Справа № 320/8537/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/8537/20 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Коротких А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Клавдієвське лісове господарство" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Державного підприємства "Клавдієвське лісове господарство" про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та споруд ДП «Клавдієвське лісове господарство», що знаходяться за адресою: Київська область, Бородянський район, с. Здвижівка, вул. Нова, буд. 18 шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті від 17.08.2020 № 98.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для застосування заходів реагування відсутні.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ДП «Клавдієвське лісове господарство» зареєстровано в якості державного підприємства 11.06.1997 дата запису: 18.02.2005, номер запису: 0000161, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який наявний у матеріалах справи.

У період з 14.08.2020 по 17.08.2020, на підставі наказу від 07.08.2020 №597 «Про проведення позапланових перевірок», посвідчення про проведення заходу державного нагляду (контролю) від 07.08.2020 № 2500 Бородянським районним сектором Головного управління ДСНС України у Київській області проведено позапланову перевірку щодо додержання суб`єктом господарювання ДП «Клавдієвське лісове господарство», що розташований за адресою: Київська область, Бородянський район, с. Здвижівка, вул. Нова,18, вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

За результатами перевірки складено акт від 17.08.2020 №98, згідно висновків якого за позивачем встановлено порушення законодавчих та нормативно-правових актів у сфері техногенної та пожежної безпеки:

1 - дерев`яні елементи горищних покриттів у будівлях не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу, чим порушено п.2.5, п.2.6, глава 2, розділ ІІІ, ППБ в Україні, затверджених Наказом МВС України від 30.12.2014 за № 1417;

2 - будівлі не обладнано системами протипожежного захисту (автоматичною пожежною сигналізацією), чим порушено п.п.1.2, п. 1, глава, 1, розділ V, ППБ в Україні, затверджених Наказом МВС України від 30.12.2014 р., за № 1417;

3 - шляхи евакуації у адміністративній будівлі не забезпечено евакуаційним освітленням 3 встановленням світлових покажчиків «Вихід», чим порушено п. 2.31, глава 2, розділ III, п. 4, розділ І, ППБ в Україні, затверджені Наказом МВС України від 30.12.2014 р., за № 1417;

4 - будівлі та споруди не обладнано пристроями захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, чим порушено п. 1.21, глава 1, розділ IV, п. 4, розділ І, ППБ в Україні, затверджених Наказом МВС України від 30.12.2014 р., за № 1417;

5 - не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання, чим порушено п. 1.20, глава 1, розділ IV, ППБ в Україні, затверджені Наказом МВС України від 30.12.2014 р., за № 1417;

6 - допущено улаштування та експлуатацію тимчасових електромереж, чим порушено п. 1.8, глава. 1, розділ IV, ППБ в Україні, затверджених Наказом МВС України від 30.12.2014 р., за № 1417;

7 - з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, чим порушено п. 1.6, глава 1, розділ IV, ППБ в Україні, затверджені Наказом МВС України від 30.12.2014 р., за № 1417;

8 - в будівлях електророзетки, вимикачі та електромережа влаштовані по горючих основах (вагонка), чим порушено п. 1.12, глава. 1, розділ IV, ППБ в Україні, затверджених Наказом МВС України від 30.12.2014 р., за № 1417;

9 - не встановлено покажчики (об`ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів) місць розташування найближчих пожежних водойм (резервуарів), з нанесеними на нихлітерного індексу ПВ, цифрового значення запасу води в кубічних метрах та кількості пожежних автомобілів, котрі можуть одночасно встановлюватися на майданчику біля водойми, чим порушено п.п. 9, п.п. 8, п.2.1, глава 2, розділ V, п. 4, розділ І, ППБ в Україні, затверджені Наказом МВС України від 30.12.2014 р., за № 1417;

10 - переносні вогнегасники не розміщено шляхом навішування на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника, або у спеціальні тумби чи на підставки, що надійно закріплені, на підлозі (якщо дозволяє конструкційне виконання), чим порушено п. 3.10, глава 3, розділ V, п. 4, розділ І, ППБ в Україні, затверджені Наказом МВС України від 30.12.2014 р., за № 1417.

Примірник вказаного акта перевірки отримано директором ДП «Клавдієвське лісове господарство» без зауважень.

Враховуючи викладене, вважаючи, що виявлені порушення створюють загрозу небезпеки загрозу життю та здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з позовом.

У подальшому, у ході судового розгляду відповідачем був наданий акт від 15.10.2020 №162, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки ДП «Клавдієвське лісове господарство» за адресою: Київська область, Бородянський район, смт. Клавдієво-Тарасове, вул. Вербна, 4, згідно відомостей якого неусуненими залишилися чотири порушення:

1 - дерев`яні елементи горищних покриттів у будівлях не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу, чим порушено п.2.5, п.2.6, глава 2, розділ ІІІ, ППБ в Україні, затверджених Наказом МВС України від 30.12.2014 за № 1417;

2 - будівлі не обладнано системами протипожежного захисту (автоматичною пожежною сигналізацією), чим порушено п.п.1.2, п. 1, глава, 1, розділ V, ППБ в Україні, затверджених Наказом МВС України від 30.12.2014 р., за № 1417;

3 - будівлі та споруди не обладнано пристроями захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, чим порушено п. 1.21, глава 1, розділ IV, п. 4, розділ І, ППБ в Україні, затверджених Наказом МВС України від 30.12.2014 р., за № 1417;

4 - не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання, чим порушено п. 1.20, глава 1, розділ IV, ППБ в Україні, затверджені Наказом МВС України від 30.12.2014 р., за № 1417.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що відповідач не усунув всіх порушень, які виявлені в ході проведення перевірки, і ті порушення, яке на теперішній час продовжують існувати, створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Частиною сьомою статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно з частиною першою статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частин першої, другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення.

Згідно статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Захід реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг, є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Як зазначалося, у ході здійснення перевірки на спірному об`єкті, позивачем було виявлено ряд порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Надаючи оцінку виявленим та неусунутим позивачем на час повторної перевірки порушенням, колегія суддів зазначає, що не проведення замірів опору ізоляції і перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання не є порушенням, яке може безпосередньо свідчити про наявність загрози життю чи здоров`ю людей. Нездійснення окремих перевірок, вимірювань тощо, у даному випадку може свідчити виключно про недотримання встановлених законом вимог та не є підставою для висновку про небезпечний, незадовільний технічний чи протипожежний стан об`єкта чи об`єктів, що мають бути перевірені. Зокрема, наведене порушення не свідчить про те, що опір ізоляції захисту електричних мереж та електроустановок є недостатнім, а прилади відповідного захисту не працюють належним чином.

Водночас, решта виявлених перевіркою та не усунутих позивачем порушень, на переконання колегії суддів, може свідчити про наявність ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення, у тому числі й у разі виникнення надзвичайної ситуації.

Як зазначалося, за результатами повторної перевірки, позивачем було встановлено, що відповідачем не було усунуто порушення в частині обладнання приміщення системами протипожежного захисту; дерев`яні елементи горищних покриттів у будівлях не оброблено засобами вогнезахисту; будівлі та споруди не обладнано пристроями захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів.

Так, відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу V ППБУ будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Відповідно до п.2.5, п.2.6, глава 2, розділ ІІІ, ППБУ у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності.

Згідно п. 1.21, глава 1, розділ IV ППБУ захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку необхідно виконувати відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд».

Відповідачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів створення, введення в експлуатацію та функціонування системи протипожежного захисту, обробки дерев`яних елементів горищних покриттів (крокви, лати) оброблятися засобами вогнезахисту у встановленому порядку, а також обладнання у встановленому порядку захисту будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів.

Колегія суддів наголошує, що у даному випадку взаємозв`язок факту порушення із його можливим наслідком у вигляді загрози життю та здоров`ю людей у разі настання небезпечної ситуації є очевидним та не потребує застосування будь-яких спеціальних знань.

Викладення в апеляційній скарзі лексичних відмінностей слова «пожежа» від ризиків, небезпеки, ймовірності виникнення пожежі, жодним чином не стосується предмету доказування у даній справі та не спростовує порушення позивачем вимог протипожежної безпеки, які можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Клавдієвське лісове господарство" залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя А.Ю. Коротких