Справа № 933/674/20
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року справа №933/674/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Міронової Г.М., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року (повне судове рішення складено 11 листопада 2020 року у м. Слов`янську) у справі № 933/674/20 (суддя в І інстанції Молочна І.С.) за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Управління) про:

- визнання бездіяльності Управління протиправною щодо відмови в переведенні з одного виду пенсії (по Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», далі Закон № 1058-IV) на пенсію за віком, призначену за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії до Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі Закон № 3723-ХІІ), та здійснити її перерахування у відповідності до вимог пунктів 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2003 № 581 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (постанови від 06.02.2019 № 102; від 15.01.2020 № 16 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 № 15) після набрання чинності Законом України № 432-ІV (432-15) від 16.01.2003 «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язання відповідача здійснити належним чином розрахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі на дату її призначення відповідно до Закону № 3723-ХІІ, на підставі довідок про складові заробітної плати працюючого державного службовця починаючи з 01.01.2019 до теперішнього часу;

- зобов`язання Управління сплатити на користь ОСОБА_1 різницю між сумою пенсії, що підлягає нарахуванню та фактично отриманою ним пенсією за період з 01.01.2019 до теперішнього часу, в повному обсязі.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 07.09.2020 передано адміністративну справу № 933/674/20 на розгляд Донецькому окружному адміністративному суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 відкрито провадження по справі.

Позивач в обґрунтування вимог зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про переведення з одного виду пенсії, за віком відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію за віком, відповідно до Закону № 3723-ХІІ. Проте відповідачем відмовлено в переведенні позивача з одного виду пенсії на інший у зв`язку зі зменшенням розміру пенсії.

Позивач вважав такі дії незаконними, оскільки вони порушують його конституційні права, тому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування апеляційної скарги фактично зазначені доводи, аналогічні висловленим у позовній заяві. Апелянт наголошує, що місцевим судом не надано належної правової оцінки тому факту, що новий Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII) та інші нові закони і нормативно-правові акти не можуть скасувати норми пенсійного забезпечення, встановлені Законом № 3723-ХІІ для державних службовців, які вийшли на пенсію до прийняття нового закону. Також є чинною норма статті 37 Закону № 3723-ХІІ, що визначає розмір пенсії у відсотках (80%) при перерахунку пенсії колишнім державним службовцям, в редакції, що діяла на момент призначення пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник відповідача до апеляційного суду не прибув.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію за віком та перебуває на обліку в Управлінні, що підтверджується відповідачем.

30.06.2020 позивач звернувся до Управління із заявою про переведення з одного виду пенсії, за віком відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію за віком, відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

Позивачем при зверненні до пенсійного органу надана довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 01/02-828 від 06.04.2020 станом на 01.04.2020, видана УСЗН Олександрівської РДА.

03.07.2020 Управлінням прийнято рішення № 2893 про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший.

Зі змісту спірного рішення вбачається, що підставою для відмови у призначенні пенсії стало зменшення розміру пенсії позивача на 1317 гривень та складає 1638 гривень.

Також, відповідач зазначив, що законодавством, чинним до 01.05.2015, а саме у відповідній редакції статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, передбачало право осіб на перерахунок пенсії.

На момент звернення ОСОБА_1 з заявою про перерахунок пенсії законодавство змінилось, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ була викладена в іншій редакції та втратила чинність, а постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» викладена в іншій редакції, яка закріплює право особи на перерахунок пенсії з цих підстав, і жодним іншим нормативним актом не визначено ані таке право особи, ані порядок перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати та умов його здійснення.

За таких обставин відповідач відмовив ОСОБА_1 в переведенні з одного виду пенсії, за віком відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію за віком, відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави для здійснення належним чином розрахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі на дату її призначення відповідно до Закону № 3723-ХІІ, на підставі довідок про складові заробітної плати працюючого державного службовця починаючи з 01.01.2019 до теперішнього часу, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший лише 30.06.2020, а норма, яка передбачала право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв`язку з підвищенням окладів, втратила чинність.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ (у редакції, чинній на момент набуття позивачем права на пенсію) передбачала, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі Постанова № 865) у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї Постанови.

Отже, законодавством, чинним станом на час набуття позивачем права на пенсію, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв`язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Разом з тим, законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Зокрема, Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2015 (далі Закон № 76-VIII), внесено зміни до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» і викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі Постанова № 1013), яка діє з 15.12.2015, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865, а саме: виключено п. 4, яким визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом № 3723-ХІІ.

Слід звернути увагу на те, що Постановою № 1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати.

01.05.2016 набув чинності новий Закон № 889-VIII, згідно зі статтею 90 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону № 1058-IV.

Разом з тим, Закон № 1058-IV не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

При цьому, відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ вказаного Закону № 889-VIII, Закон № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу, визнаний таким, що втратив чинність.

Чинне законодавство не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

Отже, чинним законодавством України не визначено суб`єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов`язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 3723-ХІІ у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення позивача до Управління із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято, як і не визначено такої умови для перерахування пенсії державним службовцям.

Враховуючи вищезазначене, місцевий суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача здійснити належним чином розрахунок пенсії позивачу в розмірі на дату її призначення відповідно до Закону № 3723-ХІІ, на підставі довідок про складові заробітної плати працюючого державного службовця починаючи з 01.01.2019 до теперішнього часу, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший лише 30.06.2020, а норма, яка передбачала право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв`язку з підвищенням окладів, втратила чинність.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справах № К/9901/1641/18, № К/9901/1748/18.

Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

З огляду на те, що Закон № 76-VIII (яким скасовано саме право на перерахунок пенсій) є чинним і підлягає застосуванню, Конституційним Судом України в установленому порядку неконституційним такий не визнавався, тому приймаючи рішення про відмову в переведені позивача з одного виду пенсії на інший відповідач діяв відповідно до положень чинного законодавства.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, відхиляє доводи позивача про те, що у зв`язку зі зміною правового регулювання спірних правовідносин порушено статтю 22 Конституції України, оскільки ні Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014, яким, зокрема, статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, ні стаття 90 Закону № 889-VIII, не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, місцевий суд дійшов правильного висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, а також додатково подані до апеляційного суду докази (нормативно-правові акти, лист Прокуратури Донецької області від 06.08.2018 №72-831-18 щодо розгляду звернення з приводу порушень прав на пенсійне забезпечення) не спростовують наведених вище висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року у справі № 933/674/20-а залишити без змін.

Повне судове рішення 18 лютого 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді Т. Г. Гаврищук

Г. М. Міронова