Справа № 600/2234/20-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/2234/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування відмови та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач або ГУ ПФУ в Чернівецькій області), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати відмову Кіцманського відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 26.08.2020 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років.

1.2. Ухвалою суду від 10.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.1. 16.07.2020 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за вислугою років, оскільки вважає, що її страховий стаж як працівника освіти є достатнім для призначення такої пенсії.

2.2. Однак, листом за № 2400-0207-8/23442 від 26.08.2020 року відповідач повідомив, що після ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019 р. № 2- р/2019 (яким визнано неконституційними положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі змінами, внесеними Законами України від 02.03.2015 р. №213-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та від 24.12.2015 р. №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України») право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники закладів охорони здоров`я незалежно від віку, за наявності стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років, у період: до 01.04.2015 р. - не менше 25 років; до 01.01.2016 р. - не менше 25 років 6 місяців; до 11.10.2017 р. - не менше 26 років б місяців. При цьому, зазначено, що згідно з наявними документами страховий стаж позивача становить 29 років 9 місяців 8 днів, а працівника освіти становить 26 років 5 днів. Зазначено також, що період навчання (у 1987-1991 роках) до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, не враховується, так як це не передбачено чинним законодавством.

2.3. З вказаною відмовою ГУ ПФУ в Чернівецькій області позивач не згідна, що і обумовило звернення до суду з цим позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

3.1. Відповідно до змісту позову та доданих до нього матеріалів позиція позивача обґрунтовується наступним.

3.2. Так позивача вказує, що пенсії за вислугу років встановлюють окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. До таких категорій відносять й працівників освіти (п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ). Освітяни набувають право на пенсію за вислугу років за двох умов: наявність спеціального стажу роботи від 25 до 30 років; робота на посадах та в закладах, зазначених у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою КМУ від 04.11.1993 р. № 909. У 2015 році до статті 55 Закону № 1788-ХІІ внесли зміни про поступове збільшення віку до 55 років та стажу до 30 років. Однак, Конституційний Суд України Рішенням від 04.06.2019 р. № 2-р/2019 визнав ці зміни такими, що не відповідають Конституції.

3.4. Зазначає, що відповідно до довідки, виданої Кіцманською районною державною адміністрацією відділ освіти, молоді та спорту, №519 від 12.09.2019 року про те, що ОСОБА_1 15.08.1991 року була призначена на посаду вчителя початкових класів Шипинецької початкової школи (наказ по Кіцманському району від 15.08.1991 року, №211-к), 01.09.2007 року переведена на посаду вчителя індивідуального навчання Реваківського загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів (наказ по Кіцманському відділу освіти від 01.09.2007 року, №148-к), 01.09.2014 року призначена на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи Реваківського загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів (наказ по Кіцманському відділу освіти, молоді та спорту від 16.08.2017 року №189-к).

3.5. Заклади освіти, в яких працювала ОСОБА_1 є комунальною власністю. Відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, 6-ти років та відпустки без збереження заробітної плати, за час роботи з 15.08.1991 року по 21.08.2017 року не надавалися.

3.6. Згідно Довідки №05-07/177 від 05.11.2019 року, виданою Реваківським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Неполоковецької селищної ради ОСОБА_1 , 30.08.1996 року була прийнята на посаду вчителя початкових класів Реваківської середньої школи (наказ по Реваківській середній школі від 30.08.1996 року №59). 01.09.2008 року переведена на посаду вчителя початкових класів Реваківського загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів (наказ по Реваківському загальноосвітньому навчальному закладі І-ІІІ ступенів №114-к). За час роботи в Реваківському загальноосвітньому навчальному закладі І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 була тарифікована на неповне тижневе навантаження згідно поданих заяв у зв`язку із сімейними обставинами.

3.7. Таким чином, довідка про розрахунок стажу зазначає наступне: 01.09.1987 - 23.06.1991 навчання; 15.08.1991 - 30.06.2000 - прац. освіти; 01.07.2000-31.12.2003 - прац. освіти; 01.01.2004 - 21.08.2017 - прац. освіти; разом: загальний стаж становить - 29 років 10 місяців 1 день.

3.8. Відтак, зазначає, що маючи спеціальний трудовий стаж понад 26 років 6 місяців звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за вислугою років. Однак, за результатами розгляду вказаної заяви пенсійний орган відмовив у призначенні пенсії.

Позиція відповідача

3.9. 25.11.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

3.10. Вказує, що після ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019 р. №2-р/2019 (яким визнано неконституційними положення пункту «а» ст.54, ст.55 Закону №1788-ХІІ, із змінами, внесеними Законами України від 02.03.2015 р. №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та від 24.12.2015 р. №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України») право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти незалежно від віку, за наявності стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років, у період: до 01.04.2015 - не менше 25 років; до 01.01.2016 - не менше 25 років 6 місяців; до ІНФОРМАЦІЯ_1 - не менше 26 років 6 місяців.

3.11. Згідно з наданими документами ОСОБА_1 її страховий стаж становить 29 років 9 місяців 8 днів, а працівника освіти становить 26 років 5 днів.

3.12. Період навчання (з 1987 по 1991 рік) до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, не враховується, так як це не передбачено чинним законодавством.

3.13. Згідно із ст. 38 Закону України «Про професійну-технічну освіту» від 10.02.1998 №103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувана освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

3.14. Таким чином, оскільки ОСОБА_1 у спірний період часу навчалася у вищому навчальному закладі, а можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів (ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 р. № 103/98-ВР), то Головне управління правомірно не зарахував до її пільгового стажу час навчання у Чернівецькому педагогічному училищі з 01.09.1987 р. по 23.06.1991 р.

IV. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4.1. Заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

V. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

5.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 (до одруження ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , у 1987 році вступила, а в 1991 році закінчила Чернівецьке педагогічне училище ім. О. Маковея і отримала освіту за спеціальністю «викладання в початкових класах загальноосвітньої школи» та здобула, кваліфікацію вчитель початкових класів, організатор роботи з учнівськими колективами, про що їй видано диплом НОМЕР_1 (а.с. 33-34).

5.2. Згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 та довідок Відділ совіти, молоді та спорту Кіцманської РДА від 12.09.2019 року №519, Реваківського закладу загально середньої освіти І-ІІІ ступенів від 05.11.2019 року №05-07/177 (а.с. 31-38), позивач працювала:

- з 26.08.1991 року по 28.08.1996 року в Шипинецькій початковій школі на посаді вчителя початкових класів;

- з 01.09.1996 року - в Реваківській середній школі на посадах: вчителя початкових класів (з 01.09.1996 року); вчителя індивідуального навчання (з 01.09.2007 року); вчителя початкових класів (з 01.09.2008 року); заступника директора з навчально-виховної роботи (з 01.09.2014 року), з якої 21.08.2017 року звільнена з роботи за власним бажанням.

5.3. Як видно з матеріалів справи, 16.07.2020 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за вислугою років (а.с. 30).

5.4. Листом № 2400-0207-8/23442 від 26.08.2020 року ГУ ПФУ в Чернівецькій області повідомив, що після ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019 р. № 2- р/2019 (яким визнано неконституційними положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі змінами, внесеними Законами України від 02.03.2015 р. №213-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та від 24.12.2015 р. №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України») право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники закладів охорони здоров`я незалежно від віку, за наявності стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років, у період: до 01.04.2015 р. - не менше 25 років; до 01.01.2016 р. - не менше 25 років 6 місяців; до ІНФОРМАЦІЯ_1 - не менше 26 років б місяців. При цьому, зазначено, що згідно з наявними документами страховий стаж позивача становить 29 років 9 місяців 8 днів, а працівника освіти становить 26 років 5 днів. Зазначено також, що період навчання (у 1987-1991 роках) до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, не враховується, так як це не передбачено чинним законодавством (а.с. 9).

VІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

6.1. Предметом оскарження у цій справі є відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років як працівнику освіти.

Відтак, суд у цій справі надасть оцінку такій відмові ГУ ПФУ в Чернівецькій області через призму верховенства права.

6.2. При цьому, з огляду на аргументи сторін, ключовим питанням даної справи є визначення можливості призначення пенсії за вислугу років, як працівнику освіти з урахуванням наявного у неї спеціального стажу, що дає право на призначення такої пенсії.

6.3. Конституцією України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні - в соціальній і правовій державі, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

6.4. Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

6.5. Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

6.6. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (ст. 46 Конституції України).

6.7. Пенсії за вислугу років працівникам освіти призначають відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

6.8. Згідно пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII (у редакції Закону № 213-VIII від 02.03.2015 р. та Закону № 901-VIII від 23.12.2015 р.) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

6.9. У свою чергу, пунктом «е» статті 55 Закону № 1788-XII (у редакції до внесення змін Законом № 213-VIII від 02.03.2015 р. та Законом № 901-VIII від 23.12.2015 р.) було визначено право на пенсію за вислугу років мали працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

6.10. Відтак, змінами, внесеними № 213-VIII від 02.03.2015 р. до положень Закону № 1788-XII підвищено спеціальний стаж, необхідний для виходу на пенсію, для категорій працівників, визначених пунктом «е» статті 55 Закону 1788-XII, а Законом № 901-VIII від 23.12.2015 р. встановлено раніше не передбачений законодавством вік виходу на пенсію для окремих категорій громадян, а саме 55 років - для працівників освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення (пункт «е» статті 55 Закону № 1788-XII) за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

6.11. Водночас, суд зазначає, що рішенням Конституційного Суду України № 2-р/2019 від 04.06.2019 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.

6.12. Конституційний Суд України у своєму рішенні вказав, зокрема, що положення статті 55 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 911-VI у частині встановлення як додаткової умови для призначення пенсії за вислугу років досягнення віку 55 років для осіб, зазначених у пункті «е» статті 55 Закону № 1788-XII, слід визнати такими, що нівелюють сутність права на соціальний захист, не відповідають конституційним принципам соціальної держави та суперечать положенням статей 1, 3, частини третьої статті 22, статті 46 Основного Закону України. Також, зазначив, що положення статті 55 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII щодо підвищення на п`ять років віку виходу на пенсію для жінок, а також збільшення на п`ять років загального та спеціального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугу років для окремих категорій працівників, є такими, що позбавляють вказаних осіб права на соціальний захист і не відповідають конституційним принципам прав і свобод людини, соціальної держави.

6.13. Суд звертає увагу, що після прийняття Закону № 213-VIII від 02.03.2015 р. та Закону № 901-VIII від 23.12.2015 р. до Закону № 1788-XII неодноразово вносилися зміни, однак такі зміни не стосувалися призначення пенсії за вислугу років окремим категорія працівників галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років згідно статті 55 Закону № 1788-XII.

6.14. З огляду на рішення Конституційного Суду України № 2-р/2019 від 04.06.2019 року, суд вважає, що з 04.06.2019 року відновила дію редакція статті 55 Закону № 1788-XII, яка була чинною до 01.04.2015 року (у редакції до внесення змін Законом № 213-VIII від 02.03.2015 р. та Законом № 901-VIII від 23.12.2015 р.).

6.15. Отже, з моменту ухвалення рішення Конституційним Судом України № 2-р/2019 від 04.06.2019 року, відновлено право позивача на призначення пенсії за вислугою років як працівнику освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

6.16. З оскаржуваної відмови, яка оформлена листом № 2400-0207-8/23442 від 26.08.2020 року видно, що відповідач дійшов висновку про відсутність у позивача спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років, оскільки, на його думку не підлягає зарахуванню до такого стажу період навчання позивача у Чернівецькому педагогічному училищі ім. О. Маковея (у 1987-1991 роках). При цьому, зазначено, що згідно з наявними документами страховий стаж позивача становить 29 років 9 місяців 8 днів, а працівника освіти становить 26 років 5 днів.

6.17. Суд зазначає, що відповідачем при розгляді заяви позивача про призначення пенсії не враховано той факт, що з моменту ухвалення рішення Конституційним Судом України № 2-р/2019 від 04.06.2019 року відбулися зміни в правовому регулюванні питання призначення окремим категорія працівників галузей народного господарства пенсії за вислугою років згідно статті 55 № 1788-XII, в тому числі і працівникам освіти.

6.18. Матеріалами справи підтверджується, що спеціальний стаж роботи позивача, навіть без врахування періоду навчання позивача у Чернівецькому педагогічному училищі ім. О. Маковея (у 1987-1991 роках), становить більше 25 років, що є достатнім для призначення їй пенсії за вислугою років у відповідності до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII (у редакції до внесення змін Законом № 213-VIII від 02.03.2015 р. та Законом №901-VIII від 23.12.2015 р.).

6.19. Суд вважає за необхідне зазначити, що жодних зауважень щодо неврахування періодів роботи позивача до спеціального стажу як працівника освіти, який дає право на призначення пенсії за вислугою років, відповідачем у оскаржуваній відмові наведено не було, що також не заперечується позивачем.

6.20. Натомість, адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні. Такий висновок суду також узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 року по справі №509/4156/15-а.

6.21. Враховуючи встановлені обставини у справі, суд вважає, що наявні підстави для зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію відповідно пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII, оскільки її спеціальний стаж роботи є достатнім для призначення вказаної пенсії.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

7.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

7.2. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

7.3. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, діяв не на підставі Конституції та законів України.

7.4. Відтак, відповідачем не доведено правомірність своїх дій, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

7.5. Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

8.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

8.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією №19567364 від 05.11.2020 року (а.с. 6).

8.3. Оскільки, позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 840 грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування відмови та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Кіцманського відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, яка оформлена листом № 2400-0207-8/23442 від 26.08.2020 року від 26.08.2020 року, у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років як працівнику освіти.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років як працівнику освіти відповідно пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій судові витрати у вигляді сплаченого згідно квитанції №19567364 від 05.11.2020 року судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58022, м. Чернівці, площа Центральна, 3, ).

Суддя О.В. Анісімов