Справа № 520/14605/2020
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 лютого 2021 р. № 520/14605/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №172982 від 22.09.2020 року.

В обґрунтування позову зазначив, що згідно довіреності від 26.02.2008 року, виданої приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Черняєвою А.О., вказаний у приписі автомобіль (КАМАЗ, номер державної реєстрації НОМЕР_2 ), з 26 лютого 2008 року не належить ОСОБА_1 . Починаючи, з 03.02.2010 року ОСОБА_1 не є фізичною особою - підприємцем, що підтверджується копією постанови Харківського окружного адміністративного суду. Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 не є ані перевізником, ані роботодавцем водія, ані орендатором транспортного засобу, а отже постанову №172982 від 22.09.2020 року суб`єктом владних повноважень винесено протиправно. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що, водієм був саме ОСОБА_2 , якому позивач ніби то передав у тимчасове користування транспортний засіб. Наголосив, що власник транспортного засобу в разі передачі транспортного засобу в тимчасове користування зобов`язаний здійснювати перереєстрацію такого транспортного засобу, а водій, здійснюючи перевезення вантажів зобов`язаний надавати для перевірки не лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але й документи, на підставі яких на законних підставах використовується транспортний засіб. На підставі викладеного просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Керуючись приписами ст.ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Зазначена справа розглянута пізніше, оскільки довідкою від 18.02.2021 р. по справі 520/14605/2020 підтверджено, що суддя Полях Н.А. в період з 28.12.2020 р. по 17.01.2021р., 11.02.2021 р., 15.02.2021 р., 16.02.2021 р., перебувала у щорічній відпустці.

Суд наголошує, що відповідно до приписів ч. 6 ст. 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, керуючись Законом України "Про автомобільний транспорт", Порядком здійснення державного контролю та автомобільному транспорті, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 р., на підставі графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Луганській області у період з 10.08.2020 року по 16.08.2020 року з 00:00 по 24:00 та направлення на рейдову перевірку №58/1008-20 від 10.08.2020 р. співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Луганській області 10.08.2020 року проводилась рейдова перевірка на 131 км м а/д Н-26 "Чугуїв-Мілове".

Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013 року (далі за текстом Порядок № 422).

Відповідно до п.3, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки КАМАЗ 55118, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

В ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він належить позивачу.

У водія ОСОБА_2 рід час перевірки була відсутня товарно-транспортна накладна або інший документ на вантаж, які відповідно до ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" повинні знаходитись у водія і надаватися для перевірки інспектуючим особам.

Так, інспекторами був складений акт №236167 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 10.08.2020 р.

Водій зі змістом акту №236167 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 10.08.2020 р. був ознайомлений проте відмовився від підпису та дачі письмових пояснень по суті виявлених порушень, у зв`язку з чим відповідно до приписів п. 22 Порядку № 1567 співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Луганській області внесено відповідний запис.

Акт із супровідним листом було направлено на адресу позивача.

Повідомленням №68864/37/24-20 від 10.09.2020 року позивача було викликано на 22.09.2020 року для розгляду справи.

Позивач на розгляд справи не з`явився. За результатами розгляду справи, було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №172982 від 22.09.2020 р. за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та відповідно до ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Позивач не погодився із зазначеною постановою та з метою захисту порушених прав звернувся до Харківського окружного адміністративного суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному аналізі в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

Відповідно до п. 1 Положення, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У відповідності до п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3.

Розпорядженням КМУ № 1378-р від 16.12.2015 "Питання Державної служби з безпеки на транспорті" здійснення функцій і повноважень, покладених на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію), припинено та забезпечено можливість їх виконання Укртрансбезпекою.

З огляду на викладене, Укртрансбезпека під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт".

Згідно з положеннями статті 5 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Отже, приписи даного Закону розповсюджуються на правовідносини із перевезення пасажирів та вантажів.

Статтею 60 Закону №2344-III встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 15 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, окрім зазначених документів водій транспортного засобу повинен мати інші документи, передбачені законодавством.

24 червня 2010 року Міністерством транспорту та зв`язку України, на виконання вимог законодавства про автомобільний транспорт, видано указ № 385 про затвердження Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція № 385). яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, та поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Суд наголошує, що згідно довіреності від 26.02.2008 року, виданої приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Черняєвою А.О., вказаний у приписі автомобіль (КАМАЗ, номер державної реєстрації НОМЕР_2 ), з 26 лютого 2008 року не перебуває у користуванні ОСОБА_1 .

Окрім того, з 03.02.2010 року ОСОБА_1 , не є фізичною особою - підприємцем, що підтверджується копією постанови Харківського окружного адміністративного суду. Як вбачається з даної постанови суду, припинено підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ).

Отже, суд дійшов висновку, що у розумінні вищевикладених приписів законодавства, позивач не є ані перевізником, ані роботодавцем водія, ані орендатором транспортного засобу.

Разом з цим, абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарський штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно виніс спірну постанову. А, отже, для відновлення порушеного права позивача постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №172982 від 22.09.2020 року має бути скасована.

Разом із тим, суд зазначає, що вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав до суду достатні, беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірності його дій.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262,278, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №172982 від 22.09.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті (, просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісім сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 лютого 2021 року.

Суддя Н.А. Полях