Справа № 600/1325/20-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 600/1325/20-а

адміністративне провадження № К/9901/4255/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці 2004" на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі №600/1325/20-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Денисівка-1" до виконавчого комітету Чернівецької міської ради, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради про визнання бездіяльності протиправною,

в с т а н о в и в :

28 серпня 2020 року до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Денисівка-1", в інтересах якого звернувся адвокат Сарафінчан Ілона Филимонівна до виконавчого комітету Чернівецької міської ради з такими позовними вимогами:

1) визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Чернівецької міської ради щодо неприйняття ним рішення про затвердження результатів конкурсу з визначення перевізників пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м.Чернівцях та визначення переможців конкурсу, який проводився згідно з оголошенням в газеті "Чернівці" від 10.01.2020 року № 01-02(1521-1522);

2) зобов`язати виконавчий комітет Чернівецької міської ради:

протягом десяти робочих днів з дня набрання цим рішенням законної сили, на підставі протоколу засідання конкурсного комітету з визначення перевізника пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м.Чернівцях від 09.07.2020 року, прийняти рішення, яким визнати Товариство з обмеженою відповідальністю "Денисівка-1" () переможцем конкурсу на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м.Чернівцях за наступними об`єктами конкурсу:

- об`єкт № 5 (соціально-значущий маршрут № 4 "вул.Садова - Цецино", маршрут № 5 "Університет - вул.Ентузіастів", маршрут № 5-А "Університет - вул.Південно-Кільцева", соціально-значущий маршрут № 27 "вул.Садова - вул. Я.Степового");

- об`єкт № 8 (маршрут № 11 "Кінотеатр Чернівці - вул.Південно-Кільцева" ч/з вул.Комарова", соціально-значущий маршрут № 6 "вул.Садова - вул.Заставнянська");

- об`єкт № 10 (маршрут № 12 "Кінотеатр Чернівці - вул.Південно-Кільцева" ч/з вул.Південно-Кільцеву", маршрут № 42 "вул.Таджицька - вул.Сторожинецька");

- об`єкт № 11 (маршрут № 13 "вул.Садова - Геріатричний пансіонат");

- об`єкт № 12 (соціально-значущий маршрут № 23 "Садгора - вул.Південно-Кільцева" ч/з вул.Заводську", маршрут № 34 "Завод Гравітон - гіпермаркет АШАН");

- об`єкт № 21 (маршрут № 29 "Автовокзал - вул.М.Рибалка");

3) зобов`язати виконавчий комітет Чернівецької міської ради виконати умови, визначені абзацом першим пункту 53 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року № 1081 (з наступними змінами та доповненнями).

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, третьою особою, яка також брала участь у вказаному конкурсі, Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернівці 2004", подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці 2004" залишено без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року - без змін.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернівці 2004" подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 08 лютого 2021 року.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень зводиться до викладення обставин справи, зазначення що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно , а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

При цьому, пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці 2004" підлягає поверненню як така, що не містить підстав, визначених частиною 4 статті 328 КАС України, для касаційного оскарження рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці 2004" на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі №600/1325/20-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Денисівка-1" до виконавчого комітету Чернівецької міської ради, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради про визнання бездіяльності протиправною - повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя О. А. Губська