Справа № 360/4917/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2021-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 лютого 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4917/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач) в просить суд:

- визнати протиправними дії Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо зменшення позивачу розміру відсотку з 90 % до 62% від винагороди працюючого на відповідній посаді судді при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Луганського апеляційного суду № 111 від 05.03.2020;

- зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від суддівської винагороди діючого судді, зазначеної у довідці Луганського апеляційного суду № 111 від 05.03.2020 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона звільнена з посади судді Апеляційного суду Луганської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови Апеляційного суду Луганської області № 118 від 15.09.2016 відрахована зі штату суду у зв`язку із звільненням з посади судді за заявою про відставку.

З вересня 2016 року знаходиться на обліку та отримує довічне грошове утримання судді у відставці у відповідача.

Позивачу призначена виплата довічного грошового утримання судді у відставці щомісяця у розмірі відсотка від заробітку працюючого судді - 90%, що підтверджено протоколом про при значення та виплати з вересня 2016 року.

Відповідачем неодноразово здійснювався перерахунок суми довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від заробітку працюючого судді у зв`язку зі змінами складових грошового забезпечення працюючого судді.

05.03.2020 позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок суми довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Луганського апеляційного суду.

08.05.2020 відповідачем прийнято рішення № 36, яким позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці зв`язку із відсутністю порядку проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020.

03.09.2020 Луганським окружним адміністративним судом задоволено позовну заяву позивача та зобов`язано відповідача здійснити позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Луганського апеляційного суду від 05.03.2020 № 111, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

09.10.2020 відповідачем відносно позивача прийнято рішення про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Луганського апеляційного суду від 05.03.2020 № 111, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Оскільки в рішенні суду відсоток суддівської винагороди для виплати довічного грошового утримання судді у відставці не зазначено відповідачем проведено перерахунок з урахуванням п. 3 ст. 142 розділу X Закону № 1402-VIII від 02.06.2016 у розмірі 62 % від розміру зазначеної у довідці суддівської винагороди, а не в розмірі 90 %, які були визначені самим же відповідачем при призначені довічного грошового утримання при виході у відставку.

Отже, відповідачем застосовано інший розмір відсотків, як то передбачено зараз Законом України № 1402-VIII (з урахуванням змін, внесених згідно із Законом України від 06.12.2016 1774-VIII та у редакції Закону України від 21.12.2016 № 1798-VIII). Відповідач у своєму рішенні не вказав мотиви та підстави на яких зменшено розмір відсотка від заробітку працюючого судді з 90% до 62%.

З посиланням на норми Конституції України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів" позивач вважає дії відповідача протиправними.

Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області позов не визнало, про що через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) 11.01.2021, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (арк. спр. 28-32).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що позивач перебуває на обліку відповідача з вересня 2016 року та з 19.09.2016 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII), в редакції, чинній на час виходу у відставку. На момент призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці його виплата регулювалась Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності 30.09.2016.

Розпорядженням від 20.09.2016 № 164535 позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % від суддівської винагороди з 19.09.2016 (розмір відсотків розраховано виходячи із стажу роботи судді, який складає 26 років 04 місяці 29 днів).

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, в редакції чинній на час виходу у відставку, передбачалось, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.

05.03.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою, зареєстрованою в формі № 10 під № 825, та довідкою про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05.03.2020 № 111 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно Закону № 1402.

Рішенням від 08.05.2020 № 36 відповідач відмовив позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за заявою від 05.03.2020. Не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі № 360/2935/20 (далі - рішення суду від 03.09.2020), що набрало законної сили 06.10.2020, позов позивача до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 08.05.2020 № 36 про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці позивачу; зобов`язано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Луганського апеляційного суду від 05.03.2020 № 111 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 19.02.2020.

На виконання рішення суду від 03.09.2020, на підставі довідки Луганського апеляційного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05.03.2020 № 111, в якій вказано розмір суддівської винагороди станом на 18.02.2020 для позивача в сумі 208098,00 грн., відповідач 09.10.2020 прийняв рішення № 99 «Про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно з рішенням суду» починаючи з 19.02.2020. Перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці здійснено у відповідності до вимог ст. 142 Закону № 1402-VIII. При здійсненні перерахунку відповідач зменшив розмір щомісячного довічного грошового утримання з 90 % суддівської винагороди до 62 % суддівської винагороди.

Рішення відповідача від 09.10.2020 № 99 отримано позивачем 16.10.2020.

Після проведеного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розмір останнього склав 129020,76 грн. Відповідно до рішення від 09.10.2020 № 35 у ІКІС ППВП ПФУ загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 62, стаж на посаді судді 26 років 04 місяці 29 днів.

На виконання рішення суду від 03.09.2020 відповідач за період з 19.02.2020 по 31.10.2020 нарахував до виплати позивачу 610301,20 грн.

Зазначене підтверджується довідкою від 29.12.2020 про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 31.12.2020.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу XII Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VІІІ зі змінами.

Отже, після визнання неконституційними положень пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VІІІ позивач, як суддя у відставці, набув з 19.02.2019 право на перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VІІІ, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді

З дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон № 1402-УІІІ не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Отже, саме з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 у позивача виникає право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402-VІІІ.

Таким чином порядок проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 встановлений безпосередньо статтею 142 Закону № 1402-VІІІ.

За таких обставин на позивача розповсюджується загальні правила нарахування щомісячного грошового утримання судді у відставці, передбачені ст. 142 Закону №1402-VІІІ

Щодо розміру щомісячного грошового утримання, слід зазначити наступне, частиною 3 статті 142 Закону № 1402-VІІІ передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Отже з 19.02.2020 Законом №1402-VІІІ передбачено нові правила розрахунку розміру щомісячного грошового утримання.

Для встановлення відсоткового відношення у 90% відповідних сум грошового забезпечення, як просить позивач у позовних вимогах у справі, що розглядається, вимоги до стажу судді 40 років (50% за 20 років + 20 років х 2% за кожен повний рік = 90%).

За розрахунком стажу страховий стаж позивача складає 44 років 11 місяці 11 днів, у тому числі стаж на посаді безпосередньо судді 26 років 04 місяці 29 днів (повних 26 років)/

Враховуючи приписи частини 3 статті 142 Закону № 1402-VІІІ, та, що стаж роботи позивача на посаді судді складає 26 повних років роботи, то розмір щомісячного довічного грошового утримання має складати 62 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50% + (6*2%) = 62 %, виходячи з розрахунку стажу судді), а не 90 відсотків від суддівської винагороди діючого судді, зазначеної у довідці Луганського апеляційного суду № 111 від 05.03.2020, як просить позивач у своєму позові.

За таких обставин, відповідач вважає за доцільним зазначити, що в частині не здійснення перерахунку у розмірі 90% грошового утримання судді, відповідач діяв у рамках Закону та правомірно. Оскільки виконав рішення суду від 03.09.2020 щодо перерахунку позивачу щомісячного довічного утримання судді з 19.02.2020 виходячи з розрахунку стажу судді, який прямо врегульовано ч. 4 ст. 142 Закону № 1402-VІІІ.

Для забезпечення виплати в листопаді 2020 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за Рішенням від 03.09.2020 відповідачем в підсистемі ІКІС ПФУ: ППВП створено додатковий паспорт та проведено нарахування за період з 19.02.2020 по 31.10.2020 в сумі 610301,20 грн, відомості в електронному вигляді передані Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області. Заявку на фінансування нарахованої виплати в розмірі 610301,20 грн сформовано в підсистемі ІКІС ПФУ: ППВП та включено до потреби у фінансуванні пенсійних виплат на листопад 2020 року.

Відповідач просить Суд звернути увагу на те, що заборгованість перед позивачем, нарахована на виконання рішення суду від 03.09.2020, за період з 19.02.2020 по 31.10.2020 в сумі 610301,20 грн, 15.10.2020 включено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1 (відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649). Реєстраційний номер 75010.

У листопаді 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Луганській області позивачу профінансовано виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за листопад 2020 року в сумі 129020,76 грн.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 22.12.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 21-23).

Ухвалою суду від 21.01.2021 ухвалено подальший розгляд адміністративної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк. спр. 42).

Позивач та представник відповідача у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, представник відповідача просив розглядати справу без його участі.

Згідно з частиною третьою статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина дев`ята статті 205 КАС України).

З огляду на положення статті 205 КАС України справу розглянуто за відсутності сторін у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , є суддею у відставці, є внутрішньо переміщеною особою та отримує щомісячне довічне грошове утримання, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України (арк. спр. 14), картки фізичної особи- платника податків (арк. спр. 15), довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 16).

19.09.2016 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії, а саме щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (арк. спр. 54, 56) надавши розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 19.09.2016 № 1/931/16.

Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 19.09.2016 № 1/931/16 , апеляційним судом Луганської області здійснено розрахунок стажу судді станом на 16.09.2016 який складає 26 років 04 місяці 26 днів (арк. спр. 56 зв.б.).

Розпорядженням від 20.09.2016 № 164535 позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % від суддівської винагороди з 19.09.2016 (арк. спр. 33-34, 51-53).

В період з 2016 по 2019 роки позивач зверталась до відповідача із заявами про перерахунок пенсії, та відповідачем здійснювався перерахунок пенсії позивача з розрахунку стажу судді 26 років 04 місяці 26 днів (арк. спр. 57-74).

14.01.2020 позивач звернулась із заявою про перерахунок грошового утримання, зареєстрованою за номером 151/31, надавши довідку про суддівську винагороду № 3 від 09.01.2020 (арк. спр. 74 зв.б.-75).

Відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 3 від 09.01.2020, суддівська винагорода складає 62429,40 грн, з яких: посадовий оклад - 34683,00 грн, доплата за вислугу років 80% - 27746,40 грн (арк. спр. 75 зв.б.).

Відповідно до протоколу про призначення пенсії від 08.05.2020 позивачу перераховано довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % від суддівської винагороди (арк. спр. 76 зв.б.-77).

05.03.2020 позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку із визнанням неконституційним Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 положень пункту 25 Розділу XІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIІІ від 02.06.2016 надавши довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 111 від 05.03.2020 (арк. спр. 77 зв.б.-78).

Відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 111 від 05.03.2020, суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 208098,00 грн, з яких: посадовий оклад - 115610,00 грн, доплата за вислугу років 80% - 92488,00 грн (арк. спр. 78 зв.б.).

Рішенням «Про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 » від 08.05.2020 № 36 позивачу відмовлено у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання (арк. спр. 79 зв.б. - 80).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 в адміністративній справі № 360/2935/20 позов ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 08.05.2020 № 36 про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ; зобов`язано Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Луганського апеляційного суду від 05.03.2020 № 111 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 19.02.2020 (арк. спр. 9-13).

Рішенням «Про перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду» від 09.10.2020 № 99 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з урахуванням раніше проведених виплат (арк. спр. 17, 35, 83 зв.б. -84).

Згідно з протоколом призначення пенсії від 09.10.2020 позивачу перераховано щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, у розмірі 62% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді (арк. спр. 18, 36, 81 зв.б. - 82).

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

З вищевказаних обставин судом з`ясовано, що предметом спору у цій справі є правомірність зменшення відповідачем відсоткового значення розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з якого обчислюється розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача, за наслідками здійсненого на виконання рішення суду у справі №360/2935/20 перерахунку.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Також у статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням (пункт 4 частини п`ятої).

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон № 1402-VIII.

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Згідно з частиною першою статті 142 Закону № 1402-VIІІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина друга статті 142 Закону № 1402-VIІІ).

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону № 1402-VІІI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

Законом України від 16.10.2019 № 193-IX "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07.11.2019, виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, якими передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:

а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Досліджуючи поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний Суд України у мотивувальній частині Рішення від 14.12.2011 № 18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у своїх Рішеннях, а саме: від 24.06.1999 № 6-рп/99, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 01.12.2004 № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11.10.2005 № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18.06.2007 № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22.05.2008 № 10-рп/2008, а також у Рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Так, Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону № 1402-VIII зі змінами.

У вказаному рішенні (пункти 15-17) зазначено, що згідно з положеннями пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп/2013).

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці; право судді у відставці на пенсійне забезпечення або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості; щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу; конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (абзаци п`ятий, шостий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013). Конституційний Суд України зазначив, що розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесяти п`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом № 1402-VIII.

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

У зв`язку з викладеним Конституційний Суд України Рішенням від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним.

Згідно з частиною першою статті 91 Закону України від 13.06.2017 № 2136-VIII "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 єдиною нормою, яка визначає порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, здійснення її перерахунку є стаття 142 Закону № 1402-VІІI.

Разом з тим, суд вважає помилковим посилання позивача на те, що такий перерахунок має бути здійснений, виходячи з 90% від суддівської винагороди працюючого судді.

Так, позивач у своєму позові просить здійснити перерахунок грошового утримання судді у відставці на підставі частини четвертої статті 142 Закону № 1402-VIII, якою передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, частиною третьою цієї статті визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Вищевказана норма неконституційною не визнавалась.

Суд вважає за необхідне зазначити, що перерахунок грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді без врахування положень частини третьої статті 142 Закону № 1402-VІІI, ставить діючих суддів у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за .

Крім того, до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного Закону, а не вибірково положення з різних законів.

При цьому абзацом четвертим пункту 34 розділу ХІІ Закону № 1402-VIІІ визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Наведені норми неконституційними не визнавалась.

Тобто при здійсненні обрахунку стажу, що дає право на відставку, необхідно враховувати порядок призначення (обрання) судді на посаду вперше, оскільки при призначенні (обранні) суддів на посаду вперше до стажу, необхідного для зайняття посади судді, застосовувалися різні вимоги, які діяли на момент такого призначення (обрання).

Разом з цим суд зазначає, що Постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25.01.2008 затверджено Порядок надання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за № 200/14891 (далі - Порядок № 3-1).

Позивач звільнилась у відставку 08.09.2016, отже судом застосовується Порядок № 3-1 в редакції, чинній на час звільнення позивача та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Пунктом 2.1 Порядку № 3-1 передбачалось, що до заяви про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці додаються такі документи, зокрема, розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 3).

Пунктом 3.1 розділу IIІ Порядку № 3-1 визначено, що уповноважена особа впродовж двох робочих днів після видання наказу про відрахування судді зі штату суду на підставі акта Верховної Ради України або Президента України про звільнення у зв`язку з поданням заяви про відставку, у тому числі у відставку за станом здоров`я, що перешкоджає продовженню виконання обов`язків, і припинення виплати щомісячного довічного утримання працюючому судді, оформляє необхідні документи, готує подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 4), ознайомлює з ними суддю у відставці і направляє їх до органу, що призначає щомісячне довічне утримання.

Судом встановлено, що разом з документами про призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області надано розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 19.09.2016 за підписом голови апеляційного суду Луганської області Гаврилюка В.К. та начальника відділу з питань персоналу Бурлакової Н.В. (арк. спр. 56 зв.б.).

Відповідно до вказаного розрахунку усього стаж роботи судді станом на 16.09.2016 становить 26 років 04 місяці 26 днів.

Зазначений розрахунок, який є обов`язковим додатком до Порядку 3-1, виданий апеляційним судом Луганської області та не підлягає правовій рецензії зі сторони Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області.

Позивачем не надано доказів того, що ним оскаржувався зазначений порядок та судом встановлено інший стаж роботи позивача, який дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Визначення стажу робити позивача на посаді судді не є предметом цього спору.

Пунктом 1 розділу II Порядку № 3-1 визначено, що заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді КСУ) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

Згідно з пунктом 4 розділу II Порядку № 3-1 перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вже було зазначено раніше, згідно з частиною третьою статті 142 Закону № 1402-VІІI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Як вбачається з довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05.03.2020 № 111, виданої Луганським апеляційним судом, суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 18.02.2020 складає 208098,00 грн, з яких: посадовий оклад - 115610,00 грн, доплата за вислугу років 80 % - 92488,00 грн.

Судом встановлено, що відповідачем розраховано стаж позивача, як судді у відставці який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 62 відсотків з урахуванням виключно стажу судді 26 повних років, що відповідає даним, вказаним у розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 19.09.2016.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що відповідачем здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 62 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50 % (20 років роботи) + 12 % (6 років роботи на посаді судді понад 20 років х 2 % грошового утримання судді)), що відповідає вимогам статті 142 Закону № 1402-VІІI та матеріалам пенсійної справи.

Отже, судом встановлено, що при здійсненні позивачу з 19.02.2020 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідачем чинне законодавство не порушено, а тому у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Разом з цим суд вважає за необхідне підкреслити, що абзацом четвертим пункту 34 розділу ХІІ Закону № 1402-VIІІ визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Отже, у випадку якщо позивач незгоден з визначенням його стажу судді він має право звернутись до суду за останнім місцем роботи із заявою про видачу оновленого розрахунку з подальшим його наданням до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Статтею 139 КАС України не передбачено відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору у випадку відмови у позові.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн, що підтверджено квитанцією від 16.12.2020 № 0.0..1 (арк. спр. 8), витрати зі сплати якого покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (ідентифікаційний код 41245565, місцезнаходження: 93010, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Студентська, буд. 35) про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива