Справа № 120/3833/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 лютого 2021 р. Справа № 120/3833/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов поданий адвокатом Семенчук О.А. в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (далі - відповідач).

У позовні заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 13.07.2020.

Обґрунтовуючи позовні вимоги сторона позивача зазначає, що 26.02.2020 відповідачем видано ОСОБА_1 посвідку на тимчасове проживання за № НОМЕР_2 строком дії до 25.02.2021.

В подальшому, відповідачем прийнято спірне рішення № 0954 від 13.07.2020 про скасування посвідки на тимчасове проживання, виданої громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 . Нормативною підставою для прийняття рішення вказано п.п. 5 п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 322.

Представник позивача зіслалася на те, що згідно п.п. 5 п. 63 Порядку від 25.04.2018 № 322, посвідка скасовується коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну. Однак, про прийняття щодо позивача одного із вказаних рішень їй не відомо. Тому, представник вважає рішення № 0954 від 13.07.2020 протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 05.08.2020 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою від 07.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін в порядку, встановленому ст. 262 КАС України. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-ти денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 КАС України.

Також ухвалою від 07.08.2020 витребувано за ініціативи суду у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів про примусове повернення/видворення, що зберігаються в особовій справі, яка оформлена на громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 (у разі їх наявності) чи інші рішення, які стали підставою для прийняття оскаржуваного у цій справі рішення № 0954 від 13.07.2020 про скасування посвідки на тимчасове проживання.

27.08.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Також у відзиві на позовну заяву відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи за участю представника Управління.

Обґрунтовуючи відзив на позовну заяву відповідач зазначив, що 26.02.2020 позивач був документований посвідкою № НОМЕР_2 на тимчасове проживання в Україні на один рік з підстав возз`єднання із сім`єю з особами, які є громадянами України.

08.07.2020 на адресу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області надійшло подання Управління боротьби зі злочинами пов`язаних з торгівлею людьми ГУНП у Вінницькій області про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 . Подання мотивовано тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2018 у справі № 127/23103/18 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

Відповідач зазначив, що відповідно до п.п. 4 п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322 посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

Відтак, для забезпечення безпечних умов життєдіяльності і добробут громадян, захисту громадського порядку, здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України, заступником начальника Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 .

Крім того відповідач вказав, що підставою звернення Управління боротьби зі злочинами пов`язаних з торгівлею людьми ГУНП у Вінницькій області із поданням про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 слугувало те, що позивач не виконав рішення про заборону в`їзду в Україну терміном на 3 роки, яке винесено 26.11.2019 Управлінням Державної міграційної служби України у Вінницькій області.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що рішення про скасування посвідки громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 є законним та прийняте відповідно до чинного законодавства.

02.09.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну підстав позову та клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 07.09.2020 заяву про зміну підстав позову прийняти до розгляду. Також витребувано за ініціативи суду у відповідача оригінали або належним чином засвідчені копії усіх документів, що оформлялися/подавалися громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 з метою оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні від 26.02.2020 № НОМЕР_2 та відповіді Державної прикордонної служби України на лист Управління ДМС України у Вінницькій області від 19.08.2020.

Із урахуванням заяви про зміну підстав позову, неправомірність оскаржуваного рішення представник позивача обґрунтовувала із посиланням на те, що рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 13.07.2020 прийнято на підставі рішення про заборону позивачу в`їзду на території України від 26.11.2019. Однак, на думку представника, рішення від 26.11.2019 не може бути підставою для скасування посвідки оскільки існувало на момент видачі посвідки (26.02.2020).

Також представник позивача звернула увагу на те, що позивач не вчиняв жодних дій які б загрожували національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав та законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні які б могли бути кваліфіковані як підстава для прийняття спірного рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 13.07.2020.

Ухвалою від 07.09.2020 провадження у справі зупинено до набрання чинності рішенням суду по справі № 120/4058/20-а, оскільки предметом оскарження у справі № 120/4058/20-а стало рішення відповідача про заборону позивачу в`їзду на території України від 26.11.2019 на підставі якого в подальшому йому скасовано посвідку на тимчасове проживання.

30.09.2020 на виконання ухвали від 07.09.2020 відповідачем подано додаткові докази.

Ухвалою від 28.01.2021 поновлено провадження у справі.

01.02.2021 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою від 19.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про розгляд справи за участю представника Управління.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові аргументи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

16.02.2020 громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 перетнув державний кордон України у напрямку «В`їзд» (а.с.11).

21.02.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про документування його посвідкою на тимчасове проживання в Україні з підставі возз`єднання сім`ї.

26.02.2020 ОСОБА_1 видано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_2 терміном дії до 25.02.2021 (а.с.9).

08.07.2020 на адресу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області надійшло подання Управління боротьби зі злочинами пов`язаних з торгівлею людьми ГУНП у Вінницькій області про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 (а.с.53).

Подання мотивовано тим, що згідно відомостей інтегрованої міжвідомчої інформаційно - телекомунікаційної системи «Аркан» щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, було встановлено, що ОСОБА_1 перетнув державний кордон України та в подальшому був документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_2 терміном з 26.02.2020 по 25.02.2021.

Однак рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2018 у справі № 127/23103/18 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., у зв`язку із чим рішенням відповідача від 26.11.2019 заборонено в`їзд в Україну громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 строком на три роки (а.с.53).

13.07.2020 заступником начальника Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області затверджено висновок про скасування та вилучення посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Висновком рекомендовано скасувати та вилучити посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_2 з посиланням на обставини які викладені у поданні ГУНП у Вінницькій області від 08.07.2020 та на підставі п.п. 4, 5 п. 63 Порядку № 322 (а.с.54).

В подальшому, 13.07.2020 Управлінням Державної міграційної служби України у Вінницькій області прийнято рішення № 0954 про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 .

Нормативною підставою прийняття рішення став п.п. 5 п. 63 Порядку № 322, який передбачає, що посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну.

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом від 15.07.2020 № 0501.5-4234/05.3-20 (а.с.55).

Позивач із рішенням від 13.07.2020 № 0954 не погодився та звернувся до суду із позовом про визнання його протиправним та скасування.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд зазначає наступне.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначений Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI (далі - Закон від 22.09.2011 № 3773-VI).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону від 22.09.2011 № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону від 22.09.2011 № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні - це іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону від 22.09.2011 № 3773-VI посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно до ч. 14 ст. 4 Закону від 22.09.2011 № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

Підстави та порядок видачі посвідки на тимчасове проживання врегульовані ст. 5 Закону від 22.09.2011 № 3773-VI.

У свою чергу механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання врегульований Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р № 322 (далі - Порядок № 322).

В силу п. 3 Порядку № 322, посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах тимчасово перебувають на території України.

Нормами п. 61 Порядку № 322 передбачено підстави для відмови в оформленні та видачі посвідки, норми пункту 63 Порядку № 322 передбачають підстави для скасування посвідки, а норми пункту 71 Порядку № 322 - підстави визнання її недійсною.

Проаналізувавши положення Закону від 22.09.2011 № 3773-VI та Порядку № 322 суд доходить висновку, що іноземцям які на законних підставах тимчасово перебувають на території України гарантується право на оформлення посвідки на тимчасове проживання. Посвідка - це документ, що посвідчує особу іноземця та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні. Законодавством передбачено підстави для відмови у видачі посвідки, її скасування та визнання недійсною. При цьому скасування та визнання недійсною посвідки - це різні за своїми підставами та порядком реалізації процедури.

У спірних правовідносинах відповідачем прийнято оскаржуване рішення від 13.07.2020 № 0954 про скасування позивачу посвідки на тимчасове проживання, а нормативною підставою прийняття рішення став п.п. 5 п. 63 Порядку № 322.

В силу норм п.п. 5 п. 63 Порядку № 322, посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну.

Відповідно до п. 64 Порядку № 322 рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Із тексту висновку від 13.07.2020 про скасування та вилучення посвідки № 800131257 від 26.02.2020 на тимчасове проживання в Україні громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 та відзиву на позовну заяву встановлено, що фактичною підставою для його прийняття стало рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 26.11.2019 про заборону позивачу в`їзду в України строком на три роки з 26.11.2019 по 26.11.2022.

У свою чергу, рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 26.11.2019 про заборону в`їзду в України строком на три роки (з 26.11.2019 по 26.11.2022) стало предметом оскарження у іншій адміністративній справі № 120/4058/20-а.

Оскільки рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 26.11.2019 про заборону в`їзду в України строком на три роки з 26.11.2019 по 26.11.2022, яке є підставою для прийняття оскаржуваного у цій справі рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про скасування посвідки на тимчасове проживання № 0954 від 13.07.2020, позивачем оскаржувалося в іншому судовому провадженні, при розгляді цієї справи суд не може повторно надавати оцінку підставам його прийняття, адже такі перевірені судом при розгляді справи № 120/4058/20-а.

З метою оцінки фактичних підстав для прийняття спірного рішення від 13.07.2020 № 0954, провадження у цій справі було зупинено та поновлено після набрання судовим рішенням у справі № 120/4058/20-а законної сили.

Встановлено, що Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.10.2020 по справі № 120/4058/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Однак, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.10.2020 та прийнято нову постанову, якою задоволено позовні вимоги. Визнано протиправним та скасовано рішення про заборону в`їзду в України, прийняте Управлінням Державної міграційної служби України у Вінницькій області 26.11.2019.

В силу ч. 1 ст. 325 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Згідно ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі № 120/4058/20-а набрала законної сили, а тому є обов`язковою для учасників справи та має приюдиційне значення.

Правовим наслідком скасування рішення суб`єкта владних повноважень про заборону в`їзду є втрата ним чинності з моменту прийняття такого рішення (26.11.2019). У такому разі скасоване рішення не може породжувати жодних правових наслідків від моменту його прийняття.

Отже, враховуючи протиправність рішення про заборону в`їзду в України, прийнятого Управлінням Державної міграційної служби України у Вінницькій області 26.11.2019 та його скасування у судовому порядку, суд дійшов висновку, що й похідне від нього рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 13.07.2020 є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Оцінюючи інші фактичні підстави зазначені у висновку від 13.07.2020 про скасування та вилучення посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд керується такими мотивами.

Як встановлено судом, у висновку від 13.07.2020 рекомендовано врахувати те що:

- позивачем вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за яке його постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2018 у справі № 127/23103/18 притягнуто до відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн.;

- з метою стягнення накладеного штрафу щодо позивача відкрито виконавче провадження № 58324666;

- відносно позивача 26.11.2019 Управлінням Державної міграційної служби України у Вінницькій області прийнято рішення про заборону в`їзду в України строком на три роки.

Тому у висновку рекомендовано скасувати та вилучити посвідку № НОМЕР_2 на підставі п.п. 4, 5 п. 63 Порядку № 322 (а.с.54).

Однак, приймаючи рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 13.07.2020 відповідачем застосовано лише одну із підстав, а саме п.п. 5 п. 63 Порядку № 322, у зв`язку із чи суд у цій справі надає оцінку лише підставам передбачених п.п. 5 п. 63 Порядку № 322.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 3. ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень полягає в дослідженні усіх обставин, що є істотними у процесі його прийняття, аналізі таких обставин та їх правової оцінки. Усі мотиви якими керується суб`єкт у процесі оцінки та аналізу обставин повинні бути чітко та повно відображені у рішенні. В такий спосіб зацікавленій особі створюються гарантії того, що навіть у випадку якщо рішення прийнято не на її користь, вона зможе оскаржити його, та обґрунтувати свою незгоду із одним чи декількома аргументами які чітко зазначені в рішенні.

Висновок узгоджується із нормами абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, в силу яких суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тому, важливим для обґрунтування висновків суду про правомірність чи неправомірність спірного рішення є дослідження лише тих нормативних підстав, які застосовані відповідачем у процесі прийняття рішення.

При цьому, суд зазначає, що як наслідок скасування у судовому порядку прийнятого відповідачем рішення від 26.11.2019, яке вказано як єдина підстава для прийняття спірного рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 13.07.2020, оскаржуване у цій справі рішення є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Більше того, усі фактичні обставини на які зіслався відповідач у висновку від 13.07.2020 (вчинення правопорушення, наявність відкритого виконавчого провадження, та інші) були підставою для прийняття рішення від 26.11.2019 про заборону позивачу в`їзду в України строком на три роки з 26.11.2019 по 26.11.2022 та досліджувались в іншій адміністративній справі № 120/4058/20-а, де суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 26.11.2019 про заборону в`їзду в України.

Тому, як рішення від 26.11.2019 так і обставини на яких воно ґрунтувалось не можуть бути підставою для скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 .

Окрім цього, суд враховує, що в силу п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

При розгляді цієї справи, суд дійшов висновку, що відповідач прийнявши щодо позивача рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 13.07.2020 вказаних законодавчих приписів не дотримався.

Судом встановлено, що рішення про заборону позивачу в`їзду в України строком на три роки з 26.11.2019 по 26.11.2022 було прийняте 26.11.2019.

Позивач перетнув державний кордон України у напрямку «В`їзд» 16.02.2020 (а.с.11).

Після цього, 21.02.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про документування його посвідкою на тимчасове проживання в Україні з підставі возз`єднання сім`ї, а 26.02.2020 ОСОБА_1 видано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_2 терміном дії до 25.02.2021 (а.с.9).

Відтак, на момент в`їзду позивача на територію України, звернення його із заявою про видачу посвідки та отримання позивачем посвідки на тимчасове проживання в Україні щодо нього було чинним рішення територіального органу ДМС про заборону в`їзду в України.

Відповідно до п.п. 2 п. 61 Порядку № 322, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли іноземець перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду.

В силу п.п. 8 п. 71 Порядку № 322, посвідка вилучається, визнається недійсною та знищується у разі оформлення посвідки з порушенням вимог законодавства.

Пунктом 72 Порядку № 322 передбачено, що у разі коли рішення про оформлення посвідки прийнято з порушенням вимог законодавства, керівник відповідного територіального органу/територіального підрозділу ДМС, керівник структурного підрозділу апарату ДМС проводить службову перевірку.

За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, який підписується працівником, що провів службову перевірку, та його безпосереднім керівником і погоджується керівником територіального органу ДМС, керівником структурного підрозділу апарату ДМС.

На підставі висновку посвідки, видані з порушенням вимог законодавства, визнаються недійсними за наказом ДМС.

Повідомлення про визнання наказом ДМС посвідки недійсною видається територіальним органом ДМС, визначеним у наказі ДМС, іноземцеві або особі без громадянства під розписку чи надсилається їм рекомендованим листом не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його отримання від ДМС.

Іноземець або особа без громадянства, посвідка яких визнана недійсною, повинні здати посвідку, зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України в семиденний строк з дня отримання повідомлення про це.

Отже, у разі коли на момент прийняття рішення про видачу позивачу посвідки на тимчасове проживання щодо нього було чинним рішення про заборону в`їзду, відповідач повинен був надати оцінку цій обставині з точки зору наявності підстав для відмови йому в оформленні або видачі посвідки. У тому випадку коли за наявності підстав для відмови у видачі посвідки, посвідка помилково видана, вона вважається такою, що оформлена з порушенням вимог законодавства. У свою чергу, оформлення посвідки із порушенням вимог законодавства може кваліфікуватися як підстава для визнання її недійсною, а рішення про це приймається за процедурою передбаченою п. 72 Порядку № 322.

Натомість, відповідач встановивши обставини, які могли б кваліфікуватися як підстава для визнання недійсною посвідки, прийняв рішення про її скасування, не врахувавши, що скасування та визнання недійсною посвідки - це різні за своїми підставами та порядком реалізації процедури.

Відтак, суд дійшов висновку, що у процесі прийняття оскаржуваного рішення № 0954 від 13.07.2020, відповідач діяв не у спосіб встановлений законом, що теж вказує на протиправність спірного рішення та наявність підстав для його скасування.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов про визнання протиправним та скасування рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 13.07.2020 підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 840,80 грн., належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 13.07.2020 № 0954 про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 (місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серія РС № С02161696);

Відповідач: Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050, ).

Суддя Богоніс Михайло Богданович