Справа № 420/8619/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/8619/20

Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Одеса, 09 листопада 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення № 12 від 27.01.2020 року щодо утримання пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення №12 від 27.01.2020 року щодо утримання пенсії з позивача переплати в розмірі 20 % щомісячно за період з 13.09.2005 року по 31.12.2019 року; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2020 року, враховуючи її попередній розмір 5898, 95 грн.; виплати різниці у розмірі пенсії з 01.01.2020 року з урахуванням отриманих сум та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 26.08.2005 року отримувала пенсію за віком, однак з січня 2020 року розмір пенсії позивачки зменшився на 667 грн. Позивач зазначила, що з цих підстав звернулась до ГУПФУ в Одеській області із запитом з метою з`ясування причин зменшення розміру пенсії та отримала рішення №12 від 27.01.2020 року, відповідно до якого повідомлено, що у зв`язку з недостовірними даними ПАТ «Промінвестбанк» відповідач утримує з позивача 40580,21 грн. переплати за період з 13.09.2005 року по 31.12.2019 року. Також, позивач зазначила, що 15.08.2020 року вдруге отримала рішення ПФУ в Одеській області №12 від 27.01.2020 року, але в цьому рішенні змінилась сума переплати та стала складати 45811,18 грн. та мотивувальна частина рішення -«у зв`язку з наданням недостовірних даних пенсіонеркою ОСОБА_1 ». Позивач вважає, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, та завдає значних моральних страждань, що є підставою для стягнення моральної шкоди.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) №12 від 27 січня 2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсій ОСОБА_1 на суму переплати 40580, 21 грн., на суму переплати 45811, 18 грн. та на суму переплати 46 250, 64 грн.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) повернути ОСОБА_1 безпідставно утриману суму пенсії на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) №12 від 27 січня 2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсій на суму переплати 40580, 21 грн., на суму переплати 45811, 18 грн. та на суму переплати 46 250, 64 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління ПФУ в Одеській області звернулось до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок в частині задоволених позовних вимог, так як на думку апелянта, під час розгляду справи судом не було взято до уваги, що відповідно до п. 1 ст. 50 Закону № 1058-ІV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником завідомо недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Так, довідки про заробітну плату до Головного управління надані особисто позивачем, який цілком усвідомлював наслідки своїх дій. До того ж, єдиною особою, зацікавленою в отриманні пенсійного забезпечення в більшому розмірі є пенсіонер, в даному випадку позивачка. Крім того, пенсійні виплати мають постійний характер, а тому позивач не могла не звернути уваги на збільшений розмір пенсійних виплат. Посилаючись на вимоги ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст..ст. 1214, 1215 Цивільного кодексу України, апелянт вважає, що при винесенні спірного рішення від 27.01.2020р. № 12, згідно якого сума переплати склала 46 250,64 грн., діяло у межах своїх повноважень та на підставі діючого законодавства.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 (а.с.72).

Позивач є пенсіонером та отримує пенсію, яку призначено 25.10.2005 року відповідно до протоколу №46121 (а.с.69).

Відповідно до записів у трудовій книжці від 21.03.1980 року НОМЕР_2 , ОСОБА_1 у період з 01.02.1995 року по 08.05.1998 року працювала «Промінвестбанк України» (а.с.74-79).

Так, 20 жовтня 2005 року Філією Одеського центрального відділення «Промінвестбанку» видано ОСОБА_1 довідку № 07-01-08/172 про заробіток для обчислення пенсії, з сумою заробітку з розшифровкою (грн.) за період з січня 1997 року по квітень 1997 року та довідку від 20.10.2005 року вих. № 69-01-18/985 про суму заробітку з розшифруванням (а.с.84, 83). Коефіцієнт заробітної відповідно до цих довідок складав 4, 81950.

На підставі вказаних довідок позивачу обчислено розмір пенсії з урахуванням заробітної плати, визначеної за період з 01.05.1993 року по 30.04.1998 року згідно вказаних вище довідок.

Під час інвентаризації пенсійних справ Головним управлінням пенсійного фонду України в м. Києві проведено перевірку поданих позивачем довідок, виданих Філією Одеського центрального відділення «Промінвестбанку» ОСОБА_1 : від 23.08.2005 року № 07-01-08/172 про заробіток для обчислення пенсії, та від 20.10.2005 року вих. № 69-01-18/985 про суму заробітку з розшифруванням та встановлено відхилення у сумах заробітної плати, відображених у вказаних довідках для призначення (перерахунку) пенсії за період роботи з травня 1993 року по квітень 1998 року, про що складено акт №2071-2 від 30.10.2019 року, в якому зроблені такі висновки: перевіркою встановлено відхилення у сумах заробітної плати відображених у довідці про заробітну плату від 23.08.2005 року №07-01-08/172 від 01.09.2005 року №69-01-18/985 для призначення (перерахунку) пенсії гр. ОСОБА_1 за період роботи з травня 1993 року по квітень 1998 року та надано нову довідку про заробітну плату від 30.10.2019 року №04-6/30-1597 на гр. ОСОБА_1

Центральне об`єднане УПФУ в м. Одесі розпорядженням № 820335 від 23.01.2020 року здійснено перерахунок пенсії у зв`язку з коригуванням показника середнього заробітку (а.с.92).

27 січня 2020 року ГУПФУ в Одеській області прийнято рішення №12 про утримання надміру виплачених сум пенсії, відповідно до якого встановлено суму переплати пенсії 40580,21 грн., що утворилась за період з 13.09.2005 року по 31.12.2019 року, у зв`язку з недостовірними даними ПАТ «Промінвестбанк», сума переплати у розмірі 40580,21 грн. підлягає поверненню (а.с.122).

Також у рішенні зазначено, що відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру в наслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно. У разі ненадходження від пенсіонера коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття цього рішення утримувати переплату в розмірі 20 % пенсії щомісячно, починаючи з 01.02.2020 року до повного погашення.

Сума переплати в розмірі 40580,21 грн. підтверджена розрахунком пенсійних виплат по особовому рахунку НОМЕР_3 ОСОБА_1 .

В матеріалах пенсійної справи міститься повідомлення про доведення до відома ОСОБА_1 , що відбулись зміни, а саме на заміну рішення ГУПФУ в Одеській області прийнято рішення №12 від 27 січня 2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсії, відповідно до якого встановлено суму переплати пенсії 40580,21 грн. встановлена нова сума переплати у розмірі 45 811,18 грн., у зв`язку з помилкою у розрахунку переплати та зміною підстави прийняття рішення: у зв`язку з наданням недостовірних даних по заробітної платі пенсіонером (а.с.126).

Крім того, позивачу втрете було надіслано рішення про утримання виплачених сум пенсій від 27 січня 2020 року № 12 на суму 46 250, 94 грн., у зв`язку з наданням недостовірних даних по зарплаті пенсіонером (а.с. 146).

Як зазначив відповідач у відзиву на позовну заяву, рішення про утримання виплачених сум пенсій від 27 січня 2020 року № 12 є на суму 46 250, 94 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в оскаржуваному рішенні відповідач не навів обґрунтованих обставин щодо зловживання з боку пенсіонера при зверненні його із заявою про призначення пенсії та допустимими доказами не підтверджено обізнаність позивача щодо невідповідності даних довідки про заробітну плату, на підставі яких призначено пенсію, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення ГУПФУ в Одеській області №12 від 27 січня 2020 року є протиправним та підлягає скасуванню.

До того ж, суд першої інстанції також звернув увагу на те, що відповідачем було видано три рішення за № 12 від 27 січня 2020 року з різними сумами утримання та підстав їх прийняття за одними і тими же обставинами, які судом відхилені та визнані протиправними, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку, що для ефективного захисту прав позивача, керуючись ст. 9 КАС України, необхідно вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ України в Одеській області про утримання надміру виплачених сум пенсій № 12 від 27 січня 2020 року на суму переплати 40580, 21 грн., на суму переплати 45811, 18 грн. та на суму переплати 46 250, 64 грн.

З огляду на визнання протиправним та скасування рішення ГУПФУ в Одеській області №12 від 27 січня 2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсії, суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги про зобов`язання здійснити порахунок та виплати різниці у розмірі пенсії належать задоволенню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 безпідставно утриману суму пенсії на підставі рішення ГУПФУ в Одеській області №12 від 27 січня 2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсії.

До того ж, враховуючи відсутність у матеріалах адміністративної справи доказів на підтвердження заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань та причинного зв`язку між діями відповідача і отриманням моральної шкоди, суд попередньої інстанції відмов у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення частини позовних вимог, вважає його вірним виходячи з наступного.

За змістом ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058- IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - - Закон № 1058).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058, виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

За приписами п. 1 ст. 50 Закону №1058, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Як встановлено ч.2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі Закон № 1788), підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Приписами ст. 103 Закону № 1788 передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Статтею 60 Закону № 1058-ІV визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Тобто, надмірно виплачені суми можуть бути утримані із пенсії за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Однак, відповідальність може бути покладена на громадянина на підставі частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ виключно в наслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.

Водночас, механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за № 374/7695.

У відповідності до п. 3 цього Порядку, повернення коштів проводиться відповідно до статті 103 Закону № 1788 у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо.

Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).

З наведених вище норм слідує,що надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за № 374/7695, вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

При цьому, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером двома шляхами:

у добровільному порядку (зі згоди пенсіонера);

стягуються в примусовому порядку на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку (без згоди пенсіонера).

Таким чином, чинним законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника.

Між тим, відповідальність може бути покладена на громадянина на підставі частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ виключно внаслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.11.2019 року по справі № 639/9467/16-а.

Апеляційний суд звертає увагу, що в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Разом з тим, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону № 1058 та статтею 103 Закону № 1788, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону № 1788 є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру.

Зазначений правовий висновок узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними зокрема у постановах від 25.10.2016 (справа № 686/26486/14-а) та від 25.09.2018 (справа №340/644/15-а).

Враховуючи викладене, судом першої інстанції обґрунтовано було зазначено, що відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Таким чином, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

З матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що позивачу здійснено перерахунок та утримання пенсії за результатами перевірки, відповідно до якої встановлено, відхилення у сумах заробітної плати відображених у довідці про заробітну плату від 23.08.2005 року №07-01-08/172 від 01.09.2005 року №69-01-18/985 для призначення (перерахунку) пенсії гр. ОСОБА_1 за період роботи з травня 1993 року по квітень 1998 року та надано нову довідку про заробітну плату від 30.10.2019 року №04-6/30-1597 на гр. ОСОБА_1 , на підставі якої здійснено перерахунок пенсії.

Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, суд першої інстанції виходив з презумпції дійсності документів, наданих для призначення пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Колегія суддів підтверджує, що відповідачем жодним чином не доведено фактів та не надано на їх підтвердження доказів, що позивач навмисно надала пенсійному органу довідки про заробіток плату з невірними показниками.

З урахуванням вказаного, зважаючи на відсутність в оскаржуваному рішенні обґрунтованих обставин щодо зловживання з боку саме пенсіонера ОСОБА_1 при зверненні її із заявою про призначення пенсії та допустимих доказів обізнаності позивачки щодо невідповідності даних довідки про заробітну плату, на підставі яких призначено пенсію, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про протиправність рішення ГУПФУ в Одеській області №12 від 27 січня 2020 року, у зв`язку із чим наявні підстави для його скасування.

Колегія суддів також вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності у даному випадку підстав для виходу за межі позовних вимог відповідно до ст.. 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача та визнання протиправним та скасування рішення ГУПФ України в Одеській області про утримання надміру виплачених сум пенсій № 12 від 27 січня 2020 року на суму переплати 40580, 21 грн., на суму переплати 45811, 18 грн. та на суму переплати 46 250, 64 грн., з огляду на те, що відповідачем було видано три рішення за № 12 від 27 січня 2020 року з різними сумами утримання та підстав їх прийняття за одними і тими же обставинами, які судом відхилені та визнані протиправними.

Враховуючи зазначене вище, також є правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимоги позивачки про зобов`язання здійснити перерахунок та виплати різниці у розмірі пенсії належать задоволенню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 безпідставно утриману суму пенсії на підставі рішення ГУПФУ в Одеській області №12 від 27 січня 2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсії, з огляду на встановлену у ході розгляду даної справи протиправність рішення ГУПФУ в Одеській області №12 від 27 січня 2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсії та його скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи в межах заявлених вимог, правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року у справі № 420/8619/20- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 19 лютого 2021 року.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.