Справа № 640/17860/20
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

18 лютого 2021 року місто Київ№ 640/17860/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Невмержицькій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРЕНЕРГО»

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах

енергетики та комунальних послугах

третя особа Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія

«Укренерго»

про визнання протиправною та скасування постанови від 10.06.2020 №1107,

за участю:

представника позивача - Бугаєнко М.В.,

представника відповідача - Смикалова В.Р.,

представника третьої особи - Франюк А.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРЕНЕРГО» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послугах (далі по тексту - відповідач, НКРЕКП), третя особа Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», в якій просить суд:

- визнати протиправною та нечинною постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.06.2020 №1107 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року №766»;

- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду на офіційному веб-сайті www.nerc.gov.ua після набрання рішенням законної сили.

В обгрунтування позовних вимог вказано, що Публічне акціонерне товариство «Центренерго» є учасником ринку електричної енергії та провадить свою діяльність на ринку у порядку, передбаченому Законом України «Про ринок електричної енергії». Позивач приєднаний в цілому до Договору про участь у балансуючому ринку від 24.04.2019 та прийняв на себе всі права та обов`язки постачальника послуг з балансування, визначені цим договором та Правилами ринку, у частині участі у балансуючому ринку.

Зазначено, що 10.06.2020 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було прийнято постанову №1107 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року №766». Оскаржуваною постановою було викладено пункт 7 постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року №766 «Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» в наступній редакції « 7. Учасникам ринку у своїх заявках на балансуючу електричну енергію вказувати ціну, що не менше від значення 80% від ціни на ринку «на добу наперед» на цей розрахунковий період та не перевищує 105% від обмеження ціни на ринку «на добу наперед» на цей розрахунковий період.».

Зазначена постанова була оприлюднена на офіційному веб-сайті НКРЕКП.

Позивач вважає оскаржувану постанову НКРЕКП протиправною та такою, що підлягає визнанню нечинною, оскільки відсутні підстави для встановлення НКРЕКП граничних цін на балансуючу електричну енергію, відсутнє істотне коливання цін та методика по його визначенню, відсутнє належне обгрунтування постанови НКРЕКП від 10.06.2020 №1107. Вказано, що встановлення граничних цін здійснено без відповідних консультацій з Антимонопольним комітетом України та обмеження НКРЕКП граничних цін на балансуючому ринку електроенергії суперечить суті «новій моделі ринку електроенергії» та є непропорційним втручанням у діяльність суб`єктів господарювання.

Зазначено, що з огляду на зміст оскаржуваної постанови, а саме на те, що учасники ринку у своїх заявках на балансуючу електричну енергію мають вказувати ціну, що не менше від значення 80% від ціни на ринку «на добу наперед» на цей розрахунковий період та не перевищує 105 % від обмеження ціни на ринку «на добу наперед» на цей розрахунковий період, то Регулятор не забезпечує відповідного мінімального впливу на вільну (ринкову) ціну чим порушує сутність «нової моделі ринку електроенергії».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2020 адміністративну справу №640/17860/20 прийнято до провадження суддею Літвіновою А.В. та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання.

Відповідачем 01.10.2020 подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що жодне з положень постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року №766 «Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі-Постанова №766) не містить загальнообов`язковості. Вказано, що Постанова №766 стосується виключно учасників ринку електричної енергії, зокрема Оператора систем передачі (ПрАТ «НЕК «Укренерго») та Державного підприємства «Гарантований покупець», а саме не застосовувати до електропостачальників та операторів систем розподілу певні заходи/дії. Зазначено, що Постанова №766не містить норм права (містить лише заборону застосовувати певні заходи/дії), крім того, має обмежене коло осіб, на якого вона поширює свою дію, та строк дії якої визначений на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни передбачає настанови, які спрямовані на забезпечення безперервного постачання електричної енергії та, відповідно, стабільної діяльності учасників ринку електричної енергії. На думку відповідача, Постанова №766 не містить норм права, не є нормативно-правовим актом, не є регуляторним актом, а є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), а тому прийняття Постанови №766 не потребувало реалізації процедур, передбачених при прийнятті регуляторних актів, а саме процедур, передбачених статтею 15 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи №640/17860/20 по суті.

Третьою особою 16.11.2020 подано пояснення, в яких вказано, що згідно з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.07.2020 у справі №640/17361/20 призупинено дію пункту 7 постанови НКРЕКП від 08.04.2020 №766 «Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, що пов`язаних із поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)». Також зазначено, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достовірних доказів, що б підтверджували порушення прав і законних інтересів позивача та вказували б на існування будь-якого реального впливу на його права чи законні інтереси у зв`язку з прийняттям НКРЕКП постанови від 10.06.2020 №766.

В судовому засіданні 28.01.2021 представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі, в обгрунтування якого останній вказує, що постановою НКРЕКП від 27.01.2021 №93 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року №766» скасовано оскаржуваний пункт 7 Постанови №766, а тому, постанова НКРЕКП від 10.06.2020 №1107 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року №766» (у яку вносила зміни оскаржуваний пункт 7 Постанови №766) втратила чинність 27.01.2021

Зазначено, що право на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої воно прийняте або прав, свобод та інтересів якої воно безпосередньо стосується, а також має бути спрямоване виключно на захист порушених прав, свобод та інтересів. Отже, у зв`язку з втратою чинності оскаржуваною постановою, рішення суду у вказаній справі жодним чином не відновить, ніби то порушені права позивача, так як по суті у вказаній справі відсутній предмет оскарження.

Також, представник відповідача вказує, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а тому просить закрити провадження у справі №640/17860/20 на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні 18.02.2021 представник позивача просив відмовити в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі та просив розглянути справу по суті.

Представник третьої особи підтримав клопотання представника відповідача щодо закриття провадження у справі.

Розглянувши подане представником відповідача клопотання, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 08.04.2020 прийняла постанову №766 «Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Як вбачається з преамбули вказаної постанови, вона прийнята відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» та постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни надає певні настанови учасникам ринку електричної енергії.

Постановою НКРЕКП від 10.06.2020 №1107 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року №766» пункт 7 постанови викладено в наступній редакції:

« 7. Учасникам ринку у своїх заявках на балансуючу електричну енергію вказувати ціну, що не менше від значення 80% від ціни на ринку «на добу наперед» на цей розрахунковий період та не перевищує 105 % від обмеження ціни на ринку «на добу наперед» на цей розрахунковий період.».

Постановою НКРЕКП від 27.01.2021 №93 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року № 766» внесено до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 08 квітня 2020 року №766 «Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» такі зміни:

1) в абзаці першому пункту 1 слово «лютого» замінити словом «березня»;

2) пункти 2-4 виключити.

У зв`язку з цим пункти 5-15 вважати відповідно пунктами 2-12;

3) пункт 4 виключити.

У зв`язку з цим пункти 5-12 вважати відповідно пунктами 4-11;

4) пункт 5 виключити.

У зв`язку з цим пункти 6-11 вважати відповідно пунктами 5-10.

Представник відповідача вказує, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а тому просить закрити провадження у справі №640/17860/20 на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо таких доводів представника відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 124 Конституції України закріплює, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

У контексті конкретних обставин цієї справи зміст (суть) спірних правовідносин обмежується встановленням реальної правової природи відносин, які виникли між позивачем та відповідачем, визначенням статусу НКРЕКП, мети її створення, завдань, поставлених перед нею, повноважень та обов`язків, функцій, які на неї покладаються.

Акти, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, установлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої та другої статті 55 Конституції України. Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право на звернення до суду та способи судового захисту. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунком 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

За змістом пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

На виконання законів України від 20 квітня 2000 року №1682-III «Про природні монополії» (далі - Закон №1682-III), 16 жовтня 1997 року №575/97-ВР «Про електроенергетику» (далі - Закон №575/97-ВР) і № 2479-VI Указом Президента України від 27 серпня 2014 року №694/2014 утворено НКРЕКП.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Закону №575/97-ВР державне регулювання діяльності в електроенергетиці провадиться шляхом формування тарифної політики відповідно до законодавства, надання ліцензій на здійснення окремих видів діяльності в електроенергетиці, здійснення контролю за діяльністю суб`єктів електроенергетики та інших учасників ринку електричної енергії та встановлення відповідальності за порушення умов і правил здійснення ними діяльності в електроенергетиці та на ринку електричної енергії. Органом державного регулювання діяльності в електроенергетиці є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Також статтею 2 Закону №2479-VI визначено, що органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є НКРКП. Порядок організації діяльності НКРКП, визначається Законом №1682-III.

Указом Президента України від 10 вересня 2014 року №715/2014 затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Положення), відповідно до пунктів 1, 2 якого НКРЕКП є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президентові України і підзвітним Верховній Раді України. НКРЕКП є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг. НКРЕКП у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також цим Положенням.

У пункті 3 Положення визначені основні завдання НКРЕКП, серед яких, зокрема, державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на суміжних ринках, у сферах електроенергетики; збалансування інтересів суб`єктів господарювання, споживачів і держави; забезпечення проведення цінової і тарифної політики у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, у нафтогазовому комплексі, сприяння впровадженню стимулюючих методів регулювання цін; захист прав споживачів товарів (послуг) на ринку, що перебуває у стані природної монополії, та на суміжних ринках у сферах електроенергетики.

За пунктом 6 Положення НКРЕКП для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право: приймати у межах своєї компетенції рішення, що є обов`язковими до виконання суб`єктами природних монополій; звертатися до суду з метою захисту інтересів держави, споживачів, суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках з підстав, передбачених законодавством; приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій (штрафів) до суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках у випадках і розмірах, передбачених законом; складати відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення протоколи про порушення посадовими особами суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках законодавства про природні монополії, електроенергетику, ринок природного газу, про теплопостачання, централізоване водопостачання і водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів; приймати в межах своєї компетенції рішення, що є обов`язковими для виконання суб`єктами природних монополій; приймати з питань, що належать до компетенції НКРЕКП, нормативно-правові акти, контролювати їх виконання; створювати та ліквідовувати територіальні органи як структурні підрозділи апарату НКРЕКП, що не мають статусу юридичної особи.

Згідно з пунктом 13 Положення рішення НКРЕКП приймаються на засіданнях, які проводяться у формі відкритих або закритих слухань. У разі розгляду питань, що мають важливе суспільне значення, засідання проводяться у формі відкритих слухань, в яких беруть участь представники суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на суміжних ринках, об`єднань споживачів і громадськості.

Рішення, прийняті НКРЕКП, оформлюються постановами і розпорядженнями та є обов`язковими до виконання суб`єктами природних монополій. Ці рішення можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

Рішення НКРЕКП, які є нормативно-правовими актами, підлягають обов`язковій державній реєстрації в установленому законодавством порядку, за винятком рішень з питань установлення цін та тарифів (крім установлення цін та тарифів для населення) та рішень з питань функціонування оптового ринку електричної енергії.

Такі рішення не потребують узгодження з іншими органами державної влади, крім випадків, передбачених законом.

Крім того, рішення НКРЕКП, які відповідно до закону є регуляторними актами (крім рішень щодо встановлення тарифів), розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України від 11 вересня 2003 року №1160-IV «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Таким чином, нормативно-правове регулювання статусу НКРЕКП та його місце у сфері енергетики та комунальних послуг дозволяє зробити висновок, що відповідач у цих відносинах є суб`єктом публічного права, створений з метою державного регулювання, моніторингу та контролю у сферах енергетики та комунальних послуг, тобто наділений владними управлінськими функціями, а тому є суб`єктом владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства.

Зважаючи на викладене, суд зазначає, що спір за участю органу державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг, який в межах своїх повноважень реалізує владні управлінські функції, обумовлює виникнення правовідносин, що мають публічно-правовий характер, а тому цей спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 березня 2019 року у справі №826/16994/15 (провадження № 11-681апп18).

З урахуванням викладеного, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі №640/17860/20 на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, як було зазначено вище, Постановою НКРЕКП від 27.01.2021 №93 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року №766» внесено до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 08 квітня 2020 року №766 «Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» такі зміни:

1) в абзаці першому пункту 1 слово «лютого» замінити словом «березня»;

2) пункти 2-4 виключити.

У зв`язку з цим пункти 5-15 вважати відповідно пунктами 2-12;

3) пункт 4 виключити.

У зв`язку з цим пункти 5-12 вважати відповідно пунктами 4-11;

4) пункт 5 виключити.

У зв`язку з цим пункти 6-11 вважати відповідно пунктами 5-10.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень були самостійно виправлені порушення шляхом прийняття постанови НКРЕКП від 27.01.2021 №93 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року №766».

Доводи позивача щодо порушення його права оскаржуваною постановою навіть за умови самостійного виправлення відповідачем оскаржуваної постанови шляхом прийняття постанови НКРЕКП від 27.01.2021 №93 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року №766», не приймаються судом до уваги, оскільки ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.07.2020 у справі №640/17361/20 зупинено дію пункту 7 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 08.04.2020 № 766 «Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (із змінами внесеними постановами НКРЕКП від 27.05.2020 №974; від 10.06.2020 №1107; 15.07.2020 №1430). Тобто на час судового провадження діяли заходи забезпечення позову, прийняти в адміністративній справі №640/17361/20 з аналогічним предметом оскарження.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, суд приходить до висновку, що провадження в адміністративній справі №640/17860/20 підлягає закриттю на підставі пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень самостійно.

Відповідно до частини другої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись статтями 2-5,19, 72-77, 238, 239, 241-246, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послугах про закриття провадження у справі №640/17860/20 на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Закрити провадження в адміністративній справі №640/17860/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРЕНЕРГО» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послугах третя особа, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» про визнання протиправною та скасування постанови від 10.06.2020 №1107, на підставі пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наголосити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.