Справа № 380/9392/20
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/9392/20
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
Львівський окружний адміністративний суд:
в складі головуючої судді Потабенко В.А.,
за участю секретаря судового засідання Олійник Л.В.,
представника позивача не прибув,
представника відповідача не прибув,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про стягнення виплати доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення, -
в провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України з такими вимогами:
- зобов`язати Департамент патрульної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 11.11.2015 по 31.12.2017 в сумі 6279,55 грн.;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 по жовтень 2017 включно в сумі 3357,17 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 адміністративний позов було задоволено частково. Зобов`язано Департамент патрульної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 11.11.2015 по 31.12.2017 включно. Зобов`язано Департамент патрульної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 по жовтень 2017 включно. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

16.01.2021 представник позивача подав клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу (вх. №2518), у якому представник позивача просить стягнути з Департаменту патрульної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Ухвалою від 21.01.2021 клопотання представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу призначено в судове засідання.

27.01.2021 відповідач подав клопотання про зменшення розміру заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу у справі №380/9392/20 (вх. №623 ел.), у якому просив відмовити у задоволенні клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу повністю.

Представник позивача в судове засідання не прибув. Причин неявки суду не повідомив.

Представник відповідача в судове засіданняне прибув. У клопотанні від 27.01.2021 (вх. №623 ел.) просив проводити розгляд заяви без участі представника відповідача.

При ухваленні додаткового рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 та п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

У свою чергу, компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому ст. 134 КАС України.

За змістом ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: копію договору про надання правової допомоги від 15.07.2020 (а.с. 14-15), ордер на надання правової допомоги серії ВС №1042001 (а.с.16), акт виконаних робіт від 15.01.2021, виписку за рахунками ФОП ОСОБА_2 за 06.08.2020.

З матеріалів справи вбачається, що професійну правову допомогу позивачу надавав адвокат ОСОБА_3 (далі Шпарик Н.В.) (свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю від 30.10.2017 серія ЛВ №000758) на підставі договору про надання правової допомоги від 15.07.2020.

Вид наданих позивачу послуг професійної правової допомоги, їх тривалість та вартість підтверджуєтьсяактом виконаних робіт від 15.01.2021.

Згідно з вказаним актом позивачу надано наступні послуги: підготовка та подання адвокатського запиту, тривалість 0,5 год., підготовка та подання адміністративного позову, тривалість 2 год., підготовка та подання відповіді на відзив, тривалість 0,5 год.

Відповідно до п.3.1 договору про надання правової допомоги, правнича допомога оплачується клієнтом у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень за годину надання правничої допомоги.

Таким чином, враховуючи затрачений час на правничу допомогу, розмір витрат становить 3000,00 грн.

На підтвердження оплати послуг за правову допомогу згідно з договором про надання правової допомоги від 15.07.2020 представник позивача долучив копію виписки за 06.09.2020.

З вказаної виписки видно, що ОСОБА_1 частково сплатив на рахунок ОСОБА_4 1500,00 грн. за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги від 15.07.2020.

Відповідач у клопотанні про зменшення розміру заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу у справі №380/9392/20 зазначав про відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат.

Суд зазначає, що ч.ч. 5, 6 ст. 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а.

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі (серед інших).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Водночас, відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, зменшення витрат на правову допомогу можливе лише у разі наявності клопотання сторони про їх зменшення внаслідок не співмірності.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 18.12.2018 по справі № 910/4881/18.

Аналізуючи наведене, суд зазначає, що у запереченнях відповідача жодних обґрунтованих доводів, які б вказували на неспівмірність суми витрат на професійну правничу допомогу не наведено.

Щодо доводів представника відповідача про відсутність документального підтвердженнявитрат на правову допомогу та розрахунку таких витрат, суд зазначив таке.

Суд наголошує, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зазначені норми (ст.ст. 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Отже, покликання представника відповідача на відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, як підставу для відмови у задоволенні заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства.

Вказане підтверджено висновками Верховного Суду, що викладені у постанові від 21.01.2021 у справі №280/2635/20.

Одночасно суд зазначає, що відповідач у своєму клопотанні не навів інших обґрунтованих доводів для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, суд вважає обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами понесені позивачем витрати на правничу допомогу.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань в користь позивача витрати на професійну правову допомогу в сумі 3000,00 грн.

За таких обставин, клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 143, 242-246, 252, 255, 257, 293, 295, п. 3 розділу VI Прикінцеві положення, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в :

клопотання представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про стягнення виплати доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України (, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) 3000 (три тисячі) гривень рівно судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.02.2021

Суддя Потабенко В.А.