Справа № 532/2107/20
Суддя: Назарьова Л. В.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Назарьової Л. В.,

з участю секретаря судового засідання - Маляренко І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі:

- поліцейський роти № 1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції - Старостен- ко Є. Т.,

- Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції Полтавської області капрала поліції Старостенка Єгора Тарасовича та Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції Полтавської області про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

Встановив:

17 листопада 2020 року, позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції Полтавської області капрала поліції Старостенка Єгора Тарасовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

Так, 13 листопада 2020 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки VOLVO FH 13.440, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , із напівпричіпом Meiller mhks 41-3s, з державним номерним знаком НОМЕР_2 в м. Кременчуку по вул. Чкалова, 188 був зупинений відповідачем, який не пояснюючи причину зупинки, потребував у нього товаро-транспортну накладу з метою перевірки перевантаженості автомобіля. Після надання ТТН працівник поліції пересвідчився, що перевантаження автомобіля відсутнє та повідомив позивача, що на нього буде складено протокол за пошкоджений підкрилок на причепі вантажного автомобіля, оскільки останній порушив п.31.4.7.е ПДР. На пояснення позивача про те, що підкрилок наявний, однак пошкоджений при русі в м. Кременчук шляхом попадання у вибоїну, а стан пошкодження не є такою, що перешкоджає рухові та що недоліки будуть усунені невідкладно після повернення до місця розвантаження, оскільки у нічний час магазини та СТО зачинені, відповідач не реагував та склав постанову серії ЕАМ № 3423496 від 13.11.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

ОСОБА_1 вважає дану постанову незаконною, оскільки на місці зупинки відповідачем належним чином не було встановлено склад правопорушення та не доведено відповідними доказами винність позивача у вчиненому, а тому останній прохає суд скасувати постанову про визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та закрити провадження по справі.

Відповідачі, поліцейський батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції Полтавської області капрал поліції Старостенко Єгор Тарасович та представник Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції Полтавської області подали до суду відзиви на адміністративний позов, в якому зазначили, що водій ОСОБА_1 , у темну пору доби в м. Кременчуку по вул. Чкалова, 188 керував транспортним засобом марки VOLVO FH 13.440, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , із напівпричіпом Meiller mhks 41-3s, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , на якому на задньому правому колесі був відсутній передбачений конструкцією задній захисний пристрій та бризковик, чим порушив п. 31.4.7. "е" ПДР України, що підтверджується відеозаписом, доданим до відзиву, тому оскаржувана постанова складена та винесена відповідно до вимог законодавства, у зв`язку з чим в задоволенні позову прохали відмовити.

18 січня 2021 року позивачем надано суду відповідь на відзив, в якій він вказував, що відповідач не надає суду доказів, які встановлюють його вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Доданий до суду диск не є належним доказом, а тому суд просить суд задовольнити позовні вимоги.

09 лютого 2021 року відповідач надав суду клопотання, в якому вказав, що позивачем при користуванні транспортним засобом не було дотримано обов`язку перевірки перед вирушенням в дорогу технічного стану транспортного засобу та стеження за ним в дорозі, окрім того працівниками поліції не було зафіксовано, що позивач після виявлення технічних несправностей рухався якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, тому йому слід відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Наданий суду диск є оригіналом ( відображенням) електронного документу.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 листопада 2020 року провадження по справі відкрито. До участі у справі залучено Батальйон патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції Полтавської області.

Позивач, ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та прохав справу розглянути без його участі.

Відповідачі, поліцейський БПП у м. Кременчук УПП Полтавської області Старостенко Є. Т., а також представник Батальйону ПП у м. Кременчук УПП Полтавської області. будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, однак при подачі до суду відзивів, прохали суд розглянути справу без їхньої участі.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАМ № 3423496 від 13.11.2020 року про накладення адміністративного стягнення визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що 13 січня 2021 р. о 01:58:43 годині він керував вантажним транспортним засобом марки VOLVO FH державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом Meiller mhks 41-3s, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , на якому на задньому правому колесі був відсутній передбачений конструкцією задній захисний пристрій та бризковик, чим порушив п. 31.4.7. "е" ПДР України. До ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с.9).

За ч. 1 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 31.4.7.е ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Статтею 10 ЗУ «Про дорожній рух» визначено, що до компетенції власників транспортних засобів належить: здійснення заходів щодо розвитку, експлуатації та утримання у справному технічному стані транспортних засобів; перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Вимоги щодо безпечності технічного стану колісних транспортних засобів встановлюються Національним стандартом України «Колісні транспортні засоби» ДСТУ 3649:2010. Відповідно до п. 6.8.12 ДСТУ на КТЗ категорій N2, N3, О3, О4 випуску після 2002 року, обов`язково має бути задній захисний пристрій, або елементи конструкції, які виконують його функцію. Згідно п. 6.8.13 КТЗ ДСТУ 3649:2010 КТЗ мають бути обладнані за конструкцією пристроями захисту від викидання з-під колес КТЗ сторонніх предметів і бруду. Ширина цих пристроїв має бути не менше ніж ширина встановлених шин.

Статтею 222 КУпАП визначені повноваження Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 122 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.283 КУпАП передбачається, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що в матеріалах адміністративної справи, відповідачем, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, було надано до суду пояснення ОСОБА_1 та DVD диск з відеозаписом виявлення факту адміністративного правопорушення (а.с.25, 29).

Як вбачається з відеозапису, наданого відповідачем на DVD диску, на ньому зафіксовано вантажний транспортний засіб з напівпричіпом Meiller mhks 41-3s, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , в якого на задньому колесі відсутній передбачений конструкцією задній захист та бризковик. На місці зупинки ОСОБА_1 свою вину не визнає та пояснює, що пошкодження виникло під час руху та він рухається додому для усунення недоліків, оскільки в зв`язку з нічним часом усунути пошкодження іншим чином він не може.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України"Про електронні довірчі послуги".

Наданий відповідачем відеозапис на DVD-диску підпадає під визначення електронного доказу встановлене ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом відповідача або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого - ознаки цифрового підпису автора.

Судом встановлено, шляхом огляду змісту DVD-диску, що на відеозаписі відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення копії відеозапису.

Таким чином, наданий суду відеозапис не є допустимим доказом в розумінні ст. 74 КАС України.

Суд зазначає, що до матеріалів справи не надано носій на який безпосередньо здійснений запис правопорушення, який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу.

Аналогічну позицію вказує і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № П/811/76/17 від 19.06.2018 року, де зазначено, що електронний документ є належним доказом по справі лише за наявності обов`язкових реквізитів, у тому числі електронного підпису автора або підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Стосовно письмових пояснень ОСОБА_1 , доданих до постанови, суд зазначає, що вони написані нерозбірливим почерком, що не дає змоги встановити їх зміст. Окрім того, їх наявність не дає змоги суду встановити склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що несправності виникли під час руху та він рухався до місця ремонту.

Згідно п. 31.5 ПДР України у разі виникнення у дорозі несправностей, зазначених у п. 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п.9.9. та 9.11 цих Правил.

Пунктом 9.9. в ПДР України передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено ПДР.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 після виникнення несправностей не дотримався вище вказаних вимог. Відеозапис під час руху транспортного засобу суду не надано. Із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він рухався до місця ремонту.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, та те, що достатніх доказів вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП суду не надано, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати, а провадження по справі - закрити.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Згідно ст. 2 Закону України "Про судовий збір", платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №543/775/17 визначено правову позицію, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України "Про судовий збір" , які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з нормами п. 5 ч. 2 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", яка відповідно до вказаної вище постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 543/775/17 підлягає застосуванню при поданні позовів у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, визначено, що ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць - 2102 грн. 00 коп.

Відтак, оскільки розмір судового збору який підлягав сплаті при поданні позовної заяви становить 420 грн. 40 коп.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при подачі позову до суду ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, на даний час судом прийнято рішення про задоволення позову в повному обсязі, тому із Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 19, 20, 71, 77, 99, 139, 222, 252, 251, 283, 286, КАС України, суд

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції Полтавської області капрала поліції Старостенко Єгора Тарасовича та Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції Полтавської області про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії поліцейського батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції Полтавської області капрала поліції Старостенка Єгора Тарасовича, що полягають у винесенні відносно ОСОБА_1 постанови від 13.11.2020 року серії № 3423496 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 гривень.

Скасувати постанову поліцейського серії ЕАМ № 3423496 від 13.11.2020 року про накладення адміністартивного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340, 00 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути із Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань, на користь держави, судовий збір у розмірі 424,40 (чотириста двадцять чотири гривні сорок копійок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до другого апеляційного адміністративного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_1 ;

відповідачі:

- поліцейський роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Старостенко Єгор Тарасович, юридична адреса: м. Кре- менчук вул. 40 років ДАІ,3 Полтавської області;

- Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, , юридична адреса: м. Кременчук вул. 40 років ДАІ,3 Полтавської області;

Суддя