Справа № 295/11868/20
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

за участю секретаря Капустинської Г.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції України в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

30.09.2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3156391 від 18.09.2020 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнути судові витрати.

Мотивуючи свої вимоги тим, що постановою поліцейського роти 1 батальйону 4 управління патрульної поліції в Житомирській області Мишко Ю.С. серія ЕАМ №3156391 від 18.09.2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. ч. 1 ст. 122 КУпАП України за те, що 18.09.2020 року 19:56 годині в м. Житомирі по проспекту Незалежності 15, він керуючи ТЗ перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків чим порушив п.34 Правил дорожнього руху України. Позивач вважає, що вищевказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки він не порушував правил дорожнього руху та не перетинав подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, оскільки подвійна суцільна лінія дорожньої розмітки містила відповідний розрив для здійснення дозволеного повороту ліворуч та розвороту. Крім того позивач вказав, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, проте вчинення ним правопорушення не підтверджено жодними доказами окрім власної думки поліцейського який виніс оскаржувану постанову. Позивач підсумував, що зв`язок між його діями та наявністю правопорушення є об`єктивно не доведеним та не підкріплений будь - якими доказами і не може бути покладений в основу притягнення його до адміністративної відповідальності, до того ж оскільки постанова винесена з порушенням чинного законодавства, без урахування всіх наявних фактичних даних які існували на той момент то вона не може бути законною та підлягає скасуванню.

Від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без присутності позивача та його представника.

Представник Управління патрульної поліції України в Житомирській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання, призначене на 17.02.2021 року не з`явився, подав до суду письмові пояснення на позовну заяву.

У поясненнях на позов, представник відповідача вказав, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відбулося з дотриманням законодавства України, доказом вини та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у порушенні ПДР являється винесена у встановленому законом порядку постанова про справі про адміністративне правопорушення. Представник відповідача вказує, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (постанови) про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Розглянувши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як встановлено судом, постановою серії ЕАМ №3156391 від 18.09.2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Як вбачається з постанови, 18.09.2020 року 19:56 годині в м. Житомирі по проспекту Незалежності 15, ОСОБА_2 керуючи ТЗ перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків чим порушив п.34 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Разом з тим, пункт 1 статті 247 КУпАП вказує на те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Пункт 34 Правил дорожнього руху встановлює види і значення дорожньої розмітки.

Так зокрема, п.п. 34.1 Правил дорожнього руху визначено, що дорожня розмітка 1.3 (подвійна суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється, що передбачено п.34 Правил дорожнього руху.

У ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Крім того, відповідачем не надано суду доказів надіслання або вручення копії відзиву та доданих до нього документів позивачеві.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єкта приватного права, що знаходиться у нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного, слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку поліцейським Мишко Ю.С.) при прийнятті та складенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а в даному випадку унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу, об`єктивної сторони вчиненого правопорушення та вини особи у його вчиненні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення (пункт 23 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 липня 2006 року у справі Проніна проти України ).

Суд зазначає, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд звертає увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Слід зауважити, що відповідно до вимог статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, який би підтвердив факт порушення позивачем пункту п.34 ПДР України, а саме той факт, що позивач дійсно перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі Салабіаку проти Франції від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Як вказав Верховний суд у постанові по справі № 357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року підставою для накладення інспектором поліції штрафу може бути Фотом та відео фіксація, а також показання свідків. Візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті , встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленими статтями 283, 284 КУпАП. В ній зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства, в матеріалах справи відсутні будь - які об`єктивні дані, які б свідчили про те, що позивач дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зважаючи на викладене, з огляду на відсутність доказів, які б доводили в діях ОСОБА_1 , склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.122 КУпАП суд приходить до висновку, про те, що оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений ним за подання позовної заяви до суду в розмірі 420,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, 241, 246, 247 КАС України, ст.122 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції України в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАМ № 3156391 від 18.09.2020 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

Відповідач: Управління патрульної поліції України в Житомирській області (м. Житомир, вул. Покровська, 96, )

Суддя І.Г. Перекупка