Справа № 415/1126/21
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/1126/21
Провадження № 2-а/415/98/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Рибки Я.Ю.,

представника позивача Салманова О.В.,

відповідача ОСОБА_1 (зі слів),

перекладача Писаренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса, Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: пр. Перемоги, буд. № 58, м. Лисичанськ, Луганська область, 93120) до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та проживання: АДРЕСА_1, (зі слів), про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса, Державної прикордонної служби України, звернувся в суд з позовною заявою до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зі слів), про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Позов мотивує тим, що відповідача було затримано 15 листопада 2021 року, об 11 годині 30 хвилин, прикордонним нарядом відділення інспекторів прикордонної служби «Микильське» відділу прикордонної служби «Мілове» ім. Віктора Банних в 15 мертів від лінії державного кордону України, на напрямку н.п. Гартмашівка (РФ) - Діброва (Україна) Міловського району Луганської області, в межах контрольованого прикордонного району на дільниці відповідальності Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса, за незаконний перетин державного кордону України, а саме перетинання державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим останній порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП відповідача було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення та поміщено до спеціального приміщення впс «Мілове» ім. В. Банних Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса .

Про затримання відповідача 15 лютого 2021 року за № 21-2267 було повідомлено Генеральне консульство Російської Федерації в м. Харкові та з метою ідентифікації направлено запит до Генерального консульства Російської Федерації в м. Харків.

У відповідача відсутній документ, що дає право на в`їзд в України, жодних підстав для перебування на території України у відповідності до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» не має.

За таких обставин, позивач просить затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зі слів) з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на 6 місяців та примусово видворити за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зі слів).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Додав, що жодних документів, які посвідчують його особу та дають право на виїзд з України в нього не має.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне затримання від 15 лютого 2021 року, громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зі слів) затримано об 11 годині 40 хвилин 15 лютого 2021 року на термін до трьох діб, з метою встановлення особи правопорушника.

Згідно з повідомленням про арешт або затримання іноземного громадянина від 15 лютого 2021 року на території Міловського району, Луганської області, на дільниці відділу прикордонної служби «Мілове» ім. Віктора Банних за незаконне перетинання кордону України затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зі слів).

Згідно листа № 21/2267 від 15 лютого 2021 року Луганський прикордонний загін імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України звернувся до Керівника Генерального консульства Російської Федерації в м. Харкові з проханням про сприяння у наданні інформації щодо факту отримання паспорта громадянином Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зі слів).

В матеріалах справи також наявна анкета затриманої особи та Схема місцевості району затримання порушників законодавства України з прикордонних питань від 15 лютого 2021 року.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 цього ж Закону нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

У ході судового розгляду встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зі слів), знаходиться на території України без будь яких законних підстав, із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів влади не звертався.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 3 КАС України).

Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Пунктом 1 розділу VI Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС, Адміністрації Держприкордонслужби та Служби безпеки України від 23.04.2012 року визначено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ, вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.

За ч. 1 ст. 289 КАС України, у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, а саме, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Жодних обставин, за яких забороняється затримання іноземця з метою забезпечення ідентифікації та примусового видворення, судом не встановлено.

Доказів того, що на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» матеріали справи також не містять.

Законні підстави для знаходження на території України у відповідача відсутні.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачем на даний час проводиться процедура ідентифікації відповідача, який був затриманий за спробу незаконного перетину ним державного кордону України, за відсутності в останнього документа, що дає право на виїзд з України, неможливість ідентифікації відповідача є перешкодою для початку процедури його примусового видворення (або ж його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію - у випадку завершення процедури ідентифікації та встановлення належності іноземця до країни походження, з якою існує ратифікована міжнародна угода про реадмісію), оскільки питання визначення країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства на даний час залишається не з`ясованими, позовні вимоги в частині примусового видворення відповідача не підлягають задоволенню, у зв`язку з їх передчасністю.

Однак слід зазначити, що враховуючи наявність умов, за яких неможливо наразі провести ідентифікацію відповідача, а також вчинення ним адміністративного правопорушення, ризику втечі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині затримання відповідача, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк шість місяців.

Керуючись ст.ст. 3, 23, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 271, 272, 289, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса, Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: пр. Перемоги, буд. № 58, м. Лисичанськ, Луганська область, 93120) до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та проживання: АДРЕСА_1 (зі слів), про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України - задовольнити частково.

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та проживання: АДРЕСА_1 (зі слів) з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України на строк, достатній для виконання судового рішення, але не більше шести місяців з моменту затримання, а саме, з 18 години 00 хвилин 15 лютого 2020 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до положень ч. 11 ст. 289 КАС України, за наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Ю. Луньова