Справа № 160/13617/20
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі - відповідач, Департаменту соціального захисту населення), в якій позивач просить:
- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації провести розрахунок вартості автомобіля "Славута" - ЗАЗ-110308-44, 2010 року випуску, номер кузова: VIN- НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього особою з інвалідністю, та надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 дозвіл на перереєстрацію такого автомобіля після сплати до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, вартості автомобіля з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього особою з інвалідністю.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує про те, що відмова у наданні дозволу на перереєстрацію автомобіля у зв`язку з тим, що відсутній факт реєстрації позивача по місцю реєстрації померлої бабусі, є протиправною. Вказує, що відповідно до ч. 2 ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зазначено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі.
Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження 25.11.2020 року, однак правом на подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) та надання доказів по справі не скористався. З клопотанням про продовження строку для надання відзиву до суду не звертався.
Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Частиною 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ухвалою суду від 18.01.2021 року суд призначив подальший розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Підготовче засідання у справі призначив на 11.02.2021 року об 10:30 год.
Витребував від ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії
- усіх сторінок паспорта позивача;
- довідки з місця реєстрації померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про її зареєстроване та фактичне місце проживання на день її смерті;-
-довідки про склад сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із зазначенням усіх осіб, які були зареєстровані та фактично мешкали разом із померлою на день її смерті.
05.02.2021 року від позивача на адресу суду надійшли витребувані судом докази.
Позивач в судове засідання 11.02.2021р. не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до п. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин та керуючись приписами ч.9 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказах. На підставі приписів ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є прямим онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 18.05.2020 року Верхньодніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного Міжрегіонального управління.
Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №595045 ОСОБА_1 встановлена 3 група інвалідності з 01.09.2020 року на строк до 01.09.2021р.
Померла ОСОБА_2 була зареєстрована в т.ч. на день смерті і фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 у своєму власному будинку, що підтверджується довідками від 04.02.2021 року №269 та №268.
Зі змісту довідки №269 також вбачається, що ОСОБА_2 за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 ) була зареєстрована одна.
Згідно довідки №365 від 15.02.2021 року ОСОБА_2 була зареєстрована в т.ч. на день смерті і фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 у своєму власному будинку. На день смерті гр. ОСОБА_1 фактично проживав за адресою АДРЕСА_1
ОСОБА_2 , 09.12.2010 року була забезпечена як інвалід війни першої групи автомобілем "Славута" - ЗАЗ-110308-44, 2010 року випуску, номер кузова: V1N- НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 , виданого Дніпродзержинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області.
Відповідно до довідки №4095 від 07.11.2006 року, виданої Виконавчим комітетом Верхньодніпровської міської ради позивач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому ОСОБА_1 був вписаний в графу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «особливі примітки» як особа, що має право керування транспортним засобом.
У вересні 2020 року, після смерті бабусі, позивач звернувся з клопотанням до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації з проханням надати дозвіл на переоформлення транспортного засобу, автомобіля "Славута"-ЗАЗ-110308-44, 2010 року випуску, номер кузова: VIN- НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Листом від 28.09.2020р. за №7022/0/192-20 Департамент соціального захисту населення повідомив, що оскільки на час смерті інваліда війни позивач не був зареєстрованим за вказаною адресою, а тому йому рекомендували звернутися з даним питанням до суду та просити суд зобов`язати відповідача переоформити транспортний засіб на ім`я ОСОБА_1 .
Наведені обставини обумовили факт звернення позивача до суду з даним позовом.
Дослідивши обставини по справі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини 3 статті 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" №875-XII (далі - Закон №875-XII), після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів її сім`ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.3 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 999) до членів сім`ї особи з інвалідністю належать громадяни України, які проживають разом з нею, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми, а також на інших підставах, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, та місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку.
Згідно з абз.9-10, 12 п.16 Порядку № 999, Іншому члену сім`ї померлої особи з інвалідністю, який зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю на час смерті, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті особи з інвалідністю до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім`ї померлої особи з інвалідністю внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції Фонду вартості автомобіля з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього особою з інвалідністю.
Розрахункова вартість автомобіля визначається структурним підрозділом з питань соціального захисту населення або управлінням виконавчої дирекції Фонду з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний календарний місяць, або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний календарний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний календарний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.
У разі неподання спадкоємцем у шестимісячний строк заяви про повернення суми, що була сплачена особою з інвалідністю, законним представником недієздатної особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю за автомобіль, з поважних причин, підтверджених документально, строк може бути продовжений на відповідний період.
З матеріалів справи вбачається, що відмова у наданні дозволу на переоформлення автівки та остаточного розрахунку за неї, обумовлена тим, що деякий час та на момент смерті інваліда позивач був зареєстрований за іншою адресою.
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Отже, факт відсутності запису про реєстрацію постійного місця проживання позивача за місцем реєстрації його бабусі, з урахуванням встановлених судом обставин, не може слугувати безумовною підставою для позбавлення його відповідного права як члена сім`ї померлого інваліда.
Як зазначалося вище, згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №595045 ОСОБА_1 встановлена 3 група інвалідності з 01.09.2020 року на строк до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Померла ОСОБА_2 була зареєстрована в т.ч. на день смерті і фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 у своєму власному будинку, що підтверджується довідками від 04.02.2021 року №269 та №268.
Зі змісту довідки №269 також вбачається, що ОСОБА_2 за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 ) була зареєстрована одна.
Згідно довідки №365 від 15.02.2021 року ОСОБА_2 була зареєстрована в т.ч. на день смерті і фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 у своєму власному будинку. На день смерті гр. ОСОБА_1 фактично проживав за адресою АДРЕСА_1
Таким чином, позивач, як член сім`ї померлого інваліда, має право на викуп автомобіля, яким користувався особа з інвалідністю у відповідності до Закону №875-XII та Порядку № 999. Відмова Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації позивачу у задоволені його заяви мотивована формальними підставами, які були спростовані у суді, тому суд вважає, що слід зобов`язати Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації провести розрахунок вартості автомобіля "Славута" -ЗАЗ-110308-44, 2010 року випуску, номер кузова: VIN- НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього особою з інвалідністю, та надати ОСОБА_1 дозвіл на перереєстрацію такого автомобіля після сплати до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, вартості автомобіля з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього особою з інвалідністю. Крім цього, потрібно враховувати, що позивач буде фактично купувати автомобіль, згідно з Порядком № 999, що не порушує закон і прав відповідача, при цьому відновлює права позивача.
Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не надано належного обґрунтування правомірності наданої відмови , та відповідно не виконано обов`язку доведення обґрунтованості власних дій та рішень в разі їх судового оскаржнення, згідно до приписів ст. 77 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 2, 5,72, 77,241, 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації провести розрахунок вартості автомобіля "Славута" - ЗАЗ-110308-44, 2010 року випуску, номер кузова: VIN- НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього особою з інвалідністю, та надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 дозвіл на перереєстрацію такого автомобіля після сплати до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, вартості автомобіля з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього особою з інвалідністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 19.02.2021 року.

Суддя О.М. Неклеса