зупинки звернення від працівників поліції про те, що номерний знак брудний і стосовно цього буде складено окрему постанову він не пам`ятає) і відсутній поліс обов`язкового страхування відповідальності перед третіми особами (який працівникам поліції був наданий для ознайомлення, але не переданий в руки), крім того, у постанові зазначено «від підпису та отримання копії відмовився», але як таке могло статися, якщо він уже пів години як від`їхав від місця зупинки.

Крім того, постанова ЕАН 3667549 містить наступні відомості: ОСОБА_1 , 26.02.1992 року, посвідчення водія НОМЕР_5 . Тобто виникає питання, як у постанові могли з`явитися такі дані, якщо наявна постанова щодо правопорушення з приводу не пред`явлення документів і як доказ, знову вказано ті самі записи із нагрудних відеокамер 00013 та 00027, які не можуть бути ні засобами фіксації таких правопорушень, ані доказами відмови від підпису, оскільки він на той час уже покинув місце зупинки.

У зв`язку із явними фальсифікаціями усіх чотирьох постанов, він вимушений звернутися до суду з вказаним адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Крім того, у відповідності до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, що визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, працівник поліції не мав права взагалі виносити адмінпостанову на місці зупинки автомобіля, чим в черговий раз порушено як ПДР, ЗУ «Про Національну поліцію», так і правила здорового глузду, а повинен був це здійснити в приміщенні управління поліції, з розглядом клопотань водія, роз`яснення йому прав та надання можливості водію скористатися правовою допомогою, тобто на місці зупинки працівник поліції повинен був повністю скласти протокол, зазначити наявність засобів відео фіксації, свідків, тощо.

Вказує, що правил дорожнього руху він не порушував, керований ним автомобіль рухався по проїжджій частині в рамках дозволеної швидкості, вимог щодо пред`явлення для ознайомлення працівникам поліції він не порушував, жодних вимірювань стосовно ступеню забрудненості номерних знаків автомобіля не проводилося, на відеозаписах нагрудних камер відсутні докази його відмови від отримання цих документів, а тому в цілому вважає, що дії працівників поліції були незаконними, а постанови підлягають скасуванню.

Просить суд скасувати постанови ДП18 № 707489 від 14.01.2021 року та ДП18 №707490 від 14.01.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , складені працівником поліції Попович Сергієм Олександровичем, інспектором 1 взводу 2 роти батальйону УПП в Тернопільській області.

Скасувати постанови ДП18 № 707491 від 14.01.2021 року та ЕАН № 3667549 від 14.01.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , складені працівником поліції Тихомирським Володимиром Віталійовичем, інспектором 1 взводу 2 роти батальйону УПП в Тернопільській області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги та факти, викладені у позові, підтримує повністю та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача управління патрульної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно, про причини своєї неявки суд не повідомляв, заяв про розгляд справи у відсутність представника та відзив на позов до суду не надходили.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами по справі, вважає за необхідне позов задовольнити виходячи з наступного.

Згідно копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №707489 14 січня 2021 року о 15 годині 25 хвилин інспектором взводу роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області Поповичем С.О. розглянуто справу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керуючи транспортним засобом Toyota Sequoia реєстраційний знак НОМЕР_6 ), що належить ОСОБА_2 , 14.01.2021 року об 11 годині 24 хвилини в с. Озерна АД м-09 19 км, перевищив встановлену швидкість руху 50 км/год., рухався зі швидкістю 75 км/год., чим порушив п.12.9б ПДР України. Інспектор постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. В підтвердження до постанови додаються відео із н/к 00027, 00013 та фото порушення. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання копії постанови, а сама постанова направлена на адресу останнього рекомендованим листом.

Згідно копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №707490 14 січня 2021 року о 15 годині 25 хвилин інспектором взводу роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області Поповичем С.О. розглянуто справу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керуючи транспортним засобом Toyota Sequoia реєстраційний знак НОМЕР_6 ), що належить ОСОБА_2 , 14.01.2021 року об 11 годині 40 хвилини в с. Озерна АД м-09 19 км, на неодноразову вимогу не пред`явив для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.4 ПДР України. Інспектор постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. В підтвердження до постанови додаються відео із н/к 00027, 00013. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання копії постанови, а сама постанова направлена на адресу останнього рекомендованим листом.

Згідно копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №707491, 14 січня 2021 року о 15 годині 40 хвилин інспектором взводу № 1 роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області Тихомирським В.В. розглянуто справу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керуючи транспортним засобом Toyota Sequoia, реєстраційний знак НОМЕР_6 ), що належить ОСОБА_2 , 14.01.2021 року о 14 годині 30 хвилини в с. Озерна АД м-09 19 км, порушив п. 2.9 (в) та 2.1 ПДР України, оскільки номерні знаки автомобіля були забруднені, а в подальшому при перевірці документів, не мав при собі поліса обов`язкового страхування. Інспектор постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. В підтвердження до постанови додаються відео із н/к 00027, 00013. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання копії постанови, а сама постанова направлена на адресу останнього рекомендованим листом.

Згідно копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3667549, 14 січня 2021 року о 15 годині 40 хвилин інспектором взводу № 1 роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області Тихомирським В.В. розглянуто справу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керуючи транспортним засобом Toyota Sequoia, реєстраційний знак НОМЕР_6 ), що належить ОСОБА_2 , 14.01.2021 року о 14 годині 30 хвилини в с. Озерна АД м-09 19 км, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 а ПДР України. Інспектор постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. В підтвердження до постанови додаються відео із н/к 00027, 00013. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання копії постанови, а сама постанова направлена на адресу останнього рекомендованим листом.

Суд вважає, що вказані постанови не відповідають вимогам закону з наступних підстав.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, оскільки заперечує проти вчинення ним адміністративних правопорушень, а від відповідача не надійшло на адресу суду ні відзиву, ні будь-яких пояснень щодо підтвердження вчинення позивачем адміністративних правопорушень, за вчинення нібито яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафів різними постановами, складеними в один і той же час.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, покладається обов`язок щодо доказування правомірності оскаржуваних рішень, в основу яких було покладено доведений на його думку факт, що позивач порушив ПДР України, а саме перевищив встановлену швидкість руху, на вимогу працівника поліції не пред`явив для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, керував транспортним засобом із забрудненим реєстраційним номерним знаком, не мав при собі поліса обов`язкового страхування та не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед початком руху.

Разом з тим, у мотивувальній частині оскаржуваних постанов у справах про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 707489 від 14.01.2021 року, серії ДП18 №707490 від 14.01.2021 року, серії ДП18 №707491 від 14.01.2021 року та серії ЕАН №3667549 від 14.01.2021 року відсутні посилання на докази, якими обґрунтовуються рішення посадової особи про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 гривень; ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 гривень, ч.5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 гривень та ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 гривень, в тому числі відсутні письмові пояснення водія транспортного засобу ОСОБА_1 про обставини вчинення правопорушень, відсутні матеріали фото- чи відеозйомки, які б підтверджувались відповідним протоколом огляду за участю свідків. Самі поліцейські у своїх постановах у пункті 7 вказують лише відео з нагрудних камер, які до суду не надано. У постановах наявна відмітка про те, що ОСОБА_1 від підпису про отримання копій постанов відмовився, при цьому зазначена обставина нічим не підтверджена, відсутня інформація чи був він присутнім при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення, чи було йому роз`яснено його права та обов`язки і чи надано було йому можливість скористатися правовою допомогою. Також встановлюючі та мотивувальні частини оскаржуваних постанов, винесених в один і той самий час, містять суперечливі дані, які протирічать один одному. Так, у постановах вказано усі дані про особу, яка керувала транспортним засобом та дані кому саме належить вказаний автомобіль, в тому числі із зазначенням номера техпаспорту, після чого працівник поліції притягує позивача до адміністративної відповідальності саме за не пред`явлення цих документів.

Таким чином за відсутності об`єктивних, достовірних та допустимих доказів, які не зазначені в оскаржуваних постановах, спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанови не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Також судом не встановлено, яким чином давали оцінку та досліджували докази відповідачі, на підставі яких даних дійшли до висновку про вчинення позивачем правопорушень та винесли постанови по справах про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративним стягненням за порушення Правил дорожнього руху.

При цьому у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, матеріали справи не містять, а відповідачами не надано жодних доказів недотримання позивачем вимог ПДР України, а також законності та обґрунтованості прийнятих рішень про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу, що зазначений у постановах як доказ, запис з нагрудних камер, не може бути підтвердженням порушення позивачем правил дорожнього руху, оскільки підтвердженням може бути лише відеозапис правопорушення зафіксоване у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 73700340).

Також судом враховується, що у відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що оскаржувані постанови є незаконними, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом скасування останніх та закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення щодо особи позивача.

Враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваних позивачем рішень, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанови про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі.

Керуючись ст.ст. 5, 73-76, 243, 244, 245, 246, 250, 260, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП18 № 707489 від 14.01.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 , складену працівником поліції Попович Сергієм Олександровичем, інспектором 1 взводу 2 роти батальйону УПП в Тернопільській області, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову серії ДП18 № 707490 від 14.01.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 , складену працівником поліції Попович Сергієм Олександровичем, інспектором 1 взводу 2 роти батальйону УПП в Тернопільській області, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову серії ДП18 № 707491 від 14.01.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 , складену працівником поліції Тихомирським Володимиром Віталійовичем, інспектором 1 взводу 2 роти батальйону УПП в Тернопільській області, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову серії ЕАН № 3667549 від 14.01.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 , складену працівником поліції Тихомирським Володимиром Віталійовичем, інспектором 1 взводу 2 роти батальйону УПП в Тернопільській області, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Повне судове рішення складене 17.02.2021.

Суддя: Р. В. Піньковський