Справа № 947/5484/21
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/5484/21
Провадження № 2-а/947/73/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Кирикової О.О.,

за участю сторін та їх представників:

представник позивача: Слюсарчук Оксани Володимирівни, діюча на підставі довіреності;

відповідач: громадянин Республіки Туреччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 );

за участю перекладача: Ляхової Наталії Сергіївни,

представника відповідача Тодоріка Костянтина Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі справу за адміністративним позовом

Одеського прикордонного загону

Південного регіонального управління

Державної прикордонної служби України

до громадянина Республіки Туреччини

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про затримання особи до завершення процедури розгляду заяви

про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2021 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява за позовною заявою Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Туреччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання відповідача до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що 25 листопада 2020 року, в пункті пропуску через державний кордон України «Чорноморський рибний порт» було виявлено особу, яка представилась як громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який намагався з приховуванням від проходження паспортного контролю незаконно перетнути державний кордон України в пункті пропуску через державний кордон України без дозволу відповідних органів влади. Своїми діями зазначений громадянин вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

25 листопада 2020 року на підставі п.14 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 261-263 КУпАП стосовно даного громадянина, який представився як громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було застосовано адміністративне затримання на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

27 листопада 2020 року за адміністративним позовом Одеського прикордонного загону по справі № 947/35366/20 Київським районним судом м. Одеси ухвалено рішення про затримання особи, яка представилась як громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації на строк достатній для ідентифікації особи, але який не може перевищувати шести місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме: з 25.11.2020 р. з 03.год. 30 хв.

30.11.2020 року начальником Одеського прикордонного загону було прийнято рішення про поміщення до державної установи «Миколаївський ПТПІ ДМС України» пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02.12.2020 року за № 1828/04-06 від ДУ «Миколаївський ПТПІ ДМСУ» надійшов лист про те, що згідно з дорученням ДМСУ від 11.03.2020 року № Д/3 7/1-20 «Про протидію поширення ГРВІ» розміщення іноземців здійснюється лише за погодженням з керівництвом ДМС.

27.11.2020 року затриману особу, яка представилась як громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було поміщено до ПТТ Подільського прикордонного загону Південного регіонального управління.

01.02.2021 року до Одеського прикордонного загону надійшла заява від адвоката Ковальської С.Є. Як стверджує представник позивача, адвокат надала оригінал паспортного документа на ім`я громадянина Республіки Туреччини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.02.2021 року Одеським прикордонним загоном направлено запит до Генерального Консульства Турецької Республіки в Одесі за № 21/839 від 04.02.2021 року про надання підтверджуючої інформації стосовно громадянства та анкетних даних особи яка назвалася громадянином Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Одеським прикордонним загоном 05.02.2021 року направлено донесення на начальника Подільського прикордонного загону про відібрання пояснень у іноземця (лист від 05.02.2021 року № 21/882).

08.02.2021 року під час перебування у пункті тимчасового тримання Подільського прикордонного загону Південного регіонального управління зазначений іноземець звернувся через адвоката Тодоріка К.В. з заявою- анкетою про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біженцем, або особою, що потребує додаткового захисту в Україні до ГУДМСУ в Одеській області, про що стало відомо з заяви адвоката Тодоріки К.В. від 09.02.2021 року, при надані до Одеського прикордонного загону до відома пакету документів на громадянина Туреччини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання розпорядження Одеського прикордонного загону, 08.02.2021 року представниками Подільського прикордонного загону відібрано у іноземця додаткові пояснення. З даного пояснення стало відомо, що при затриманні іноземець назвався громадянином Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 через побоювання за своє життя. Насправді він є громадянином Туреччини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до розпорядження начальника Одеського прикордонного загону від 08.02.2021 року № 11 «Про переміщення затриманих осіб» вказаного іноземця 11.02.2021 року з ПТТ Подільського прикордонного загону Південного регіонального управління направлено та поміщено до СП відділу прикордонної служби «Чорноморськ» Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління, який там перебуває по теперішній час.

Як стверджує представник позивача, 12.02.2021 року до Київського районного суду м. Одеси позивачем було подано адміністративний позов про затримання громадянина Туреччини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

12.02.2021 року Київським районним судом м. Одеси винесено ухвалу про відмову у відкритті провадження по справі № 947/5031/21 у зв`язку з тим, що інформація щодо встановлення особи відповідача, яка забезпечить його ідентифікацію та документування, відсутня. Відповідь на запит з Генерального Консульства Турецької республіки про надання підтверджуючої інформації стосовно громадянства та анкетних даних особи не отримана.

12.02.2021 року на адресу Одеського прикордонного загону з Генерального консульства Республіки Туреччина в м. Одесі надійшла відповідь на запит Одеського прикордонного загону стосовно громадянства та анкетних даних особи яка назвалася громадянином Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначену особу встановлено, нею є громадянин Республіки Туреччина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням того, особу яка назвалася громадянином Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифіковано, якою є громадянин Республіки Туреччина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким в свою чергу подано заяву-анкету про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біженцем, або особою, що потребує додаткового захисту в Україні до ГУДМСУ в Одеській області, яка по цей час не розгляд унта, представник позивача вважає за необхідне розглянути питання про затримання громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 17.02.2021 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити.

Відповідача та його представник заперечували проти задоволення позову, з підстав необґрунтованості.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, відповідача, перекладача, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала адміністративна справа №947/35366/20 за позовом Одеського прикордонного загіну Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України до особи, яка представилась як громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 про затримання з метою ідентифікації громадянина Сирійської Арабської Республіки HAMED ОСОБА_5 .

За наслідком розглядом вказаної справи 27.11.2020 року Київським районним судом міста Одеси було ухвалено рішення, яким затримано громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його ідентифікації на строк достатній для ідентифікації особи, але який не може перевищувати шести місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 25.11.2020р. з 03 год. 30 хв.

До зазначено висновку, суд дійшов на підставі того, що 25.11.2020р. о 03 год. 30 хв. в пункті пропуску через державний кордон «Чорноморський рибний порт» під час здійснення огляду вантажного транспортного засобу «Renault» д/н НОМЕР_1 з тентованим причепом д/н НОМЕР_2 , який прибув на т/х «Sea Partner» з республіки Туреччина, в причепі було виявлено відповідача, який представився громадянином Сірійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який намагався з приховуванням від проходження паспортного контролю незаконно перетнути державний кордон України в пункті пропуску через державний кордон України без дозволу відповідних органів влади.

Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

25.11.2020 р. на підставі п. 14. ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 261 - 263 КУпАП стосовно відповідача, який представився як громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було застосовано адміністративне затримання на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

25.11.2020 р. року у відношенні громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.204 - 1 КУпАП.

25.11.2020 р. за № 21/9506 про затримання відповідача, який представився як громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено Посольство Сирійської Арабської Республіки в Україні.

Станом на час подання позовної заяви, інформація щодо встановлення особи відповідача, яка забезпечить її ідентифікацію та документування в Одеському прикордонному загоні була відсутня.

В подальшому, як вбачається з наданих до суду доказів, 01.02.2021 року адвокат Ковальська С.Є., надала до Одеського прикордонного загону заяву, до якої надала оригінал паспортного документа на ім`я громадянина Республіки Туреччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.02.2021 року Одеським прикордонним загоном направлено запит до Генерального Консульства Турецької Республіки в м. Одесі № 21/839 про надання підтверджуючої інформації стосовно громадянства та анкетних даних особи, яка назвалася громадянином Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.02.2021 року на адресу Одеського прикордонного загону з Генерального консульства Республіки Туреччина в м. Одесі надійшла відповідь на запит Одеського прикордонного загону стосовно громадянства та анкетних даних особи яка назвалася громадянином Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначену особу встановлено, нею є громадянин Республіки Туреччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, як стверджує позивач, громадянин Республіки Туреччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до уповноваженого органу з заявою-анкетою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

За наслідком викладеного, позивач звернувся до суду з позовом про затримання громадянина Республіки Туреччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні у відповідності до ч.2 ст. 289 КАС України.

Частинами 1,2 статті 289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. (стаття 73 КАС України).

Відповідно до статті 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (стаття 75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (стаття 76 КАС України).

Отже, враховуючи інститут доказування в адміністративному судочинстві, доказуванню в цій справі підлягає доведенню, що відповідачем було вчинено порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

Суд зазначає, що оглянувши матеріали справи встановлено, що позивачем в порушення ч.1 статті 77 КАС України не надано до суду жодного належного і достовірного доказу на підтвердження вчинення відповідачем порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

Судом не приймаються посилання позивача, що такі обставини встановлені рішенням Київського районного суду міста Одеси від 27.11.2020 року по справі №947/35366/20, оскільки у відповідності до ч.4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, адвокат ОСОБА_6 , який діє від імені та в інтересах особи, яка ідентифікувала себе як громадянин Сірійської Арабської Республіки, ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України в повному обсязі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2021 року відкрито апеляційне провадження на підставі вказаної апеляційної скарги на рішення Київського районного суду міста Одеси від 27.11.2020 року по справі №947/35366/20.

Статтею 255 КАС України встановлено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

За наслідком вищевикладеного вбачається, що рішення Київського районного суду міста Одеси від 27.11.2020 року по справі №947/35366/20 не набрало законної сили, а відтак встановлені ним обставини не створюють преюдиційність під час розгляду цієї справи.

Позивачем в порушення ч.1 статті 77 КАС України також не надано до суду доказі вна підтвердження наслідків розгляду протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.204-1 КУпАП, складеного 25.11.2020 року у відношенні громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підтвердження притягнення останнього до адміністративної відповідальності за незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України.

Стосовно доводів позивача про наявність підстав затримання відповідача до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, суд вважає також безпідставними з огляду на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження звернення громадянина Республіки Туреччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до органів міграційної служби з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Судом не приймаються доводи позивача, що вищевказані обставини підтверджуються доданою до заяви анкетою від 08.02.2021 року, оскільки дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачем додано до позову лист з назвою «АNKET-TALEP», який складений 08.02.2021 року іноземною мовою, без надання належного засвідченого перекладу цього документу та без відомостей стосовно реєстрації вказаного листа уповноваженим на те органом.

Інших доказів матеріали справи на підтвердження вимог позивача, матеріали справи не містять.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час ухвалення рішення в цій справі, судом враховується, що стаття 26 Конституції України гарантує, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Іноземцям та особам без громадянства може бути надано притулок у порядку, встановленому законом.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод втілює основоположне право людини, а саме захист особи від свавільного втручання держави в її право на свободу. Підпункти з «a» до «f» пункту 1 статті 5 Конвенції містять вичерпний перелік дозволених підстав позбавлення свободи і жодне позбавлення свободи не буде законним, якщо не відповідатиме одній з цих підстав (рішення Європейського суду з прав людини в справі "Хлаіфія та інші проти Італії" (Khlaifia and Others v. Italy), пункт 88).

Один з винятків, що міститься у підпункті «f», дозволяє державі затримувати іноземців «з метою запобігання [їхньому] недозволеному в`їзду в країну» або «щодо яких провадиться процедура депортації або екстрадиції». Затримання заявників і тримання їх під вартою протягом відповідного періоду підпадало під дію підпункту «f» пункту 1 статті 5 Конвенції, оскільки ідентифікація заявників була першим і необхідним кроком під час будь-якої процедури щодо їхнього видворення (рішення Європейського суду з прав людини від 18 червня 2020 р. в справі "Нур Ахмед та інші проти України" (Nur Ahmed and others v. Ukraine), пункт 79, 103 (Заява № 42779/12 та 5 інших заяв).

Згідно п. 164 рішення Європейського суду з прав людини в справі "А. та інші проти Сполученого Королівства" (A. and Others v. the United Kingdom) будь-яке позбавлення свободи у відповідності до другої частини пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим лише до тих пір, поки йде процес депортації або екстрадиції. Якщо така процедура не виконується з належною ретельністю, позбавлення волі перестає бути допустимим відповідно до пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проаналізувавши усі наявні докази в матеріалах справи, суд доходить до висновку про необґрунтованість і недоведеність вимог позивача Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України та відсутності законних підстав для затримання громадянина Республіки Туреччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, за наслідного чого у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5-10, 77, 257-263, 242-243, 246, 295, 288, 289 КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: 65121, м. Одеса, вул. Левітана, 113) до громадянина Республіки Туреччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання особи до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу може бути подано в десятиденний строк із дня проголошення рішення.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Повний текст рішення суду складено 18.02.2021 року.

Головуючий Калініченко Л. В.