Справа № 460/5936/20
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 460/5936/20 пров. № А/857/1796/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Курильця А.Р.

суддів: Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "АЗС ОНЛАЙН" на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "АЗС ОНЛАЙН" до Поліської митниці Держмитслужби про визнання бездіяльності протиправною,-

суддя в 1-й інстанції - Дудар О.М.,

час ухвалення рішення 27.11.2020 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 02.12.2020 року,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ПП "АЗС ОНЛАЙН" (далі позивач) звернулося з позовом до Поліської митниці Держмитслужби (далі відповідач) про визнання бездіяльності протиправною.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що бездіяльність відповідача є тривалою, а тому строк оскарження вимірюється усім часом такої бездіяльності.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких мотивів.

Як встановлено судом, предметом даного позову є визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у несвоєчасному прийнятті рішень про визначення коду УКТ ЗЕД товару, заявленого до митного контролю

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 24 МК України, бездіяльність - невиконання митними органами, їх посадовими особами та іншими працівниками обов`язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України, або неприйняття ними рішень з питань, віднесених до їх повноважень, протягом строку, визначеного законодавством.

Згідно з абз.4 п.7 розд.ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затв. наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 року № 650 (далі - Порядок № 650), строк прийняття Рішення про класифікацію товару не повинен перевищувати 10 календарних днів. За умови необхідності залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) загальний строк прийняття Рішення не повинен перевищувати 30 календарних днів.

З матеріалів справи вбачається, що митні декларації №UA204040/2019/015319, №UA204040/2019/015320, №UA204040/2019/015321, №UA204040/2019/015322, №UA204040/2019/015323, №UA204040/2019/015324 для проходження митних процедур були подані декларантом позивача митному органу 16.11.2019 року.

Враховуючи наведені вимоги Порядку № 650, митниця повинна була завершити митні процедури за вказаними митними деклараціями та випустити товар у вільний обіг не пізніше 16.12.2019 року.

Отже, з 17.12.2019 року почали існувати обставини, які позивач у своєму позові просить визнати протиправною бездіяльністю, тобто розпочалося порушення його прав. Про ці обставини позивачу було відомо з 17.12.2019 року, що ним не заперечується.

Суд першої інстанції, з врахуванням наведеного, вважає, що саме з цього моменту слід обраховувати строк звернення до суду.

Судом встановлено, що позовну заяву до суду було подано у серпні 2020 року, таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений ст.122 КАС України.

Колегія суддів вирішуючи спірні правовідносини зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідач мав прийняти рішення щодо позивача протягом місячного часу, тобто до 16.12.2019 року, проте виконав свій обов`язок, передбачений чинним законодавством лише 20.03.2020 року. Тобто з боку митного органу мало місце триваюче порушення прав позивача.

Триваюче правопорушення розуміється, як проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності) та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку: усунення стану за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом; припиненням дії відповідної норми закону.

Безперервне тривале вчинення бездіяльності, зазвичай, не повинно вважатися пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду з позовом. Встановлення строків звернення до адміністративного суду та залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не може слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення в першу чергу, з боку держави.

Слушними є також посилання позивача на встановлення карантину на території України та продовження строків звернення до суду на період дії такого карантину, оскільки на усій території України карантин було встановлено з 12.03.2020 року до 24.04.2020 року (постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 і від 02.04.2020 року № 255).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року № 540 визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, строки звернення до суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний Закон набрав чинності з 02.04.2020 року і тільки після вказаної дати процесуальні строки були продовжені. Строк звернення позивача до суду до 02.04.2020 року не минув, а отже такий продовжився після набрання чинності Законом № 540.

Апеляційний суд зазначає, що право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено законом з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У справі Bellet v. France Європейський Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що позивачем не було пропущено строки звернення до суду, тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308,311,312,315,320,321,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "АЗС ОНЛАЙН" задовольнити.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 460/5936/20 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 18 лютого 2021 року.