Справа № 1340/5005/18
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 1340/5005/18

адміністративне провадження № К/9901/27842/19, К/9901/27818/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Рибачука А.І.,

розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 1340/5005/18

за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

треті особи: Стрийська міська рада Львівської області, ОСОБА_5

про зобов`язання здійснити знесення самовільно збудованого об`єкту будівництва

за касаційними скаргами Державної архітектурно-будівельної інспекції України, ОСОБА_5 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року (колегія у складі: головуючого судді Ніколіна В. В., суддів: Большакової О. О., Заверухи О. Б.)

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2018 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Стрийська міська рада Львівської області, ОСОБА_5 , в якому просила: зобов`язати відповідача за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованого об`єкту будівництва двоповерхову господарську будівлю розміром бічних стін у плані 4,10 х 70 м за адресою: АДРЕСА_1 .

2. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив про те, що будівельні роботи з будівництва двоповерхової господарської будівлі розміром бічних стін у плані 4,10 х 70 м за адресою АДРЕСА_1 , виконувалися без проектної документації та дозволу на виконання будівельних робіт, чим порушено частини 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та статті 29 Закону України «Про планування та забудову територій», чинного на час виконання будівельних робіт. Також об`єкт збудовано без дотримання протипожежних та санітарних розривів між вказаною господарською будівлею та житловим будинком, не дотримано відстаней від найбільш виступних конструкцій стіни господарської будівлі до меж сусідніх земельних ділянок. За таких обставин, оскільки відповідачем не усунуто в добровільному порядку порушення вимог містобудівного законодавства на виконання вимог припису від 09 жовтня 2017 року № 7/1122, Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до суду з даним позовом про знесення самочинно збудованого об`єкту будівництва.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 здійснювалось самочинне будівництво, без відповідних документів, що дають право на проведення будівельних робіт, заходи реагування позивача до відповідача щодо порушень при будівництві, а саме припис про усунення порушень відповідачем не виконаний.

5. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 03 вересня 2019 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

6. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що зобов`язання ОСОБА_1 щодо знесення самочинно збудованого об`єкта є передчасним та не співмірним заходом, оскільки позивачем не використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 07 жовтня 2019 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України та ОСОБА_5 звернулись до Верховного Суду із касаційними скаргами, в яких просять постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року скасувати, залишити в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року.

8. Обґрунтовуючи касаційні скарги Державна архітектурно-будівельна інспекція України та ОСОБА_5 посилаються на те, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Так судом не враховано, що позивач звернувся до суду у порядку передбаченому ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а не у порядку передбаченому ст. 376 Цивільного кодексу України, а тому відсутня обов`язковість судового рішення про проведення перебудови об`єкта. Поряд з цим, ст. 38 вказаного Закону не передбачено обов`язок чи право звернення до суду контролюючого органу із позовом про проведення перебудови, натомість встановлено обов`язок звернутись із позовом про знесення у разі наявності порушення державних будівельних норм. Окрім цього, з моменту видання позивачем припису (09 жовтня 2017 року) минуло вже майже 2 роки і за цей час відповідачем не вчинено жодних дій ні по виконанню вимог припису, ні по усуненню порушених ДБН, що є підставою вважати що відповідачем відмовлено здійснити перебудову об`єкту згідно норм ДБН та відповідно підставою для знесення самочинно збудованої споруди. Також, на переконання позивача, для проведення перебудови необхідно мати належним чином розроблену та затверджену проектну документацію (проект споруди), однак у ОСОБА_1 остання відсутня, а відповідно не має ні фактичної ні візуальної можливості зобов`язати відповідача проводити перебудову до неіснуючого і ніким не погодженого стану. Судом апеляційної інстанції не надано жодних правових висновків по суті виявлених позивачем порушень, а саме: щодо не дотримання ОСОБА_1 протипожежних та санітарних розривів між самочинно збудованою господарською будівлею та житловим будинком ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 ; не дотримання відстаней від найбільш виступаючих. конструкцій стіни господарської будівлі до меж сусідніх земельних ділянок. Крім того, головуючим суддею суду апеляційної інстанції Ніколіним В. В. 03 вересня 2019 року на початку засідання було оголошено про зміну складу колегії суддів, проте причини такої зміни суддя не повідомив та не оголосив відповідну ухвалу про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. Згідно протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 жовтня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С. Г. , судді: Стрелець Т. Г., Рибачук А. І., справу передано головуючому судді.

10. Ухвалами Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року та 30 жовтня 2019 року відкрито провадження за касаційними скаргами ОСОБА_5 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року, відповідно.

11. 01 та 18 листопада 2019 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив на касаційні скарги від відповідачів, в якому останні просять залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

12. Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2021 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і призначено такий в порядку письмового провадження з 17 лютого 2021 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08 вересня 2015 року № 976 «Про удосконалення роботи із здійсненням заходів державного архітектурно-будівельного контролю», направлення для проведення позапланового заходу від 05 жовтня 2017 року № 1122/17-пз, головним інспектором будівельного нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Бошком І. Е. за участю начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Стрийської міської ради Пошивака Р. Я., у строк з 05 жовтня 2017 року по 09 жовтня 2017 року проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівне діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Будівництво господарської будівлі на АДРЕСА_1 ».

14. За результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання будівельних робіт складено акт від 09 жовтня 2017 року № 7/1122; протокол про адміністративне правопорушення від 09 жовтня 2017 року № 7/1122; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандарт і правил від 09 жовтня 2017 року № 7/1122.

15. Зі змісту вказаного акту від 09 жовтня 2017 року № 7/1122 вбачається, під час проведення перевірки зафіксовано, що ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та членів його сім`ї ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 27 травня 2009 року серія ЯЖ № 806599, у 2010 році (рік побудови встановлено з таблиці: характеристика будинку, господарських будівель та споруд паспорта та технічної інвентаризації, виготовленого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації станом на 15 червня 2015 року, інвентаризаційна справа №612/56, реєстровий № 69) здійснив будівництво двоповерхової господарської будівлі розміром бічних сторін у плані 4,10x6.70 м.

Будівельні роботи виконувалися без проектної документації та дозволу на виконання будівельних робіт.

Не дотримано протипожежні та санітарні розриви між вказаною господарською будівлею та житловим будинком гр. ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , який прийнятий в експлуатацію (декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 19 жовтня 2015 року № ЛВ45) і внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25 лютого 2016 року за № 54035936), а саме: найменша відстань від найбільш виступної частини стіни об`єкта вказаної господарської будівлі - стіни другого поверху до стіни житлового будинку складає 1,05 м.

Відповідно до таблиці 1 пункту 1* Додатку 3.1 «Протипожежні вимоги» ДБН 360-92** найменша допустима відстань від господарської будівлі до житлового будинку у цій ситуації повинна складати 10 м.

Відповідно до таблиці 3.2а* пункту 3.25а* ДБН 360-92** найменша допустима відстань від господарської будівлі до житлового будинку повинна складати 15м.

Не дотримано відстаней від найбільш виступних конструкцій стіни господарської будівлі до меж сусідніх земельних ділянок, зокрема відстань від стіни господарської будівлі до межі земельної ділянки гр. ОСОБА_5 складає 0.76-0.48 м., з протилежного боку стіна господарської будівлі збудована на межі земельної ділянки комунальної власності міста.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.25* та пункту ДВІІ 360-92** для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

16. Приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 09 жовтня 2017 року № 7/1122 вимагалось привести об`єкт самочинного будівництва: будівництво господарської будівлі на АДРЕСА_1 відповідно до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності протягом двох календарних місяців з дня отримання цього припису.

17. 23 жовтня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду Фаренюком Я. В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 7/195-ф/пз, якою відповідно до ч. 1 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 901 грн.

18. Згідно квитанції № 36 від 07 листопада 2017 року штраф в сумі 901 грн сплачено ОСОБА_1 повністю у добровільному порядку.

19. На підставі перевірки виконання вимог припису Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, відповідно до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08 вересня 2015 року № 976 та направлення для проведення позапланового заходу від 06 листопада 2017 року №1244/17-пз, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Бардином І. І. у строк з 18 грудня 2017 року по 28 грудня 2017 року проведено перевірку виконання вимог припису від 09 жовтня 2017 року № 7/1122 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на будівництві господарської будівлі на АДРЕСА_1 .

20. За результатами проведеної перевірки складено акт від 27 грудня 2017 року №711244.

21. Відповідно до вказаного акту, під час проведення перевірки встановлено, що вимоги припису Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції Львівській області від 09 жовтня 2017 року № 7/1122 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, стосовно приведення об`єкта самочинного будівництва господарської будівлі на АДРЕСА_1 відповідно до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, замовником будівництва ОСОБА_1 не виконано.

Згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо видачі документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття об`єкта до експлуатації за вказаною адресою.

22. Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції Львівській області Рудником І. С. 10 січня 2018 року винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 5/7/18-ф/пз, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 185 грн. Відповідачем штраф в сумі 5 185 грн сплачено у повному розмірі в добровільному порядку.

23. Відтак, покликаючись на невиконання вимог, встановлених у приписі про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандарт і правил від 09 жовтня 2017 року № 7/1122, керуючись ч. 1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкту будівництва двоповерхову господарську будівлю розміром бічних стін у плані 4,10 х 70 м за адресою: АДРЕСА_1 .

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.

25. Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

27. Отже, суди, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, у першу чергу повинні з`ясувати, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

28. Повноваження Державної архітектурно-будівельної інспекції України у спірних правовідносинах регулюються, зокрема, Законом України від 17 лютого 2011 року №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі - Порядок № 553).

29. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

30. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

31. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

32. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

33. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій; 7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

34. Відповідно до п. 2 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням, зокрема, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

35. Згідно з положеннями п. 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

36. Відповідно до п .7 Порядку № 553 підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

37. За приписами пункту 8 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

38. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (пункти 16, 17 Порядку № 553).

39. Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, подання ним повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

40. За приписами ч. 1 ст. 37 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

41. Положеннями статті 38 Закону № 3038-VI передбачено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

42. Отже, вказаною нормою встановлено лише два способи усунення порушень у разі істотного відхилення від проекту, а саме: проведення перебудови або приведення об`єкта до попереднього стану.

43. Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

44. Визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, і без належно затвердженого проекту та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

45. Відповідно до ч. 1, 7 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

46. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 09 жовтня 2017 року за результатами проведеної перевірки контролюючим органом виявлено проведення ОСОБА_1 будівельних робіт без проектної документації та дозволу на виконання таких робіт, чим порушено ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій», чинного на час виконання будівельних робіт. У зв`язку з чим позивачем винесено припис від 09 жовтня 2017 року № 7/1122 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил шляхом приведення об`єкта будівництва до вимог чинного законодавства протягом двох календарних місяців з дня отримання цього припису.

47. Між тим, ОСОБА_1 не виконав вимоги вказаного припису від 09 жовтня 2017 року № 7/1122 та не привів об`єкт будівництва до вимог чинного містобудівного законодавства, здійснив будівельні роботи без оформлення повідомлення про початок будівельних робіт чи інших дозвільних документів та при цьому не вжив жодних заходів для узаконення самочинного будівництва

48. За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки ОСОБА_1 вимоги припису Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області не виконав добровільно, тому контролюючий орган обгрунтовано та правомірно звернувся до суду із цим позовом про знесення самочинного збудованого об`єкту будівництва.

49. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2020 року у справі № 120/1150/19-а.

48. Щодо можливості перебудови спірної двоповерхової господарської будівлі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

50. Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18 зробив такі висновки:

«Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України).

В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови».

51. У цій справі суд першої інстанції також встановив, що будівництво двоповерхової господарської будівлі розміром бічних стін у плані 4,10 х 70 м за адресою АДРЕСА_1 здійснено ОСОБА_1 за відсутності проектної документації та будь-яких дозвільних документів.

52. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що під час розгляду адміністративної справи позивачем, як суб`єктом владних повноважень, дотримано умови звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта будівництва, визначених ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та доведено наявність достатніх правових підстав для постановлення судом рішення про знесення ОСОБА_1 самочинно збудованої двоповерхової господарської будівлі розміром бічних стін у плані 4,10 х 70 м за адресою

АДРЕСА_2 . Суд апеляційної інстанції на наведене уваги не звернув, та дійшов помилкових висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

54. Щодо строків звернення Державної архітектурно-будівельної інспекції України до суду з цим позовом, слід зазначити наступне.

55. Абзацом 2 ч. 2 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

56. Як встановлено судами попередніх інстанцій, Державна архітектурно-будівельна інспекція України 30 березня 2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_5 , Стрийська міська рада Львівської області про знесення самовільно збудованого об`єкту в межах строку звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

57. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 квітня 2018 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Проте, ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 жовтня 2018 року провадження у цивільній справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_5 , Стрийська міська рада Львівської області про знесення самовільно збудованого об`єкту закрито, оскільки справа не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства.

58. 26 жовтня 2018 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Стрийська міська рада Львівської області, ОСОБА_5 , про зобов`язання здійснити знесення самовільно збудованого об`єкту будівництва в порядку адміністративного судочинства.

59. Проаналізувавши факт звернення позивача до суду з позовом вперше з дотриманням строків звернення, дотримання вимог процесуального закону щодо форми та порядку подання позовної заяви, тривалість розгляду справи (в порядку іншого судочинства), на яку позивач об`єктивно не міг вплинути; поведінку позивача після отримання рішення суду про закриття провадження у справі у зв`язку із неналежністю розгляду спору в порядку цивільного судочинства, який відразу звернувся до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства, Суд погоджується з висновком суду попередньої інстанції що позивачем не пропущено строк звернення до суду.

60. Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

61. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

62. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

63. У справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03, Рішення від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини звернув увагу, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

64. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

65. Відповідно до ч. 1 ст. 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

66. З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що доводи касаційних скарг про порушення апеляційним судом норм права знайшли підтвердження під час касаційного перегляду, а тому постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України, ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року скасувати.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіС.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець А.І. Рибачук