Справа № 520/14663/2020
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
з питань залишення позовної заяви без розгляду
18 лютого 2021 р. Справа № 520/14663/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супруна Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження у підготовчому засіданні у м. Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду та клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин та залишення позовної заяви без розгляду у справі №520/14663/2020 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними пунктів наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 08.06.2020 року №217-АГ з адміністративно-господарської діяльності "Про результати службового розслідування", яким доручено начальнику штабу - першому заступника командира військової частини НОМЕР_2 підготувати клопотання до вищого командування, командира військової частини НОМЕР_4 , про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира танкової роти військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_1 та накласти на нього дисциплінарне стягнення у вигляді - "звільнення з військової служби через службову невідповідність";

- визнати протиправним та скасувати пункт 8 наказу командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 08.06.2020 року №217-АГ з адміністративно-господарської діяльності "Про результати службового розслідування", яким утримано суму в розмірі - 195965 гривень 39 коп. (сто дев`яносто п`ять тисяч дев`яносто шістдесят п`ять гривень) 39 копійок з командира танкової роти військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати пункт 10 наказу командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 08.06.2020 року №217-АГ з адміністративно-господарської діяльності "Про результати службового розслідування", яким доручено заступнику командира з морально-психологічного забезпечення направити через військову частину НОМЕР_4 матеріали службового розслідування до Державного бюро розслідувань для розслідування факту заподіяння істотної шкоди та притягнення до відповідальності винних у злочині передбаченого ч.3 ст.425 КК України (недбале ставлення військової службової особи до служби);

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України здійснити перерахунок грошового забезпечення командира танкової роти військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_1 та виплатити кошти, стягнуті з ОСОБА_1 на виконання пункту 8 наказу командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 08.06.2020 року №217-АГ з адміністративно-господарської діяльності "Про результати службового розслідування".

Позовна заява, вмотивована тим, що пункт 3 наказу командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 08.06.2020 року №217-АГ з адміністративно-господарської діяльності "Про результати службового розслідування", яким доручено начальнику штабу - першому заступника командира військової частини НОМЕР_2 підготувати клопотання до вищого командування, командира військової частини НОМЕР_4 , про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира танкової роти військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_1 та накласти на нього дисциплінарне стягнення у вигляді - "звільнення з військової служби через службову невідповідність", пункт 8 наказу командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 08.06.2020 року №217-АГ з адміністративно-господарської діяльності "Про результати службового розслідування", яким утримано суму в розмірі - 195965 гривень 39 коп. (сто дев`яносто п`ять тисяч дев`яносто шістдесят п`ять гривень) 39 копійок з командира танкової роти військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_1 та пункт 10 наказу командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 08.06.2020 року №217-АГ з адміністративно-господарської діяльності "Про результати службового розслідування", яким доручено заступнику командира з морально-психологічного забезпечення направити через військову частину НОМЕР_4 матеріали службового розслідування до Державного бюро розслідувань для розслідування факту заподіяння істотної шкоди та притягнення до відповідальності винних у злочині передбаченого ч.3 ст.425 КК України (недбале ставлення військової службової особи до служби) є протиправними та такими, що підлягають скасуванню в судовому порядку, оскільки, розслідування проведено поверхово, перевірка пояснень позивача щодо відсутності його вини у нестачі майна не проведена, акт перевірки відомостей про це не містить.

Як вбачається з матеріалів справи разом з позовною заявою представником позивача (Донець А.А.) подано заяву про поновлення строку звернення до суду.(а.с.11-13).

В обґрунтування заяви, вказано, що позивач не був ознайомлений із наказом командира військової частини НОМЕР_2 №2017-АГ від 08.06.2020, копію наказу з адміністративно господарської діяльності не отримував. Про існування наказу позивачу стало відомо з матеріалів кримінального провадження №0000073 лише 09.10.2020. Також, вказано, що наказом командира 46 ошб «Донбас» №29 від 18.05.2020 позивача направлено в розпорядження командира мінометної батареї, до виконання бойового завдання. Термін виконання до особового розпорядження. Вказано, що на час подання вказаної заяви, позивач бере участь у здійсненні заходів з забезпечення національної безпеки і оборони в Донецькій та Луганській областях. Крім того, вказано, що листом за вих№1071/24 від 18.09.2020 (отриманого 29.09.2020) відповідач відмовив надавати інформацію про службове розслідування, зокрема і копію оскаржуваного наказу №217-АГ від 08.06.2020, посилаючись на те, що вказані документи віднесені до інформації з обмеженим доступом.

Також, представником позивача ( ОСОБА_3 ) 18.01.2021 за вх.№01-26/3878/2021 подано відповідь на відзив, де надано зокрема письмові пояснення щодо строку звернення до адміністративного суду.(а.с.212-216).

Представник позивача, зазначає, що відповідачем не заперечується факт знаходження позивача в зоні ООС. Тобто, позивач згідно із бойовим розпорядженням з 20.05.2020 перебував зоні ООС до особового розпорядження (без кінцевої дати).

Також представник позивача зазначив, що відповідачем не надано доказів того, що позивач мав можливість вільно і безперешкодно залишати місце розташування (позиції) для того щоб скористатися послугами з надання правової допомоги та звернутися до суду з позовом в встановлений строк. Враховуючи викладене, просив суд визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк на оскарження наказу командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 08.06.2020 №217-АГ з адміністративно-господарської діяльності «Про результати службового розслідування».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.(а.с.38-40).

Крім того, вищевказаною ухвалою суду повідомлено учасників справи, що питання щодо поновлення строків звернення до суду з даним позовом буде вирішено у судовому засіданні.

Між тим, у матеріалах справи також наявне клопотання відповідача від 10.12.2020 (за вх.№01-26/98022/2020) викладене у відзиві на позовну заяву про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин і залишення позовної заяви без розгляду згідно зі змістом якого просив залишити позов без розгляду в зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.(а.с.69-78).

Копія вказаного (відзиву) клопотання з доданими до нього документами також були направлені позивачу та представнику останнього ( ОСОБА_4 ), що підтверджується фіскальними чеками від 09.12.2020 (ідентифікатор 55, 55).(а.с.79).

В обґрунтування зазначеного клопотання вказано, що в позові є посилання, що представник позивача звертався до відповідача із адвокатським запитом надати копію оскаржуваного наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 08.06.2020 № 217-АГ, який не був йому наданий в зв`язку з тим, що містить інформацію з обмеженим доступом. Крім того, вказав, що після завершення службового розслідування, позивачу були надані для ознайомлення матеріали службового розслідування та оскаржуваний наказ.

Також, представник відповідача зазначає, що позивачу, після видання оскаржуваного наказу, були надані для ознайомлення всі матеріали службового розслідування включаючи оскаржуваний наказ, проте він не поставив свій підпис на ньому для підтвердження факту ознайомлення. Вказано, що свій підпис він проставив лише на рішенні командира за результатами службового розслідування, копію якого сам і додав до позовної заяви. В зв`язку з цим, 09.06.2020 комісійно був складений акт про відмову позивача поставити підпис про ознайомлення з оскаржуваним наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 08.06.2020 № 217- АГ.

Отже, на думку представника відповідача, позивач був ознайомлений зі змістом оскаржуваного наказу ще 09.06.2020, а отже із цієї дати починається перебіг строку позовної давності.

У підготовче засідання призначене на 18.02.2021 о 12:00 год., позивач та представник останнього не з`явились про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

У свою чергу, представником позивача ( ОСОБА_3 ) 18.01.2021 за вх.№01-26/3880/2020 подано до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, в порядку письмового провадження на підставі наданих сторонами письмових доказів.(а.с.210).

У підготовче засідання призначене на 18.02.2021 о 12:00 год., представник позивача прибув, однак в ході підготовчого засідання був не допущений до участі у розгляді справи №520/14663/2020, у зв`язку із невідповідністю довіреності.

Так, ч. 7 ст. 243 КАС України, ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати, заносяться секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.

В подальшому, у підготовчому засіданні призначеного на 18.02.2021 о 12:00 год., протокольною ухвалою суду без видалення до нарадчої кімнати судом ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Як зазначалось вище, відповідно до ч. 7 ст. 243 КАС України, ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати, заносяться секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 4 КАС України ухвала - письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути клопотання учасників справи у порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи вищевказаних клопотань, суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 статті 122 КАС України).

Зі змісту положень ст. 122 КАС України вбачається, що початок перебігу такого строку обраховується з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа "Стаббігс та інші Проти Великобританії" рішення від 22.10.1996 року, справа "Z та інші проти Сполученого королівства" від 10.05.2001 року).

Суд наголошує на тому, що строк звернення обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У свою чергу слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі, що має місце у даному випадку, і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як встановлено судом, позивач звернувся до суду для оскарження пунктів 3,8,10 наказу від 08.06.2020 № 217-АГ, строк оскарження якого сплив 09.07.2020.

Водночас, інша позовна вимога позивача є похідною від даної позовної вимоги (зобов`язання вчинити певні дії).

З даною позовною заявою представник позивача діючи в інтересах позивача звернувся до суду 26.10.2020.

Однак, як зазначив позивач про існування спірного наказу він дізнався 09.10.2020, з матеріалів кримінального провадження №0000073.(абз.3 а.с.12).

В матеріалах справи міститься копія документа «Службове розслідування» по факту нестачі майна танкової роти що обліковується по службі РАО та технічний частині в/ч НОМЕР_2 , яке розпочато 11.05.2020 та закінчено 08.06.2020, рішенням командира вирішено зокрема:

- за порушення вимог ст. 11, ст. 58, ст. 111, ст. 112 Статуту внутрішньої служби ЗС України, порушення пункту 4 розділу І наказу МО України №359 від 29.06.2005 «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі зброї та боєприпасів у ЗС України» командиром танкової роти лейтенантом ОСОБА_1 внаслідок чого було завдано майнову шкоду державі, на підставі ст. 48,70 Дисциплінарного статуту ЗУ України та ст. 26 Статуту внутрішньої служби ЗУ України начальнику штабу- першому заступнику командира в/ч НОМЕР_2 підготувати клопотання до вищого командування, командира в/ч НОМЕР_4 , про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира танкової роти в/ч НОМЕР_5 лейтенанта ОСОБА_1 та накладення на нього дисциплінарне стягнення у вигляді «Звільнення з військової служби через службову невідповідність»;

- оголосити нестачу майна танкової роти в/ч НОМЕР_2 , що обліковується по службі РАО в/ч НОМЕР_2 в розмірі 188068 грн. 31 коп.;

- начальнику служби РАО військової частини НОМЕР_2 внести нестачу майна танкової роти в/ч НОМЕР_2 в розмірі 188068 грн. 31 коп. в книгу нестач служби РАО.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 , з матеріалами службового розслідування був ознайомлений після його завершення (09.06.2020), що підтверджується відповідною відміткою «з рішенням не згоден» та особистим підписом позивача.(а.с.27-28, 93-95).

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 08.06.2020 за №217-АГ «Про результати службового розслідування» вбачається, що зокрема:

службове розслідування завершено;

за порушення вимог ст. 11, ст. 58, ст. 111, ст. 112 Статуту внутрішньої служби ЗС України, порушення пункту 4 розділу І наказу МО України №359 від 29.06.2005 «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі зброї та боєприпасів у ЗС України» командиром танкової роти лейтенантом ОСОБА_1 внаслідок чого було завдано майнову шкоду державі, на підставі ст. 48,70 Дисциплінарного статуту ЗУ України та ст. 26 Статуту внутрішньої служби ЗУ України начальнику штабу- першому заступнику командира в/ч НОМЕР_2 підготувати клопотання до вищого командування, командира в/ч НОМЕР_4 , про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира танкової роти в/ч НОМЕР_5 лейтенанта ОСОБА_1 та накладення на нього дисциплінарне стягнення у вигляді «Звільнення з військової служби через службову невідповідність»;

на підставі ст. 13 Закону України №160-ІХ від 03.10.2019 «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі» утримати з грошового забезпечення лейтенанта ОСОБА_5 згідно чинного законодавства суму в розмірі 195965 грн. 39 коп.;

заступнику командира військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення довести наказ до відома особового складу, що його стосується.(а.с.29-31).

Так, зі змісту клопотання відповідача про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин і залишення позовної заяви без розгляду вбачається, що позивачу після видання оскаржуваного наказу, були надані для ознайомлення всі матеріали службового розслідування включаючи оскаржуваний наказ, однак позивач відмовився засвідчити свій підпис для підтвердження факту ознайомлення з оскаржуваним наказом.

Враховуючи викладене, 09.06.2020 комісійно був складений акт про відмову позивача у засвідченні підпису щодо ознайомлення з оскаржуваним наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 08.06.2020 №217-АГ.(а.с.82-83).

Зі змісту матеріалів справи, судом встановлено, що актом від 09.06.2020 «Про відмову від ознайомлення з наказом про результати службового розслідування» у присутності трьох військовослужбовців засвідчено факт відмови командира танкової роти військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_1 від ознайомлення під підпис з наказом про результати службового розслідування від 08.06.2020 №217-АГ з боку командира танкової роти військової частини НОМЕР_2 лейтенанта Семенова.(а.с.183).

Так, наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок № 608).

Відповідно до п. 1 розділу 5 Порядку за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Згідно з п. 1 розділу 6 Порядку за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

За п. 2 розділу 6 Порядку дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Як вже зазначалося, відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі, що має місце у даному випадку, і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Варто звернути увагу позивача на те, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій або допущення бездіяльності і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії чи допущено бездіяльність.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Варто звернути увагу на те, що принципом адміністративного судочинства є верховенство права, тоді як пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо захисту його прав та обов`язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за адміністративним позовом, однак це право не є абсолютним та може бути реалізовано лише у тому випадку, коли особою, яка звертається до суду, дотримано певні норма національного законодавства в частині вимог, передбачених для подання позовної заяви, у тому числі щодо дотримання учасником строку, визначеного національним законодавством для звернення до суду, що свідчить про забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, як складової верховенства права.

У даному випадку є очевидним, що відносно обставин передумов винесення спірного наказу позивачу було відомо щонайменше із службового розслідування зі змістом якого він був не згоден, про що був зроблений відповідний запис позивачем 09.06.2020р.(а.с.95)

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, актом від 09.06.2020 «Про відмову від ознайомлення з наказом про результати службового розслідування» у присутності трьох військовослужбовців засвідчено факт відмови командира танкової роти військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_1 від ознайомлення під підпис з наказом про результати службового розслідування від 08.06.2020 №217-АГ з боку командира танкової роти військової частини НОМЕР_2 лейтенанта Семенова.(а.с.183).

Отже, слід дійти висновку, що ще 09.06.2020 позивачу було достеменно відомо про існування спірного наказу, однак звернувшись до суду з даною позовною заявою 26.10.2020, позивачем пропущено відповідний строк звернення до суду.

Судом не береться до уваги посилання представника позивача з підстав знаходження позивача в зоні ООС до особового розпорядження (без кінцевої дати) згідно із бойовим розпорядженням командира 46 ошб «Донбас» №29 рд від 18.05.2020, як на підставу поновлення строку, оскільки не наведено у заяві про поновлення пропущеного строку жодних причин не можливості звернення до суду з даною позовною заявою через уповноваженого представника у встановлений Законом строк, у свою чергу звернувшись до суду 26.10.2020.

Як зазначає сам представник позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду, листом за вих№1071/24 від 18.09.2020 (отриманого 29.09.2020р.) відповідач відмовився надати інформацію про службове розслідування, зокрема і копію оскаржуваного наказу №217-АГ від 08.06.2020, посилаючись на те, що вказані документи віднесені до інформації з обмеженим доступом (абз.5 а.с.12), тобто представнику позивача було відомо про існування спірного наказу ще до направлення адвокатського запиту.

А відтак, з наведеного вбачається очевидний та значний пропуск позивачем місячного строку звернення до суду та відсутність будь-яких обставин, які б можна було вважати поважними для цілей поновлення строку звернення до суду.

Матеріалами справи даний висновок суду не спростовано та зворотного не доведено.

Згідно правової позиції Конституційного Суду України, наведеної у рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011, наявність законодавчо встановленого строку на звернення до суду не слід розглядати як обмеження права на судовий захист - законодавець в такий спосіб лише встановлює часові межі реалізації такого права.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що вказані представником позивача підстави для поновлення строку на звернення до суду з даним позовом не можуть бути визнані судом поважними.

У свою чергу, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 183 КАС України передбачено постановлення за результатами підготовчого провадження ухвали про залишення позову без розгляду.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, зважаючи на те, що після відкриття провадження у справі судом встановлено порушення позивачем місячного строку на звернення до суду, натомість в аспекті положень ч. 3 ст. 123 КАС України, позивачем не наведено та не доведено поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку, що позовну заяву на підставі п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України слід залишити без розгляду.

Частиною 3 ст. 240 КАС України встановлено, що про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 123, 180, 240, 243, 248, 250, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:
Заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду у справі №520/14663/2020 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними пунктів наказу та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними пунктів наказу та зобов`язання вчинити певні дії.

Клопотання представника Військової частини НОМЕР_2 про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин та залишення позовної заяви без розгляду у справі №520/14663/2020 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними пунктів наказу та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними пунктів наказу та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст ухвали складено та підписано 18.02.2021.

Суддя Ю. О. Супрун