Справа № 826/16082/18
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Київ № 826/16082/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А., секретар судового засідання Новаковська І.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Київхліб" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкової консультації, зобов`язання вчинити дії,

за участю представників:

позивача - адвокат Симбірцев Є.В.;

відповідача - Шкварун О.А.

Приватне акціонерне товариство "Київхліб" звернулось до суду з позовом про:

- скасування Індивідуальної податкової консультації Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 23.05.2018 №2278/ІПК/28-10-01-03-11, яка винесена відносно Приватного акціонерного товариства "Київхліб";

- зобов`язання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби надати індивідуальну податкову консультацію на питання поставлені Приватним акціонерним товариством "Київхліб" у своєму зверненні від 10.05.2018 №04/899.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва: від 08.10.2018 - відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснювати судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено строки для подання заяв по суті; від 06.09.2019 - задоволено клопотання представника ПАТ "Київхліб", постановлено здійснювати судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судому засіданні. Судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Підставами позову зазначено надання відповідачем податкової консультації, яка не відповідає вимогам Податкового кодексу України та не містить відповіді на всі поставлені позивачем питання.

Відповідачем подано відзив, відповідно до якого позов не визнано. У відзиві зазначено, що зміст індивідуальної податкової консультації містить обґрунтування застосування норм законодавства та висновків з питань практичного використання таких норм конкретному платнику податків у визначеному колі правовідносин, що відповідає вимогам Податкового кодексу України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд установив.

10.05.2018 р. ПАТ "Київхліб" звернулось до відповідача із запитом щодо отримання індивідуальної податкової консультації:

1. Чи має право Підприємство на застосування прискореної амортизації основних засобів четвертої групи, які відповідають вимогам пункту 43 підрозділу 4 розділу XX Кодексу, якщо в грудні 2016 року була часткова попередня оплата такого обладнання, а остаточна оплата (в тому числі додаткові витрати), фактичне отримання від постачальника та введення в експлуатацію обладнання відбулось після 01.01.2017.

2. Чи має право Підприємство застосовувати положення пункту 43 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу в частині нарахування амортизації відповідно до встановлених мінімально допустимих строків амортизації (два роки) основних засобів четвертої групи (машини та обладнання) незалежно від строку корисного використання таких основних засобів з метою амортизації у бухгалтерському обліку?

3. Які документи підтверджують що основні засоби не були введені в експлуатацію та не використовувались на території України?

4. Чи має право підприємство під час розрахунку амортизації за прямолінійним методом щодо основних засобів четвертої групи починаючи з 01.01.2017 застосовувати строк амортизації, який більший за мінімально допустимий два роки, а саме 28 місяців? Якщо так, то в якому рядку відображати інформацію щодо нарахованої амортизації по такому обладнанню: код рядка А4 чи А4.1 Додатка AM до рядка 1.2.1 додатка РІ до рядка ОЗ РІ Податкової декларації з податку на прибуток підприємства?

За результатами розгляду звернення, відповідачем сформовано податкову консультацію від 23.05.2018 №2278/ІПК/28-10-01-03-11, в якій зазначено, що оскільки критерії, встановлені пунктом 43 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, не виконуються (частина вартості обладнання була сплачена на користь виробника у 2016 році), то платник податку на прибуток не може застосовувати метод прискореної амортизації до такого обладнання з використанням мінімально допустимого строку амортизації, що дорівнює двом рокам.

Приватне акціонерне товариство "Київхліб", не погоджуючись з податковою консультацією від 23.05.2018 №2278/ІПК/28-10-01-03-11, звернулось з позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд ураховує таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Згідно зі статтею 52 ПК України:

за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом (пункт 52.1);

податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2)

за вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов`язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства (пункт 52.3).

У пункті 53.1 статті 53 ПК України визначено наслідки застосування податкових консультацій, зокрема, не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

На думку суду, під час надання податкової консультації контролюючий орган має не лише проаналізувати усі норми, що регулюють спірні правовідносин, та норми, на які посилається заявник у своєму зверненні з урахуванням тих чи інших обставин, але й дослідити додані до звернення документи, у тому числі із можливим витребуванням додаткових документів в рамках строку розгляду такого виду звернення.

Право на оскарження податкової консультації до суду та правові наслідки судового розгляду закріплені у пункті 53.3 статті 53 ПК України, згідно з яким платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду (абзац другий другий пункту 53.3 статті 53 ПК України).

За змістом наведених норм, податкова консультація (допомога контролюючого органу) надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надана така консультація. При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення конкретному платнику податків по конкретній нормі закону. При цьому повторна консультація може бути надана в разі скасування первинної податкової консультації.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності наданих податковим органом у податковій консультації роз`яснень, стосовно застосування пункту 43 підрозділу 4 розділу XX ПК України.

Відповідно до пункту 43 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" ПК України платники податку на прибуток під час розрахунку амортизації за прямолінійним методом щодо основних засобів четвертої групи можуть використовувати починаючи з 01.01.2017 мінімально допустимий строк амортизації, який дорівнює два роки, якщо витрати на придбання таких основних засобів понесені (нараховані) платником податків після 01.01.2017 та в разі, якщо для таких основних засобів забезпечується одночасне виконання встановлених Кодексом вимог:

не були введені в експлуатацію та не використовувалися на території України;

введені в експлуатацію в межах одного з податкових (звітних) періодів, починаючи з 01.01.2017 до 31.12.2018;

використовуються у власній господарській діяльності та не продаються або не надаються в оренду іншим особам (за винятком платників податків, основним видом діяльності яких є послуги з надання в оренду майна).

Під час застосування положень пункту 43 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" ПК України норми пункту 138.3 статті 138 ПК України не застосовуються в частині нарахування амортизації відповідно до встановлених мінімально допустимих строків амортизації основних засобів.

Відповідачем у податковій консультації зазначено, що оскільки критерії, встановлені пунктом 43 підрозділу 4 розділу XX Кодексу не виконуються (частина вартості обладнання була сплачена на користь виробника у 2016 році), то платник податку на прибуток не може застосовувати метод прискореної амортизації до такого обладнання з використанням мінімально допустимого строку амортизації, що дорівнює двом рокам.

Суд погоджується з таким висновком контролюючого органу, позаяк можливість застосування мінімально допустимого строку амортизації пов`язується з умовою, відповідно до якої витрати на придбання таких основних засобів понесені (нараховані) платником податків мають бути здійснені після 01.01.2017.

Загальний порядок розрахунку амортизації основних засобів або нематеріальних активів для визначення об`єкта оподаткування встановлений пунктом 138.3 статті 138 ПК України, за яким розрахунок амортизації основних засобів або нематеріальних активів здійснюється відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 14.1.138 пункту 14.1 статті 14 ПК України, підпунктами 138.3.2-138.3.4 пункту 138.3 статті 138 ПК України (підпункт 138.3.1 пункту 138.3 статті 138 ПК України);

У підпункті 138.3.3 пункту 138.3 статті 138 ПК України визначені групи основних засобів (інших необоротних активів) та мінімально допустимі строки їх амортизації у податковому обліку.

Отже, у податковому обліку мінімально допустимі строки амортизації визначаються за групами основних засобів (необоротних активів).

У бухгалтерському обліку згідно з "Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 №92 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.05.2000 за №288/4509 встановлено, що нарахування амортизації здійснюється протягом строку корисного використання (експлуатації) об`єкта, який встановлюється підприємством/установою (у розпорядчому акті) при визнанні цього об`єкта активом (при зарахуванні на баланс), і призупиняється на період його реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання та консервації.

Водночас підпунктом 138.3.3 пункту 138.3 статті 138 ПК України встановлено, що у разі коли строки корисного використання (експлуатації) об`єкта основних засобів в бухгалтерському обліку менше ніж мінімально допустимі строки амортизації основних засобів та інших необоротних активів, то для розрахунку амортизації використовуються строки, встановлені цим підпунктом.

У разі коли строки корисного використання (експлуатації) об`єкта основних засобів в бухгалтерському обліку дорівнюють або є більшими, ніж ті, що встановлені цим підпунктом, то для розрахунку амортизації використовуються строки корисного використання (експлуатації) об`єкта основних засобів, встановлені в бухгалтерському обліку.

З огляду на наведене правове регулювання, суд погоджується з висновком відповідача зазначеним у податковій консультації, відповідно до якого, якщо встановлений платником податку в бухгалтерському обліку строк корисного використання (експлуатації) об`єкта основних засобів більше мінімально допустимих строків амортизації, встановлених у податковому обліку для групи, до якої належить такий основний засіб, то для розрахунку амортизації з метою визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток використовуються строки корисного використання (експлуатації) об`єкта основних засобів встановлені в бухгалтерському обліку.

Індивідуальна податкова консультація не може складатись лише з послідовного цитування нормативних актів і не містити остаточних та чітких висновків. Тобто, індивідуальна податкова консультація не повинна сама по собі давати привід для подвійного тлумачення зазначеного в тексті консультації. Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актам.

Суд вважає, що при наданні податкової консультації відповідачем надано відповідь на питання, яке ставилось платником податків, податкова консультація містить чіткий опис порушених позивачем питань стосовно застосування пункту 43 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України та вказано про неможливість застосовування платником податку методу прискореної амортизації до відповідного обладнання з використанням мінімально допустимого строку амортизації, що дорівнює двом рокам, роз`яснено загальний порядок амортизації.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування податкової консультації, зареєстрованої в Єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій від 23.05.2018 №2278/ІПК/28-10-01-03-11, у зв`язку із чим відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Оскільки вимога про зобов`язання відповідача надати нову податкову консультацію з урахуванням висновків суду є похідною від попередньої вимоги, в задоволенні якої відмовлено, відповідно вимога про зобов`язання надати нову консультацію задоволенню не підлягає.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3524,00 грн. (платіжне доручення від 20.09.2018 №ПТ009063). Оскільки в задоволенні позову відмовлено, відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати присудженню та розподілу не підлягають.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Київхліб" (ідентифікаційний код 00381574, місцезнаходження: 04080, місто Київ, вулиця Межигірська, будинок 83).

Відповідач - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (ідентифікаційний код 39440996, місцезнаходження: 04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11-Г).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділ VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 17 лютого 2021 року.

Суддя В.А. Донець