Справа № 495/6157/20
Суддя: Прийомова О. Ю.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/6157/20
№ провадження 2-а/495/16/2021
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

17 лютого 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Департаменту економіки та розвитку інфраструктури Білгород - Дністровської міської ради, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до відділу державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Департаменту економіки та розвитку інфраструктури Білгород - Дністровської міської ради, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення, просить суд скасувати постанови відділу, закрити справу про адміністративне правопорушення, судові витрати розподілити згідно КУпАП.

Так, вимоги позивача мотивовані тим, що у квітні 2019 року проти неї винесено дві постанови Відділом ДАБК, згідно яких її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Так, постановою від 09.04.2019 року № 10 її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП, з підстав не допуску посадових осіб відділу ДАБК Білгород-Дністровської міської ради до проведення позапланової перевірки.

Постановою від 26.04.2019 року № 14 визнано її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП з підстав, невиконання нею припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, виписаного відділом ДАБК Білгород-Дністровської міської ради 19.12.2018 року.

Вважає вказані рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення її до адміністративної відповідальності протиправними, з огляду на наступне.

Так, зазначає, що в матеріалах справ про адміністративне правопорушення в розумінні ст. 62 Конституції України та ст. 251 КупАП немає достатніх доказів того, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративних, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 188-42 КУпАП.

Вина в інкримінованих їй адміністративних правопорушеннях підтверджується фактично «зі слів відповідача», адже на думку відповідача доказами її вини є акт № 62, складений за результатами перевірки, протокол про адміністративне правопорушення від 23.04.2019 року, акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства, будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 04.04.2019 року, протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2019 року.

При цьому, в матеріалах справ про адміністративне правопорушення відсутні пояснення особи, яка притягається до відповідальності, не роз`яснено ст. 63 Конституції України, не встановлено коло свідків інкримінованого адміністративного правопорушення, які б підтвердили факт не допуску для проведення перевірки та невиконання вимог припису, відсутні висновки експертів, зокрема будівельно-технічних експертиз, висновками яких дійсно міг бути встановлений факт проведення будівельних робіт позивачем з реконструкцією житлового будинку, які потребують наявність дозвільних документів, а також що ті будівельні роботи, які проводяться потребують наявність таких дозвільних документів,що б давали підстави стверджувати про можливість взагалі виконання припису.

Щодо нібито невиконання нею припису додала, що в даному випадку взагалі відсутній склад адміністративного правопорушення, адже позивач не могла жодним чином його виконати, оскільки він вручений їй не був, засобами поштового зв`язку вона його не отримувала, відтак їй взагалі не були відомі його вимоги та строки їх виконання, що унеможливлювало його виконання та як наслідок свідчить про те,що позивач не ухилялась з власної вини від його виконання.

З вказаних вище підстав та порушень з боку працівників органів ДАБК, вона і звернулась до суду з даним позовом.

09 жовтня 2020 року Ухвалою Білгород - дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду.

09 листопада 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.

Представник позивача в судове засідання надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи /у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження/, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно листом Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/ за № 61679/31-31 від 17.09.2020 року, на адвокатський запит про надіслання підстави /документу, виконавчого документу/, на підставі якого 20.06.2020 року розпочато виконавче провадження АСВП № 59371787 та АСВП № 59371870, надійшли копії оскаржуваних постанов. /л.с.18,19, 20-21, 22-23/.

Так, як вбачається з матеріалів справи, згідно постанови № 10 по справі про адміністративне правопорушення, складеної 09.04.2019 року відділом державного архітектурно-будівельного контролю Білгород - Дністровської міської ради, 04.04.2019 року о 11 год. під час проведення відповідної позапланової перевірки, громадянка ОСОБА_2 /наразі змінила прізвище на ОСОБА_1 у зв`язку з укладанням шлюбу/ не допустила посадових осіб відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород -Дністровської міської ради на об`єкт будівництва: реконструкція будівлі житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - для проведення позапланової перевірки.

Таким чином, гр. ОСОБА_2 /наразі змінила прізвище на ОСОБА_1 у зв`язку з укладанням шлюбу/ здійснила недопущення посадових осіб органу ДАБК на об`єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю, чим порушила п. 1 ч.3 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп.1 п.11 та п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст 1888-42 КупАП.

З урахуванням акту про недопущення посадових осіб органу ДАБК на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 04.04.2019 року, протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2019 року, постановою відділу державного архітектурно-будівельного контролю за № 10 від 09.04.2019 року, позивача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст 188-42 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. /л.с.22-23/.

Крім того, згідно постанови № 14 по справі про адміністративне правопорушення складеної 26.04.2019 року, при проведенні перевірки виконання гр. ОСОБА_2 /наразі змінила прізвище на ОСОБА_1 у зв`язку з укладанням шлюбу/ вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, виписаного відділом державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради 19.12.2018 року / позапланова перевірка згідно наказу та направлення за № 119 від 04.12.2018 р/ на об`єкті будівництва / реконструкція будівлі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 / було встановлено, що ОСОБА_2 /наразі змінила прізвище на ОСОБА_1 у зв`язку з укладанням шлюбу/ не виконала вимоги п. 2-го вищезазначеного припису, а саме: не привела будівництво об`єкту /реконструкція будівлі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 / у відповідність до містобудівного законодавства - не виконала вимоги ст. 26 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», чим порушила п.3 ч.3 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 3 п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст 188-42 КУпАП.

Таким чином, та з урахуванням акту № 62, складеного за результатами проведення планового /позапланового/ заходу державного нагляду /контролю/ щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, протоколу про адміністративне правопорушення від 23.04.2019 року, Постановою відділу державного архітектурно-будівельного контролю за № 14 від 26.04.2019 року, позивача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. /л.с.20-21/.

Звертаючись до суду позивач оскаржує вказані постанови на предмет їх відповідності чинному законодавству, вказуючи на порушенні норм матеріального та процесуального права.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (далі - Постанова № 553).

Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон № 3038-VI), державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ від 23.05.2011 № 553, передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Інспекціями за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Статтями 3 та 4 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" передбачено, що справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Накладати штраф від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, мають право його керівник та уповноважені ним посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Приписами ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

У відповідності до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва (п.9 Порядку).

Пунктом 1 Порядку затвердженого Постановою КМУ від 23 травня 2011 №553 передбачено, що суб`єктами містобудування, на яких поширюються норми цього нормативного акту, є - замовники, проектувальники, підрядники та експертні організації.

Цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Тобто, заходи державного архітектурно-будівельного контролю мають спрямовуватись на перевірку та контроль саме суб`єктів містобудування під час виконання ними підготовних та будівельних робіт.

Проте, з матеріалів справи неможливо достовірно дослідити ані здійснення реконструкції будівлі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ані виконання будівельних робіт на вказаному об`єкті саме гр. ОСОБА_2 /наразі змінила прізвище на ОСОБА_1 у зв`язку з укладанням шлюбу/.

Матеріали справи не місять висновків експертів, на підставі яких дійсно міг бути встановлений факт проведення будівельних робіт з реконструкції житлового будинку за вищенаведеною адресою, які потребують дозвільних документів.

У відповідності до п.1 Постанови КМУ «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» від 07.06.2017 року № 406, перелік

будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатації - роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

У відповідності до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

З першої постанови по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за № 10 від 09.04.2019 року вбачається, що позивач не допустила посадових осіб відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради на об`єкт будівництва: реконструкція будівлі житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - для проведення позапланової перевірки.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стали акт про недопущення посадових осіб органу ДАБК на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 04.04.2019 року, протокол про адмін. правопорушення від 04.04.2019року.

Однак, підстав для проведення такої позапланової перевірки органами ДАБК, судом не встановлено.

Між тим, стосовно вручення позивачу припису щодо приведення будівництва об`єкту у відповідність до містобудівного законодавства, виписаного відділом державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради 19.12.2018/ як про те вказано у постанові по справі про адміністративне правопорушення № 14 від 26.04.2019 року/ варто зауважити, що матеріали справи не містять доказів вручення/отримання такого суб`єктом містобудування для надання оцінки можливості його виконання, за твердженням позивача вона під розписку або засобами поштового зв`язку його не отримувала, навіть не знала про існування такого документу.

Наведених вище доводів позивача, відповідачем жодним чином не спростовано.

Більш того, посилання у оскаржуваних постановах про те, що відповідно до відео фіксації, посадовими особами відділу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та їй роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КупАП, зміст ч.1 ст. 63 Конституції України та ч.3 ст 10 Конституції, судом до уваги не береться без приєднання таких доказів у спростування доводів позивача про порушення процедури розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності в частині не повідомлення про дату та час розгляду справи.

В постанові від 24.01.2019 року (справа №428/2769/17, адміністративне провадження №К/9901/1667/17), Верховний Суд зазначив, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного Верховний Суд відмітив, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

В силу вимог ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В КУпАП та КАС України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. В даній категорії справ відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, оскільки в силу ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч.4 ст. 159 КАСУ, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання відзиву проти позову, а отже не спростував позицій та доводів позивача.

Стосовно клопотання позивача про поновлення їй строку для подання відповідного позову, то суд погоджується з доводами позивача про те, що він пропущений з поважних причин, оскільки у матеріалах справи відсутні докази своєчасного повідомлення ОСОБА_2 / наразі ОСОБА_1 у зв`язку із зміною прізвища/ про розгляд справи про притягнення її до адміністративної відповідальності, оскаржувані постанови вона не отримувала під розписку або засобами поштового зв`язку, про них дізналась з адвокатського запиту / оскільки виконавчою службою вже були розпочаті виконавчі провадження/ лише 28.09.2020 року, до суду звернулась 08.10.2020 року.

Згідно ч.2 ст 286 КАСУ, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Разом з тим, за умовами ч.1 ст. 121 КУпАП, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанов відділу ДАБК від 09.04.2019 року за № 10 та від 26.04.2019 року за № 14, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Так, у п. 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, № 303А) суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З урахуванням усього вищевикладеного, оскільки у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, а відповідач всупереч ч.2 ст. 77 КАС України не надав суду жодних належних та допустимих доказів правомірності оскаржуваних постанов, постанови винесені з безліччю порушень, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Департаменту економіки та розвитку інфраструктури Білгород - Дністровської міської ради, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вимоги позивача про закриття провадження у справі є похідними вимогами від основної частини позову, а тому у зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог щодо скасування постанов про накладення адміністративного стягнення та передбаченого нормами чинного законодавства повноваження суду щодо закриття справи у разі скасування рішення суб`єкта владних повноважень, також підлягають задоволенню.

В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача стягнути з відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради судовий збір у розмірі 908 грн на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. ст. 2,5, 77, 242, 243, 250-255, 268, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Департаменту економіки та розвитку інфраструктури Білгород - Дністровської міської ради, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом про скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову № 10 відділу архітектурно-будівельного контролю Білгород-дністровської міської ради від 09.04.2019 року, а також постанову № 14 відділу архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради від 26.04.2019 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1, ч.2 ст. 188-42 КУпАП, та накладення штрафів у розмірі 6800 грн по кожній постанові.

Провадження відносно ОСОБА_1 щодо порушення нею ч.1,2 ст. 188-42 КУпАП, згідно постанови №10 від 09.04.2019 року та постанови № 14 від 26.04.2019 року відділу архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради - закрити.

Стягнути з відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради судовий збір у розмірі 908 грн на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду у відповідності до ч.4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Відділ державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Департаменту економіки та розвитку інфраструктури Білгород - Дністровської міської ради, , що знаходиться за адресою: 67701, Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Першотравнева, 74.

Повний текст рішення складений 17 лютого 2021 року.

Суддя: