Справа № 140/16014/20
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року ЛуцькСправа № 140/16014/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАНХІМ ТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАНХІМ ТРЕЙД» (далі - позивач, ТзОВ «ПАНХІМ ТРЕЙД») звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі відповідач1, ГУ ДПС у Волинській області), Державної податкової служби України (далі відповідач2, ДПС України) про визнання протиправними та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06.10.2020 №2009539/42944041 та зобов`язання зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 07.09.2020 №71.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання укладеного договору поставки ТзОВ «ПАНХІМ ТРЕЙД» з ТзОВ «ТРАНС-СМІТ» від 17.08.2020 №110 позивачем було виписано видаткову накладну від 07.09.2020 №ПТ000000071 на поставку дизельного палива ДП-Л-Євро5-ВО ) в кількості 4950 л на загальну суму 85140,00 грн. Поставка вказаного товару підтверджується товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 07.09.2020 №ПТ000000071. Позивач зазначає, що виставив рахунок на оплату №1691 від 09.09.2020 на загальну суму 85140,00 грн, який покупець - ТзОВ «ТРАНС-СМІТ» оплатив 07.09.2020 в повному обсязі, що підтверджується банківською випискою АБ «Південний» по рахунку за 07.09.2020.

Відповідно до вимог статті 201 ПК України з метою зарахування податку на додану вартість позивачем виписано податкову накладну від 07.09.2020 №71 на загальну суму 85140,00 грн, яку надіслано в електронному вигляді до ДПС України для реєстрації в ЄРПН. Згідно із квитанцією від 29.09.2020 реєстрація податкової накладної від 07.09.2020 №71 в ЄРПН була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України у зв`язку із тим, що платник податку, яким подано для реєстрації податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Як зазначив позивач, з метою реєстрації зупиненої податкової накладної від 07.09.2020 №71 ТзОВ «ПАНХІМ ТРЕЙД» надіслало у встановленому порядку повідомлення про подання пояснень та надало документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій. Однак за результатами розгляду вказаних документів Комісією ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення від 06.10.2020 №2009539/42944041 про відмову у реєстрації податкової накладної від 07.09.2020 №71 в ЄРПН з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме: договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, а у додатковій інформації зазначалося, що відсутні документи на підтвердження послуг перевезення пального до покупця (договір, акт виконаних робіт, розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків). Додаткова інформація: відсутні документи на підтвердження послуг перевезення пального до покупця (договір, акт виконаних робіт, розрахункові документи та/або виписки з особових рахунків).

ТзОВ «ПАНХІМ ТРЕЙД» зауважило, що податкова інформація, яка зазначена у рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість (ПДВ) критеріям ризиковості платника податку від 04.09.2020 №16420, абсолютно не стосується господарської операції, зазначеної у поданій на реєстрацію податковій накладній від 07.09.2020 №71. З цієї підстави позивач вважає неправомірним зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а також, що повідомлення про зупинення її реєстрації не містило переліку документів, необхідного в розумінні суб`єкта владних повноважень для підтвердження господарської операції.

Позивач вважає, що надав усі наявні документи на підтвердження здійсненої господарської операції, щодо якої складено податкову накладну, ці документи оформлені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

До того ж по аналогічним податковим накладним ГУ ДПС у Волинській області рішеннями від 22.09.2020 №№1955992/42944041, від 25.09.2020 №№1969981/42944041, 1970042/42944041, 1969982/42944041, 1969959/42944041, 1969979/42944041, 1969960/42944041, 1969975/42944041, 1970029/42944041, 1970036/42944041, 1970031/42944041, 1969939/42944041, 1970043/42944041, 1969976/42944041, 1970027/42944041, 1969937/42944041, від 28.09.2020 № 1973205/42944041, від 29.09.2020 №1977180/42944041 визнало достатнім подання лише ТТН для підтвердження транспортування товару по операції з реалізації ПММ. Контролюючим органом не враховано і додані до скарги на рішення Комісії ГУ ДПС у Волинській області документи, що підтверджують транспортування позивачем пального до покупця. Незважаючи на надання документів - і тих, що стосуються господарської операції з реалізації пального, визначеної в податковій накладній, і тих, які підтверджують транспортування цього товару, контролюючий орган безпідставно відмовив у реєстрації податкової накладної.

Також зазначив, що реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України. У випадку зупинення реєстрації ПН та прийняття відповідною комісією рішення про відмову в реєстрації ПН така податкова накладна реєструється у день набрання чинності судовим рішення про реєстрацію податкової накладної. З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.44).

У відзиві на позовну заяву (а.с.52-54) представник відповідача1 із вимогами, викладеними в адміністративному позові, не погодився, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки згідно з квитанцією від 29.09.2020 реєстрація податкової накладної від 07.09.2020 №71 була зупинена на підставі підпункту 201.16 статті 201 ПК України з причини: п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Підставою слугувала податкова інформація, яка стала відома за проведеним аналізом інформації, що міститься в інформаційній системі «Податковий блок», даних ЄРПН та податкової звітності. Комісією ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено, що надані платником письмові пояснення та копії документів, передбачені наказом Міністерства Фінансів України від 12.12.2019 №520, недостатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. З підстав ненадання платником податку копій документів, відповідно комісією ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення від 06.10.2020р. №2009539/42944041 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 07.09.2020 №71. Крім того, зазначає, що подані позивачем до позову документи: договір перевезення №4-П від 02.10.2019, акт надання послуг №49 від 30.09.2020, виписки по рахунку від 07.10.2020, від 09.10.2020 для реєстрації ПН від 07.09.2020 №71 не були надані на розгляд Комісії. Виписки по рахунках, які були додані позивачем до «повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №18 від 02.10.2020» були незавірені належним чином, а саме не містили печаток банку та клієнта, а також підпису директора.

Також звертає увагу на договір поставки №1 від 02.07.2020, укладений між TзОB «Компанія Панхім» (постачальник) та ТОВ «Панхім Трейд» (покупець) на поставку нафтопродуктів. Так, в розділі 9 «Термін дії договору та інші умови» зазначено термін дії до 31.12.2019. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить у письмовій формі про свій намір розірвати або змінити договір за 1 місяць до закінчення строку дії, даний договір вважається автоматично пролонгованим кожен раз строком на 1 рік. Видаткова накладна №КП000000001 до даного договору датована 01.09.2020, а документів (будь-якої інформації) щодо його пролонгації не надано. Також, не додано товарно-транспортної накладної та рахунка на оплату на виконання вказаного договору, а відповідно не підтверджується його виконання, поставка в цілому.

Відповідач2 не скористався правом подачі відзиву в даній адміністративній справі.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на таке.

Суд встановив, що 17.08.2020 між ТзОВ «ПАНХІМ ТРЕЙД» (постачальник) та ТзОВ «ТРАНС-СМІТ» (покупець) укладено договір поставки №110. Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця нафтопродукти (товар), а покупець зобов`язується прийняти товар від постачальника та оплатити його вартість на умовах даного договору. Пунктом 5.6 договору передбачено, що оплата товару здійснюється протягом трьох банківських днів з моменту поставки товару. За умовами, визначеними пунктом 5.4 договору, покупець має право попередньо сплатити 100% загальної вартості товару. За умовами, визначеними пунктом 6.3 договору, передача товару засвідчується видатковими накладними та/або лімітно-забірними відомостями (а.с.12-13).

На виконання умов зазначеного договору позивачем виписано видаткову накладну №ПТ000000071 від 07.09.2020 на поставку дизельного палива ДП-Л-Євро5-ВО ) в кількості 4950 л на загальну суму 85140,00 грн (а.с.14).

Позивачем складено та подано на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну від 07.09.2020 №71 на загальну суму поставки 85140,00 грн (в т.ч. ПДВ 1419,00 грн) (а.с.9).

Як вбачається із квитанції від 29.09.2020, реєстрація зазначеної податкової накладної була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПK України, у зв`язку із тим, що платник податку, яким подано для реєстрації податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. У квитанції позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.10).

Позивачем було подане повідомлення від 02.10.2020 за №18 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (а.с.11).

06.10.2020 комісією ГУ ДПС України з питань зупинення реєстрації податкової податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних було прийняте рішення №2009539/42944041, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 07.09.2020 №71 (а.с.8).

Вважаючи вищезазначене рішення про відмову у реєстрації податкової накладної протиправним, позивач оскаржив його до ДПС України (а.с.38), яка своїм рішенням від 21.10.2020 №57634/42944041/2 скаргу залишила без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін (а.с.39).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14 статті 14 ПК України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Як зазначено у пункті 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165).

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно із вимогами пунктів 6 та 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є відповідність: 1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Суд зазначає, що положення пунктів 6 та 7 Порядку №1165 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Згідно з пунктом 10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом було сформовано та надіслано позивачу квитанцію від 28.09.2020 про зупинення реєстрації податкової накладної, в якій вказано причину зупинення, а саме: відповідність платника пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

У свою чергу, Додатком 1 до Порядку №1165 визначені критерії ризиковості платника ПДВ, у пункті 8 яких вказано: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Так, з рішення Комісії ГУ ДПС у Волинській області від 04.09.2020 №16420 (а.с.40) слідує, що підставою його прийняття слугувала податкова інформація про формування позивачем у червні 2020 року податкового кредиту за рахунок придбання дизельного пального ДП-Л-Євро5-В0 у пов`язаної особи ТзОВ «Компанія ПАНХІМ» у кількості 78,2 тис. л по ціні 12,1 грн/л на суму ПДВ 191,6 тис. грн.; сформовану суму ліміту за рахунок отриманих податкових накладних ТзОВ «ПАНХІМ ТРЕЙД» використало для реєстрації податкових накладних в адресу ризикового контрагента ІП «Драйфхолм Фармінг» на постачання дизельного палива за ціною, нижчою ціни придбання, а те останнє суму ліміту ПДВ використало для реєстрації податкових накладних на поставку соняшника та сої, тобто здійснює підміну номенклатури товару.

З огляду на предмет позову суд не надає оцінку цьому рішенню, водночас вказана у ньому податкова інформація не стосується господарських операцій, за якими сформовано податкову накладну від 07.09.2020 №71.

У квитанції від 29.09.2020 про зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Суд зазначає, що формована у такий спосіб комісією регіонального рівня пропозиція щодо надання документів є загальною та формальною, вона за своїм змістом дублює припис підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165. Така пропозиція щодо надання документів не є конкретизованою, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати.

У постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/18 сформовано висновок, згідно з яким у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Водночас механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520).

За правилами пункту 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Суд зазначає, що пункт 5 Порядку №520 визначає перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який не є вичерпним та не передбачає необхідності надання платником податку усіх документів згідно такого переліку. Крім того, суд зазначає, що конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

Тобто, наданню підлягають лише ті документи, які безпосередньо стосуються предмета розгляду господарської операції, згідно якої оформлено ПН чи РК.

Відповідно до пункту 2 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3 Порядку №520).

Відповідно до пункту 9 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Згідно з пунктом 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Як слідує зі спірного рішення, підставою для відмови в реєстрації спірної податкової накладної стало ненадання платником податку копій документів, а саме:

договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них;

первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних;

розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків;

у додатковій інформації відповідач зазначив про відсутність документів на підтвердження послуг перевезення пального до покупця (договір, акт виконаних робіт, розрахункові документи та/або виписки з особових рахунків).

Отже, підставою для відмови у реєстрації податкової накладної стало неподання платником податків копій документів: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків (а.с.8). Відповідні позначки «х» про ненадання документів стосуються трьох груп первинних документів: договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Водночас, у рядку додаткова інформація вказано про ненадання документів на підтвердження послуг перевезення пального до покупця (договір, акт виконаних робіт, розрахункові документи та або/банківські виписки з особових рахунків).

Наведене дає підстави для неоднозначного розуміння прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення та позбавляє можливості встановити, неподання яких саме документів не дало можливості прийняти рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Так, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної від 07.09.2020 №71 відповідач не вказав про необхідність подання конкретних документів для реєстрації в ЄРПН даної податкової накладної.

Суд зазначає, що відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної за умови, що інші документи підтверджують проведення господарської операції.

На думку суду, позивачем надані усі належні документи, які стосуються господарської операції з поставки нафтопродуктів для ТзОВ «ТРАНС-СМІТ» відповідно до укладеного договору поставки від 17.08.2020 №110, достатні для прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію в ЄРПН податкової накладної від 07.09.2020 №71.

Так, для підтвердження господарської операції з поставки дизельного палива ДП-Л-Євро5-ВО в кількості 4950 л на загальну суму 85140,00 грн позивачем надано видаткову накладну №ПТ000000071 від 07.09.2020 (а.с.14), яка, як обумовлено пунктом 6.3 договору поставки від 17.08.2020 №110 (а.с.12-13), засвідчує передачу товару від ТзОВ «ПАНХІМ ТРЕЙД» до ТзОВ «ТРАНС-СМІТ»; рахунок на оплату №1691 від 07.09.2020 та банківську виписку АБ «Південний» по рахунку за 07.09.2020, якою підтверджено оплату товару покупцем у повному обсязі згідно з вказаним рахунком (а.с.16-17), що в свою чергу свідчить про виконання пункту 5.6 договору поставки.

Суд зазначає, що банківська виписка містить інформацію про зарахування коштів позивачу від ТзОВ «ТРАНС-СМІТ» за дизпаливо згідно з рахунком за №1691 від 07.09.2020; тут є інформація про реквізити платіжного документа, призначення платежу, на них наявний штамп банку, що засвідчує факт перерахування даних коштів позивачу, а тому твердження відповідача1 щодо неможливості за даними виписками ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій, є помилковим.

Отже, названі документи вказують на виконання обов`язку постачальника поставити і передати товар у власність покупця з одного боку та обов`язок покупця вчасно і у повному обсязі провести оплату за товар; ці первинні документи відповідають встановленим вимогам щодо форми та змісту та у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність відображених у цих документах даних про господарські операції.

Інші документи, надані позивачем, такі як сертифікат відповідності від 29.06.2019 року №10ХЦ.00021-19, паспорти якості від 06.07.2020 №145453_3477380, надавалися позивачем, оскільки їх наявність обумовлена пунктами 2.1.2, 6.4 договору, а ліцензія від 01.07.2019 вказує на наявність у позивача права на оптову торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі (а.с.31-32).

Крім того, товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 07.09.2020 №ПТ000000071 (а.с.15) підтверджує, що поставка товару здійснювалася із залученням перевізника ТзОВ «ПАНХІМ-ІНВЕСТ» з пункту навантаження за адресою: село Рованці, вулиця Промислова, 19 до пункту розвантаження: с.Рованці, вул.Комерційна, 9. При цьому пунктом 4.1 договору передбачено, що товар постачається покупцю транспортом постачальника на умовах FCA - завантажено з резервуарів постачальника. Про знаходження товару за такою адресою вказують договір зберігання від 27.09.2019 №4, укладений між ТзОВ «Компанія ПАНХІМ» (зберігач) та ТзОВ «ПАНХІМ ТРЕЙД» (поклажодавець), акт приймання-передачі нафтопродуктів на зберігання від 01.09.2020 (а.с.27-29).

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав на недоліки договору поставки від 02.07.2019. У спірному рішенні про недоліки в первинних документах мова не йде, а вказано про ненадання договорів, у тому числі зовнішньоекономічних контрактів, хоч відомостей про зовнішньоекономічні операції матеріали справи не містять; документів щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, розрахункових документів/банківських виписок. Однак такі висновки спростовуються наведеними вище доказами.

При цьому матеріалами справи підтверджується, що перевезення товару здійснювалося на підставі договору перевезення від 02.10.2019 №4-П, а доказами виконання сторонами умов цього договору є акт надання послуг від 30.09.2020 №49 про автотранспортні послуги за вересень 2020 року, виписки по рахунку від 07.10.2020 (а.с.33-37). Ці документи були надані до скарги на рішення Комісії ГУ ДПС у Волинській області від 06.10.2020 №2009539/42944041. І хоч ці документи не надавалися позивачем до повідомлення від 02.10.2020 №18, однак й надані документи є достатніми для висновку про зміст, характер, обсяг, умови господарської операції з поставки нафтопродуктів для ТзОВ «ТРАНС-СМІТ». До того ж на підтвердження транспортування пального до покупця позивачем було надано копію товарно-транспортної накладної від 07.09.2020 №ПТ000000071.

Відповідно до абзацу двадцять сьомого глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за №128/2568), товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку.

Тобто, товарно-транспортна накладна підтверджує операції з надання послуг перевезення, що в свою чергу спростовує доводи відповідача1, викладені у спірному рішенні про неподання документів на підтвердження послуг перевезення пального до покупця.

Також, суд зауважує, що в даному випадку недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого у відповідача виникла можливість прояву нічим необмеженої дискреції. Вказане, на думку суду, призвело до прояву суб`єктом владних повноважень негативного розсуду, внаслідок чого платник податків не зміг належним чином виконати свої обов`язки, мета яких - реєстрація податкової накладної.

Суд звертає увагу на той факт, що, приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі №819/330/18.

Відтак, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом, та враховуючи відсутність у сформованій контролюючим органом квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної конкретного переліку документів, які слід подати платнику податків для прийняття рішення про її реєстрацію, суд приходить до висновку, що в контролюючого органу не було достатніх підстав для відмови у проведенні реєстрації податкової накладної №71 від 07.09.2020, а тому прийняття відповідачем оскаржуваного рішення з підстав неподання позивачем договорів, первинних та розрахункових документів є неправомірним.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірності рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06.10.2020 №2009539/42944041 про відмову в реєстрації податкової накладної від 07.09.2020 №71, поданої ТзОВ «ПАНХІМ ТРЕЙД», а тому позовні вимоги в цій частині є підставними та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання ГУ ДПС у Волинській області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 07.09.2020 №71, то суд враховує таке.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, пунктом 28 Порядку №117, окрім іншого, визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому згідно із нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачем, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарської операції по поданій податковій накладній. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини у пунктом 50 рішення від 13.01.2011 у справі Чуйкіна проти України (заява №28924/04) констатував: що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп.28 36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, пунктом 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, пунктом 25, ECHR 2002-II).

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів.

Разом з тим, ГУ ДПС у Волинській області не здійснює реєстрацію податкової накладної, такі функції належать ДПС України, тому суд дійшов висновку про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №71 від 07.09.2020.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268; рішення у справі «Баришевський проти України», заява № 71660/11, пункт 95; рішення у справі «Двойних проти України», заява №72277/01, пункт 80; рішення у справі «Меріт проти України», заява №66561/01, пункті 88). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому надані послуги повинні бути обґрунтованими, а доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Як вбачається із договору про надання правничої допомоги від 26.10.2020, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених позивачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги, акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 29.12.2020, платіжного доручення №158 від 28.12.2020 позивач сплатив адвокату Драюку М.С. кошти в загальній сумі 3295,50 грн на оплату правової допомоги щодо справи №140/16014/20, яка відповідно до детального опису складається зі складання та подання до суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 06.10.2020 №2009539/42944041 (3 год) 3295,50 грн. Вартість 1 години роботи згідно з п.3.1 договору про надання правничої допомоги від 26.10.2020 становить 1098,50 грн (а.с.64-68).

Відповідач1 у запереченнях (а.с.69-70) просив відмовити в стягненні витрат на професійну правничу допомогу, вказавши, що вартість послуг на правничу допомогу є неспівмірною, а сума витрат є необґрунтованою.

За загальним правилом зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Разом із тим, частина дев`ята статті 139 КАС України визначає критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд враховує те, що справа про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН є спором немайнового характеру незначної складності, а предметом дослідження у справі були господарські операції за однією податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено контролюючим органом; спірні правовідносини регулюється нормами ПК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, не передбачають. Крім того, з даних автоматизованої системи документообігу «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що адвокатом Драюком М.С. у листопаді 2020 року підготовлено в інтересах ТзОВ «ПАНХІМ ТРЕЙД» більше 20 аналогічних позовів, що вказує на те, що підготовка окремого позову не вимагає значних затрат часу.

Тому суд, виходячи із критеріїв, визначених частиною дев`ятою статті 139 КАС України, вважає, що з огляду на зміст наданих послуг, кількість затраченого адвокатом часу, наявні підстави обмежити розмір витрат на правничу допомогу та на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 2197,00 грн, а решту витрат повинен понести позивач.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує, що на користь позивача необхідно також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області судовий збір в сумі 2102,00 грн, сплачений відповідно до платіжного доручення від 10.11.2020 №118 (а.с.7).

Отже, враховуючи вищевикладене, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь позивача слід стягнути судові витрати у сумі 4299,00 грн, з них 2197,00 грн - витрати на правничу допомогу адвоката та 2102,00 грн - судовий збір.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної від 06.10.2020 №2009539/42944041.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАНХІМ ТРЕЙД» податкову накладну від 07.09.2020 №71.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАНХІМ ТРЕЙД» судові витрати у розмірі 4299,00 грн (чотири тисячі двісті дев`яносто дев`ять грн 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАНХІМ ТРЕЙД» (45606, Волинська область, Луцький район, село Рованці, вулиця Промислова, будинок 17, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ).

Відповідач2: Державна податкова служба України (04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, )

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій