Справа № 380/12647/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» (далі - третя особа), в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2020 у ВП №63483389.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що приватний виконавець прийняв до виконання виконавчий документ не за місцем проживання чи перебування боржника ОСОБА_1 . Відповідна адреса проживання у м. Києві є видуманою і не збігається ні з місцем проживання, ні з місцем реєстрації позивача (боржника у виконавчому провадженні).

Позивач проживає та зареєстрований у м. Львові, а тому такі не відносяться до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Клименко Р.В. здійснює свою діяльність.

Оскільки оскаржувана постанова порушує права позивача, він звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 11.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою до участі у справу як третю особу залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД».

21.01.2021 за вх. №459ел. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (засобами поштового зв`язку 27.01.2021 за вх.№5426).

Вказаний документ відповідає вимогам чинного законодавства, підстав для його повернення стягувачу чи відмови у відкритті виконавчого провадження не встановлено.

Приватний виконавець також вказав, що місце реєстрації не є підтвердженням місця проживання.

З огляду на викладене, оскаржувану постанову вважає правомірною, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 10.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, з врахуванням приписів ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) засобами електронного зв`язку, шляхом надсилання тексту судової повістки на її електронну адресу.

Третя особа явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, про дату, час і місце судового розгляду з врахуванням приписів ст. 268 КАС України засобами електронного зв`язку, шляхом надсилання тексту судової повістки на електронну адресу, клопотань не подавала.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Заслухавши позицію представника позивача щодо розгляду справи в порядку письмового провадження проти чого застережень не висловлено, суд вирішив розглянути цю справу в порядку письмового провадження.

Суд заслухав пояснення позивача, з`ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і відзив, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи та -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно з відомостями паспорта громадянина України НОМЕР_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з заявою №001-13566-280913 між клієнтом ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», на умовах визначентх в цій пропозиції та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради директорів Банку від 20.03.2013, протокол №14 і Тарифів банку, укладено договір на невизначений строк в рамках дії якого, зокрема, оформлено електронний платіжний засіб відповідної системи з лімітом кредитної лінії 142--,00 грн. Тарифний пакет (Тарифи: Готівочка 2013).

У вказаному договорі адресами позивача чітко вказано:

- за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 ;

- за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_3 /арк.спр.36/.

08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. посвідчено виконавчий напис про звернення стягнення з громадянина України, яким є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження: м. Львів, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ; місце проживання: АДРЕСА_5 , фактичне місце роботи невідоме, який є боржником за кредитним договором №001-13566-280913 від 28.09.2013, укладеним з ТОВ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 340/К від 23.03.2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія «АЛАНД», стягувач за кредитним договором. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 по 17.08.2020. Сума заборгованості складає 14462,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 9776,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 4686,00 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією 0,00 грн., строкова заборгованість за несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 00,00 грн.

Виконавчий напис має бути пред`явлений до виконання до органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень протягом року з дня його вчинення.

Дата набрання законної сили 08.09.2020,

Вказаний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №37393 /арк. спр.37/.

ТОВ «Фінансова компанія «Фінансова компанія «АЛАНД» скерувало приватному виконавцю ОСОБА_2 26.10.2020 (вх. від 03.11.2020) заяву про примусове виконання рішення, у якій просило відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом за №37393 від 08.09.2020 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 коштів у розмірі 14962,00 грн.; у випадку встановлення доходу боржника звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.

Адресами місця реєстрації та фактичного проживання боржника вказано ті ж, що й у виконавчому написі /арк.спр.35/.

04.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. відкрито виконавче провадження №63483389 з виконання вказаного виконавчого напису, про що винесено постанову /арк.спр.48-49/.

У вказаній постанові боржником вказано ОСОБА_1 адресами якого зазначено: АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_4 .

04.11.2020 приватним виконавцем винесено постанови:

- про стягнення з боржника основної винагороди ВП №63483389;

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №63483389.

13.11.2020 та 19.11.2020 приватний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №63483389 /арк. спр.60-73/.

Згідно з постановою від 18.12.2020 ВП№63483389 зупинено вчинення виконавчих дій згідно з ухвалою Залізничного районного суду м. Львова про забезпечення позову у справі №462/7858/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з даними Єдиного реєстру приватних виконавців, з яким можна ознайомитися на офіційному сайті за посиланням https://erpv.minjust.gov.ua/#/search-private-performer, приватний виконавець ОСОБА_2 здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва.

Позивач не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.04.2020, вважаючи, що така винесена із порушенням норм чинного законодавства та порушує його права, як і здійснені відповідачем стягнення, звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Пункт 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII передбачає, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ст. 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VIII (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються: 1) виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність; 2) інформація про офіс приватного виконавця; 3) реквізити договору страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця, строк дії договору, інформація про страховика та страхову суму; 4) інформація про помічників приватного виконавця (у разі їх наявності). Приватний виконавець має право розпочати здійснення діяльності з дня внесення інформації про нього до Єдиного реєстру приватних виконавців України.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 23 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» Міністерство юстиції України забезпечує ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України. У Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

При цьому в силу положень ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIII якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджується відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Так, пунктом 10 ч. 4 ст. 4 Закону 1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Аналіз вищенаведених норм чинного законодавства свідчить, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 08.04.2020 у справі № 804/6996/17 та від 30.04.2020 у справі №580/3311/19.

Судом встановлено, що заяви про примусове виконання рішення стягувач додав виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. №37393 від 08.09.2020, у якому вказано, що адресою реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_4 ; а місце проживання: АДРЕСА_5 .

Вказані адреси зазначено стягувачем і у самій заяві про примусове виконання.

Доцільно зауважити, що з`ясувати звідки адресу у м. Києві, нібито за якою проживає позивач, отримано нотаріусом з письмових доказів, долучених до матеріалів справи неможливо, позаяк у заяві позивача та ПАТ «Дельта Банк» зазначено дві адреси у м. Львові.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Отже, єдиним документом, на підставі якого приватний нотаріус, який вчиняв виконавчий напис, міг встановити і зазначити у виконавчому написі адресу боржника (позивача у справі) є саме кредитний договір, що укладений між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», у якому зазначена адреса відміна ніж та, яка зазначена у виконавчому написі адреса проживання.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2, 6 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

За приписами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої фізична особа проживає строком понад шість місяців на рік. Місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої фізична особа проживає строком менше шести місяців на рік. Реєстрацією місця проживання або місця перебування фізичної особи є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестись офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

При цьому підтвердженням реєстрації місця проживання або місця перебування фізичної особи є довідка, яка видається органом реєстрації. Також, відомості про місце проживання та місце перебування особи можуть вноситись до наступних документів: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Згідно з відомостями паспорта громадянина позивача він зареєстрований у АДРЕСА_1 .

Частиною 3 ст. 26 Закону №1404-VIII визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з ч. 5 ст. 24 Закону №1404-VIII у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Викладене є підставою для висновку, що на момент відкриття виконавчого провадження приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. не володів достовірною інформацією про фактичне проживання боржника за вказаною адресою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки зареєстроване місце проживання позивача знаходиться поза межами виконавчого округу відповідача, у нього не було повноважень щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №63483389 від 04.11.2020.

Вказана у виконавчому написі №37393 від 08.09.2020 інформація про проживання боржника на час його вчинення у місті Києві не може слугувати достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого напису у місті Києві без перевірки приватним виконавцем інформації щодо проживання боржника на час відкриття виконавчого провадження.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази наявності будь-якого майна позивача (боржника) у межах виконавчого округу відповідача.

При цьому, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає обов`язку виконавця перевіряти будь-яку інформацію стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження, адже дані твердження жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду по суті даного спору.

За таких обставин, суд вважає, що постанова про відкриття виконавчого від 04.11.2020 ВП №63483389 прийнята відповідачем з порушенням вимог Закону №1404-VІІІ, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо доводів апелянта про необхідність врахування Постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі №460/3537/20, суд зазначає таке.

Скасовуючи рішення у вказаній справі та направляючи її на новий розгляд до суду першої інстанції, Верховний Суд вказав, що суди попередніх інстанцій, дійшовши помилкового висновку про відсутність підстав для відкриття виконавчого провадження ВП №61679275 внаслідок пред`явлення виконавчого напису не за місцем виконання, не з`ясували всіх інших обставин, які мають значення для правильного вирішення справи і на які посилалися сторони, у тому числі, щодо дотримання процедури повідомлення позивача про відкриття виконавчого провадження, а також щодо протиправності накладення арешту на кошти боржника, що позбавило Верховний Суд можливості сформувати висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог або відмови у їх задоволенні.

Суд зазначає, шо така позиція Верховного Суду формувалась в конкретній справі за інших обставин, які необхідно встановлювати при розгляді кожної справи окремо. Ба більше остаточне рішення по суті справи не прийнято, а лише направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи заявлені позовні вимоги, системний аналіз положень чинного законодавства України та матеріалів справи суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, оскільки оскаржувана постанова прийнята не обґрунтовано, без врахування усіх обставин, що мають значення для її прийняття. Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України користь позивача слід стягнути з відповідача судові витрати у виді судового збору в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 77, 90, 242-246, 268-272, 287, 294, пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васиьовича про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2020 ВП №63483389.

3. Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича (місце знаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6 оф. 31) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у виді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його підписання, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.02.2021.

Суддя Кравців О.Р.