Справа № 620/380/20
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 620/380/20

адміністративне провадження № К/9901/3843/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року, ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року, ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року, ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року, ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року

за позовом ОСОБА_1

до Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області

про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Оскаржувані постанова Шостого апеляційного адміністративного суду ухвалена 16 грудня 2020 року, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду прийнята 12 листопада 2020 року, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду прийнята 12 листопада 2020 року, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду прийнята 16 листопада 2020 року, а касаційна скарга надіслана скаржником до Верховного Суду 01 лютого 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що вищевказані оскаржувані судові рішення отримано ним 31 грудня 2020 року. На підтвердження вказаного клопотання касатором надано поштові конверти, в яких надійшли оскаржувані судові рішення зі штрих-кодовими ідентифікаторами.

Відповідно до частини другої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження та враховуючи те, що скаржником надано докази (поштові конверти зі штрих-кодовими ідентифікаторами), що підтверджують доводи вказаного клопотання, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року, ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року, ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року, ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року та наявність підстав для його поновлення.

Ухвалами Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня та від 30 червня 2020 року заяви позивача про відвід судді повернуто без розгляду.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня та від 30 червня 2020 року повернуто.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з неусуненням її недоліків.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року залишено без змін.

ОСОБА_1 не погодившись з ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року та від 16 листопада 2020 року, а також постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року, 01 лютого 2021 року подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий розгляд.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що вказані судові рішення мають виняткове значення для нього та правової системи загалом, а також становить значний суспільний інтерес

Колегія суддів перевірила наведені у касаційній скарзі міркування, додані до неї матеріали і дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження у цій частині слід відмовити з огляду на таке.

Частиною статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Положеннями частини другої цієї правової норми визначено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно з частиною першою статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 1) забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 2) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову; 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 6) передачі справи на розгляд іншого суду; 7) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 8) затвердження умов примирення сторін; 9) призначення експертизи; 10) визначення розміру судових витрат; 11) зупинення провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 14) внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення; 15) відмови ухвалити додаткове рішення; 16) роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 18) відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; 19) відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 21) повороту виконання рішення суду або відмови у повороті виконання рішення; 22) внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 23) окрема ухвала; 24) стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 25) накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу; 26) відмови у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження; 27) відновлення або відмови у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, враховуючи відсутність у Кодексі адміністративного судочинства України норми, яка б передбачала можливість оскарження ухвали суду першої інстанції про повернення без розгляду заяви про відвід судді, колегія суддів апеляційного суду дійшла вірного висновку, про повернення апеляційних скарг позивача на вказані судові рішення.

Крім того, згідно з пунктом 3 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2020 року вже було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року.

З урахуванням наведеного, зважаючи на наявність ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження на те саме судове рішення, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла вірного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за повторною апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року.

Щодо касаційного оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року, якою залишено без змін ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року про повернення позовної заяви позивачу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з наступного:

- позивач про порушення своїх прав дізнався з відповіді відповідача № 1015 від 18 липня 2019 року, але до суду звернувся 22 січня 2020 року, тобто, з пропуском строку, визначеного частиною другою статті 122 КАС України, не надавши при цьому заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду;

-30 квітня 2020 року ухвалою суду встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви;

-06 травня 2020 року позивачем отримано копію ухвали суду від 30 квітня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, станом на 18 серпня 2020 року, зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви не усунуто, жодних клопотань та/або заяв на адресу суду від позивача не надходило, що є підставою для повернення позовної заяви.

Відповідно до приписів частини першої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У свою чергу, положеннями частиною другою цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною шостою статті 121 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції, на підставі аналізу матеріалів справи та норм КАС України, дійшла вірного висновку, що суд першої інстанції мав процесуальні підстави для повернення позовної заяви, оскільки позивачем не було надано суду першої інстанції відповідного реагування на ухвалу про залишення позовної заяви без руху, з наданням відповідних обґрунтувань.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

У пункті 2 частини другої цієї статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, оскаржувані позивачем рішення (ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року та від 16 листопада 2020 року, а також постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року) є слушними, вмотивованими і такими, що ґрунтуються на законі. Правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Крім того, заявником не зазначено та необґрунтовано у касаційній скарзі виключних випадків для здійснення Верховним Судом касаційного перегляду вищевказаних судових рішень у справі № 620/380/20, а зазначені в касаційній скарзі міркування та судження не применшують правильності зазначених у них висновків.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження у частині оскарження позивачем ухвал Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року та від 16 листопада 2020 року, а також постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 27 січня 2021 року у справі № 640/3649/20, 16 лютого 2021 року у справі № 818/3587/15, від 17 лютого 2021 року у справі № 686/7028/13-а.

Щодо можливості касаційного оскарження ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року, ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року, ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року, ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

З вищенаведеного вбачається, що суд касаційної інстанції може здійснювати касаційний перегляд ухвали суду першої інстанції (передбаченої частиною другою статті 328 КАС України) виключно разом з судовим рішенням суду апеляційної інстанції, прийнятим за результатами її перегляду, у випадку, якщо таким рішенням ухвала суду першої інстанції залишена в силі.

Однак, з касаційної скарги вбачається, що скаржником оскаржуються лише ухвала Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року, ухвала Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року, ухвала Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року, ухвала Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року, апеляційний перегляд яких не відбувся.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження у частині оскарження ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року, ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року, ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року, ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року також необхідно відмовити.

Керуючись статтями 121, 248, 328, 329, 333, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання ОСОБА_1 та поновити строк на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року, ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року, ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року, ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі №620/380/20.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року, ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року, ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року, ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року, ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії.

3. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний

Н.В. Коваленко