Справа № 802/4042/15-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 802/4042/15-а

адміністративне провадження № К/9901/7487/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Ензим" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29.01.2016 (суддя - Поліщук І.М.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.03.2016 (судді - Смілянець Е.С., Залімський І.Г., Сушко О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області Нагірняк Тетяни Анатоліївни, треті особи - Дочірнє підприємство "Ензим", Приватне акціонерне товариство "Ензим" про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області щодо внесення 24.11.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису №2000011 відносно Дочірнього підприємства «Ензим» та скасувати цей запис;

- зобов`язати державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області вчинити дії по скасуванню реєстраційного запису №2000011 від 24.11.2015 в до Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 24.11.2015 державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби по місту Ладижин Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області Нагірняк Тетяною Анатоліївною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис №2000011 щодо внесення змін до відомостей про Дочірнє підприємство "Ензим".

Вказані реєстраційні дії полягали у внесенні в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців змін про керівника ДП "Ензим" та зміни складу підписантів.

Згідно опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", ДП "Ензим", для внесення змін про керівника та складу підписантів, окрім реєстраційної картки, надало рішення уповноваженого органу управління про зміну керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, яким у даному випадку, був протокол засідання Наглядової ради ПрАТ "Ензим" від 20.11.2015, підписаний Головою Наглядової ради - ОСОБА_3 та її членом - ОСОБА_4

Згідно даного протоколу, Наглядова рада вирішила: звільнити ОСОБА_1 з посади директора Дочірнього підприємства ДП "Ензим" з 20 листопада 2015 року, у зв`язку з чим, внести відповідні зміни до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також виключити відомості щодо нього з переліку осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори; призначити на посаду директора ДП "Ензим" ОСОБА_2 з 23 листопада 2015 року, у зв`язку з чим внести відповідні зміни до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та включити відомості щодо нього до переліку осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо проведення спірної реєстраційної дії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 24.11.2015 державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби по місту Ладижин Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області Нагірняк Тетяною Анатоліївною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис №2000011 щодо внесення змін до відомостей про Дочірнє підприємство "Ензим", а саме: зміна відомостей про керівника юридичної особи, підписантів та складу підписантів. Водночас, спірну реєстраційну дію проведено відповідно до рішення недіючої наглядової ради, а тому, на думку позивача, така підлягає скасуванню.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.01.2016, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.03.2016, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби по місту Ладижин Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області щодо внесення 24.11.2015 запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №2000011 про внесення змін до відомостей про Дочірнє підприємство "Ензим".

Зобов`язано Державного реєстратора по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції Нагірняк Тетяну Анатоліївну скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис від 24.11.2015 №2000011 щодо внесення змін до відомостей про Дочірнє підприємство "Ензим".

В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що під час вчинення реєстраційної дії щодо зміни відомостей про керівника ДП "Ензим" та зміни складу його підписантів, відповідач повинна була здійснити перевірку поданих для реєстрації документів на наявність у їх складі рішення про зміну зазначених осіб, прийнятого органом управління юридичної особи, уповноваженого на вчинення таких дій, що в даному випадку останньою зроблено не було.

Зокрема суди виходили з того, що станом на 24.11.2015 (дату вчинення спірної реєстраційної дії), в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців містились відомості про дострокове припинення повноважень членів Наглядової ради ПрАТ "Ензим" - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та про призначення ОСОБА_1 директором ДП "Ензим" по сумісництву з 21 жовтня 2015 року.

Враховуючи, що підставою для проведення реєстраційної дії слугував протокол засідання Наглядової ради ПрАТ "Ензим" від 20.11.2015, підписаний Головою Наглядової ради - ОСОБА_3 та її членом - ОСОБА_5 , повноваження яких на час звернення з заявою про проведення спірної реєстраційної дії, були припинені рішенням загальних зборів акціонерів ПрАТ "Ензим" від 10.09.2015, суди дійшли висновку, що Державний реєстратор не мав достатніх правових підстав для вчинення дій щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису №2000011 від 24.11.2015 року, який полягав у внесенні змін до відомостей про Дочірнє підприємство "Ензим", а саме: зміна відомостей про керівника юридичної особи, зміна складу підписантів, оскільки, документи надані для вчинення даної реєстраційної дії не містили рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміну зазначених осіб.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису №2000011 від 24.11.2015 року, суди виходили з того, що адміністративний суд не наділений повноваженнями скасовувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записи по внесенню змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані із змінами до установчих документів.

З ухваленими судовими рішеннями не погодилась третя особа - ДП «Ензим», звернулась з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що судами попередніх інстанцій неповно встановлено обставини справи, не надано їм належної правової оцінки, що призвело до ухвалення помилкових судових рішень.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Розглядаючи справу та приймаючи рішення по суті позовних вимог суди вважали, що між сторонами існує публічно-правовий спір, у зв`язку з чим розгляд даної справи слід здійснювати за правилами адміністративного судочинства.

З такими висновками суддів колегія не погоджується з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 2 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення рішень судами попередніх інстанцій) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15.12.2017р.), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції.

Зокрема у постановах від 21.11.2018 у справі №520/13190/17, від 27.11.2018 у справі №820/3534/17, від 19.02.2020 у справі №1340/3580/18 та інших Велика Палата дійшла наступних висновків:

«До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.».

Натомість до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №914/2006/17).

Зважаючи на те, що саме Велика Палата Верховного Суду є судом, уповноваженим вирішувати юрисдикційні спори, колегія суддів не має підстав не враховувати запропонований підхід під час вирішення цієї справи.

У справі що розглядається, спір виник щодо неправомірних, на думку позивача, дій державного реєстратора щодо внесення змін до відомостей про Дочірнє підприємство "Ензим", а саме: зміну відомостей про керівника юридичної особи, підписантів та складу підписантів, посилаючись при цьому на відсутність законних підстав для проведення такої реєстрації.

При цьому, з висловлених позивачем в ході розгляду справи мотивів звернення до суду вбачається, що незаконність, на думку позивача, реєстрації внесення таких відомостей пов`язана з тим, що спірну реєстраційну дію вчинено на підставі рішення недіючої наглядової ради, оформленого протоколом засідання наглядової ради ПрАТ «Ензим» від 20.11.2015 про звільнення його з посади директора ДП «Ензим» та призначення на цю посаду ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Зміст заявлених у цій справі позовних вимог та доводи, якими учасники справи обгрунтовують свої вимоги та заперечення, свідчать про наявність між ними спору, що виник з корпоративних відносин, щодо діяльності та управління юридичною особою, діяльністю органів управління Товариства та вирішення питання керівництва його дочірнього підприємства.

При цьому, у постанові від 05.12.2018р. (справа №757/1660/17-ц) Велика Палата Верховного Суду сформувала висновок, відповідно до якого «… розгляд одного спору про право на нерухоме майно або про його обтяження чи вирішення цього спору за правилами цивільного або господарського судочинства не є підставою вважати публічно-правовим і розглядати за правилами адміністративного судочинства інший спір - про скасування рішення чи запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно або його обтяження, прийнятого державним реєстратором чи внесеного ним до відповідного державного реєстру на користь одного з учасників цивільної або господарської справи під час її розгляду чи після її вирішення. Ці спори залежно від суб`єктного складу теж мають розглядатися за правилами цивільного або господарського судочинства.».

Враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір має вирішуватись в порядку господарського судочинства.

Та обставина, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, не змінює правову природу спірних правовідносин і не робить цей спір публічно-правовим.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 КАС України Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

З огляду на зазначене, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до статті 239 КАС України позивач має право протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 238, 239, 341, 345, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, постановив:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Ензим" - задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29.01.2016 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.03.2016 - скасувати.

Провадження у справі №802/4042/15 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області Нагірняк Тетяни Анатоліївни, треті особи - Дочірнє підприємство "Ензим", Приватне акціонерне товариство "Ензим" про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, - закрити.

Протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови позивач вправі звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук