Справа № 640/21502/19
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Парінова А.Б.,

Беспалова О.О.,

за участю

секретаря судового засідання Вітчинкіної К.О.,

представника позивача Соловея А.В.,

представника відповідача Адобовської Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства "Укроборонресурси" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року (суддя Огурцов О.П.) у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до державного підприємства "Укроборонресурси" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до державного підприємства "Укроборонресурси", в якій просило стягнути кошти платника податків державного підприємства "Укроборонресурси" з рахунків у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу по земельному податку з юридичних осіб у сумі 1 152 806, 78 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю; стягнуто з Державного підприємства "Укроборонресурси" податковий борг в сумі 1152806 (один мільйон сто п`ятдесят дві тисячі вісімсот шість) гривен 78 копійок з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, державне підприємство "Укроборонресурси" подало апеляційну скаргу, з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.09.2020 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд не прийняв до уваги посилання ДП «Укроборонресурси» щодо сплати станом на 26.11.2019 земельного податку за узгодженими податковими зобов`язаннями, згідно податкових декларацій з плати за землю за 2018 та 2019 роки та додатково нарахованих зобов`язань за цей період у сумі 879 399,49 грн. Доказами сплати позивачем земельного податку за спірний період за узгодженими податковими зобов`язаннями, згідно податкових декларацій з плати за землю за 2018 та 2019 роки, крім наявних в матеріалах справи відповідних карток рахунків, є відповідні платіжні доручення, копії додаються.

Також, апелянт наголошує, що судом не взяті до уваги наявні в матеріалах справи докази щодо погашення ним за період з 01.06.2013 по 31.12.2017 податкового боргу по земельному податку у сумі 1872027, 55 грн., які не спростовувались та не заперечувались позивачем. Крім того, з наданої ГУ ДПС у м. Києві інтегрованої картки платника податків та розрахунку боргу вбачається, що борг рахується з 2018 року, а не з 2013 року.

Крім того, до апеляційної скарги ДП "Укроборонресурси" додано заяву про залучення державного концерну «Укроборонпром» у справу №640/21502/19 як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача

Вказана заява обґрунтована тим, що рішення у справі впливає на права Концерну, як спеціального суб`єкта якому Законом України «Про особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі» делеговані владні повноваження та який уповноважений державою на здійснення управління майном ДП «Укроборонресурси».

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 306 КАС України у разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

На думку колегії суддів, зазначені вище доводи відповідача про необхідність залучення третьою особою держаного концерну «Укроборонпром», з огляду на те, що він здійснює контроль за діяльністю учасників Концерну, зокрема і ДП «Укроборонресурси», не є достатньою підставою для задоволення заяви, а тому відсутні підстави для залучення такої особи до участі у справі, оскільки відповідач у справі є юридичною особою з відповідним статусом.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні такої заяви, з огляду на її необґрунтованість.

18.02.2021 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшли додаткові пояснення, у яких Головне управління Державної податкової служби у м. Києві вказує, що сума податкового боргу по земельному податку з юридичних осіб виникла у 2013 році і є непереривною, що свідчить про відсутність підстав вважати відкликаною податкову вимогу №12.06.2013 №820-19.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, думку представника позивача та думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки Головного управління ДПС у м. Києві від 17.10.2019 №2460/9/26-15-10-04-19 та розрахунку податкового боргу державне підприємство "Укроборонресурси", станом на 17.10.2019, має заборгованість перед бюджетом з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 1152806, 78 гривень.

Згідно з інтегрованою карткою платника податків з плати за землю, що додана до позовної заяви, податкова заборгованість виникла у зв`язку з несплатою відповідачем самостійно визначених грошових зобов`язань відповідно до податкових декларацій з плати за землю за 2018 та 2019 роки та донарахованих контролюючим органом сум податкових зобов`язань згідно податкових повідомлень-рішень від 29.08.2018 № , від 29.08.2019 № , копії яких додані до позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу було скеровано податковим органом вимогу від 12.06.2013 №820-19, яка отримана представником відповідача 14.06.2013, про що свідчить підпис останнього на корінці вимоги.

З метою погашення податкового боргу вжито наступні заходи:

- постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.11.2013 у справі №826/16884/13-а позов заступника прокурора Голосіївського району міста Києва в інтересах держави в особі ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про стягнення податкового боргу задоволено повністю;

- постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.08.2014 у справі № 826/10947/14 позов ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про надання дозволу на реалізацію майна ДП «Укроборонресурси», яке перебуває в податковій заставі, задоволено;

- постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.02.2015 у справі №826/1529/15 позов ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про надання дозволу на реалізацію майна ДП «Укроборонресурси». яке перебуває в податковій заставі, задоволено повністю;

- постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2016 у справі №826/9759/16 позов ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі, задоволено;

- на виконання вищезазначених судових рішень майно ДП «Укроборонресурси», яке перебувало в податковій заставі, реалізовано через товарні біржі. Кошти від реалізації майна спрямовано в рахунок погашення податкового боргу;

- постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2018 у справі №826/10524/18 позов ГУ ДФС у м. Києві про стягнення податкового боргу задоволено та стягнуто кошти платника податків державного підприємства «Укроборонресурси» з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків податковий борг по земельному податку у розмірі 359 761, 74.

Згідно з інтегрованою карткою платника податків з плати за землю, що додана до позовної заяви, станом на 31.12.2017 заборгованість ДП «Укроборонресурси» становила 734 653, 94 грн. (а.с.29, т.1), і протягом 2018-2019 років частково сплачувалась відповідачем та збільшувалась у зв`язку з виникненням нових зобов`язань, а станом на 31.10.2019 становила 1 152 806, 78 грн. (а.с.28, т.1).

Таким чином, заборгованість ДП «Укроборонресурси» виникла 30.03.2013, є неперервною та станови на 31.10.2019 становить 1 152 806, 78 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач не погасив заборгованість у повному обсязі, інші вимоги податковим органом не формувались.

Вважаючи, що з позивача належить стягнути податкову заборгованість, Головне управління ДПС у м. Києві звернулось до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податкова вимога від 12.06.2013 № 820-19 не втратила своєї правової дії у зв`язку з тим, що податковий борг за період з 12.06.2013 не було погашено повністю, що обумовлює відсутність правових підстав у податкового органу для відкликання першої податкової вимоги та додаткового надсилання другої вимоги, а наразі наявні непогашена заборгованість, а відтак, така підлягає стягненню з відповідача.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За правилами пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Частина друга пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України передбачає, що у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що Податковий кодекс України не містить обов`язку контролюючого органу повторно вручати платнику податків податкову вимогу у разі зміни суми податкового боргу. При цьому, грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатись відкликаною.

Відтак, контролюючий орган за встановлених обставин у цій справі не має повноважень надсилати платнику податків другу податкову вимогу, оскільки в інтегрованій картці платника податків рахується заборгованість з земельного податку, що не можна вважати перериванням податкового боргу, навіть за умов, що заборгованість, зазначена у податковій вимозі була сплачена, але поряд з цим виникає податковий борг за більш пізні періоди.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 818/1117/16.

Таким чином, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатись відкликаною в розумінні підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, а у разі виникнення в майбутньому суми податкового боргу - контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє посилання відповідача на порушення контролюючим органом порядку стягнення податкового боргу, оскільки податкова вимога від 12.06.2013 № 820-19 не втратила своєї правової дії у зв`язку з тим, що податковий борг за період з 12.06.2013 не було погашено повністю, що обумовлює відсутність правових підстав у податкового органу для відкликання першої податкової вимоги та додаткового надсилання другої вимоги.

Щодо доводів апелянта про часткову сплату податкового боргу, колегія суддів зазначає, що останні не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Щодо доводів апелянта про те, що судом не взяті до уваги наявні в матеріалах справи докази щодо погашення ним за період з 01.06.2013 по 31.12.2017 податкового боргу по земельному податку у сумі 1872027, 55 грн., суд апеляційної інстанції враховує, що апелянтом частково було погашено податковий борг, що, зокрема, вбачається і з наявної в матеріалах справи інтегрованої картки платника податків з плати за землю, однак, в свою чергу, податковий борг зростав в наступні періоди за новими зобов`язаннями, а відтак, лише повна сплата такого боргу призведе до відкликання податкової вимоги №820-19 від 12.06.2013.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи представника відповідача в судовому засіданні про те, що податковий борг, що виник у 2018 році є новоствореним, адже, згідно з інтегрованою карткою платника податків з плати за землю, що додана до позовної заяви, станом на 31.12.2017 заборгованість ДП «Укроборонресурси» вже становила 734 653, 94 грн. (а.с.29, т.1), і протягом 2018-2019 років частково сплачувалась, при цьому, збільшувалась також, у зв`язку з виникненням нових зобов`язань.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, та зазначає, що доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу державного підприємства "Укроборонресурси" залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2021 року.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді А.Б. Парінов

О.О. Беспалов