Справа № 953/2617/21
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/2617/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2021 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю., розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Біликом Андрієм Васильовичем на незаконні дії співробітників поліції щодо тимчасового затримання (вилучення) транспортного засобу, -

ВСТАНОВИВ:

15.02.2021 року адвокат Білик В. звернувся до Київського районного суду м. Харкова в інтересах ОСОБА_1 зі скаргою, якій просить визнати протиправним тимчасове затримання (вилучення) транспортного засобу «ВАЗ 21063», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » від 30.01.2021 року визнати протиправним; зобов`язати уповноважених осіб автомобіль «ВАЗ 21063», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » повернути власникові ОСОБА_1 ; заборонити стягувати плату з ОСОБА_1 за повернення тимчасово затриманого транспортного засобу «ВАЗ 21063», реєстраційний номер « НОМЕР_1 »; витребувати з УПП в Харківської області матеріали за фактом ДТП за участю ОСОБА_1 .

В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що в провадженні УПП в Харківській області перебуває матеріал за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_1 . 04.02.2021 року вказаний матеріал надійшов до УПП в Харківській області із СУ ГУНП в Харківській області за вх. № 1137. Відповідно до вказаного матеріалу, 30.01.2021 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ 21063», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », яким керував ОСОБА_1 , був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Тракторобудівників, 107 «А».

Як вказує представник ОСОБА_1 адвокат Білик А.В. слідчим під час тимчасового затримання не було дотримано вимогb Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1102. Окрім цього, посилаючись на положення статті 265-2 КУпАП зазначає про відсутність підстав для тимчасового затримання транспортного засобу, оскільки розміщення затриманого транспортного засобу не перешкоджало дорожньому руху, відсутні відповідні записи у протоколі про адміністративне затримання, не дотримання визначеної процедури, тощо. Також зазначає, що 05.02.2021 року він звертався до УПП в Харківській області з клопотання (зверненням) за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу, проте вказане клопотання залишилось не розглянутим.

За вказаних обставин, звернувся до суду зі скаргою у відповідності до статті 267 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого - суддю Лях М.Ю. для розгляду справи в порядку адміністративного судочинства.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами пункту 19 статті 4 КАС України індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. Згідно статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За вимогами статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Представник скаржника посилається при зверненні до суду із адміністративним позовом на норми п.1 ч.1 ст. 20 КАС України.

Зокрема, згідно п. 1 ч. 1 ст.20КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому, лише ст. 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Саме вказана стаття визначає можливість звернення до суду з позовом щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності та визначено, що за наслідками розгляду справи в даній категорії справ може бути винесено рішення про залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення, чи скасування рішення суб`єкта владних повноважень .

Адміністративне затримання, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду. Оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення не зупиняє їх виконання (ст. 267 КУпАП).

Виходячи з аналізу вказаних норм суддя приходить до висновку, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).

Таким чином, підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства.

Разом з тим, оцінка необхідності затримання надається при розгляді справи про адміністративне правопорушення у взаємозв`язку з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими доказами при розгляді справи (притягнення до адміністративної відповідальності) за нормами КУпАП.

Розгляд справи, в ході якої відбувалося тимчасове затримання (вилучення) транспортного засобу за правилами КупАП ще не проводилось у зв`язку з чим приходжу до висновку, що оскільки правовідносини щодо наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та відповідно притягнення особи до адміністративної відповідальності вирішуються судом в порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення, то і дії однієї зі сторін щодо формування доказів на обґрунтування своєї позиції можуть бути заперечені лише під час розгляду справи в порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП.

Отже, враховуючи, що тимчасове затримання (вилучення) транспортного засобу не має статусу рішення, у розумінні статті 19 КАС України, у зв`язку з чим вимоги про визнання протиправним тимчасового затримання (вилучення) транспортного засобу та зобов`язання уповноважених осіб повернути власникові автомобіль підлягають оцінюванню на відповідність їх закону лише в контексті вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності під час провадження у справах про адміністративні правопорушення, в ході якого перевіряється законність та обґрунтованість вжитих заходів, дотримання порядку їх проведення. В сукупності оцінка таких дій є одним з критеріїв законності притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тлумачення поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» наведено у правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 22 березня 2018 року в справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року в справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року в справі № 9901/497/18. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» необхідно розуміти в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Задля забезпечення права сторони відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд, доступ до суду забезпечується розглядом справ про адміністративні правопорушення, наявність чи відсутність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється судовими рішення у справі про адміністративне правопорушення, неправомірність дій осіб під час затримання чи збору доказів у спосіб звернення до правоохоронних органів щодо вчинення злочину.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, скарга про тимчасове затримання (вилучення) транспортного засобу не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв`язку з чим з чим наявні підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 5, 170, 248, 256, 294, 295 КАС України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в справі за його скаргою, подану адвокатом Біликом Андрієм Васильовичем на незаконні дії співробітників поліції щодо тимчасового затримання (вилучення) транспортного засобу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя -