Справа № 300/3586/20
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" лютого 2021 р. справа № 300/3586/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Главача І.А.,
за участю секретаря судового засідання Мельник О.Я.,
позивача не з`явився,
представника відповідача Федик Н.Я.,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач у судове засідання не з`явився. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі. Також у подано клопотання зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, наведених у відзиві. Просила суд відмовити у задоволенні позову.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши подані докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення, встановив наступне.
Відповідно до наказу про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 від 16.10.2020 №1119-Д (а. с. 47) та направлення від 16.10.2020 №15-10/6657 (а. с. 48) інспекторами праці ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 проведено інспекційне відвідування станції технічного обслуговування у с. Цуцилів, Надвірнянського р-ну, Івано-Франківської обл., де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 .
Вирішуючи даний спір, суд виходив з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 № 322-VIII (надалі, також КЗпП України) працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною 2 статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.
Частинами 4 статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (надалі, також Закон №877) визначено, що заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, державного контролю за додержанням законодавства у сфері моніторингу, звітності та верифікації викидів парникових газів у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.
Частиною 8 статті 4 Закону №877 передбачено, що органи державного нагляду (контролю) та суб`єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу.
У відповідності до приписів статті 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Україною 12.10.2004, інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: a) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та c) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються. У разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов`язків.
Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України, постановою від 21 серпня 2019 р. № 823 затверджено порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (надалі, також Порядок №823).
Цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі - Закон).
Відповідно до пункту 2 Порядку №823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Пунктом 5 Порядку №823 визначено, що підставами для здійснення інспекційних відвідувань є: 1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) рішення суду; 5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин; 6) інформація ПС та її територіальних органів; 7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю; 8) доручення Прем`єр-міністра України; 9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; 10) запит народного депутата України; 11) невиконання вимог припису інспектора праці.
Згідно з підпунктом 1, 3, 6 пункту 10 Порядку №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право: під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.
Відповідно до пункту 15 Порядку №823, копія акта, зазначеного у пункті 14 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.
Пунктами 17, 18, 19 Порядку №823 визначено, що акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.
Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
Матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.
Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (далі - Порядок № 509) визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення".
Приписами пункту 2 Порядку №509 передбачено, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи накладаються на підставі: акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.
Відповідно до пункту 3 Порядку №509, справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Згідно з пунктом 4 Порядку №509, під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Суд зазначає, що виходячи приписів трудового законодавства, забороняється фактичний допуск до роботи осіб без укладення трудового договору. У свою чергу факт здійснення такої роботи, на переконання суду, повинен фіксуватися належними та допустимими способами та засобами, які б дали можливість беззаперечно встановити допуск певної ідентифікованої особи до виконання роботи без укладення трудового договору.
Так, відповідачем встановлено та зафіксовано поясненнями ФОП ОСОБА_1 те, що на СТО у с. Цуцилів, де здійснює підприємницьку діяльність позивач 16.10.2020 знаходився ОСОБА_2 , який проходив стажування за посадою слюсар з 16.10.2020; трудовий договір з ОСОБА_2 не укладався, у подальшому ОСОБА_2 буде влаштований на роботу (а.с. 52).
Листом від 21.10.2020 ФОП ОСОБА_1 повідомлено начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області про виконання вимог припису, зокрема про прийняття на роботу ОСОБА_2 , на підтвердження чого подано повідомлення про прийняття працівника на роботу від 19.10.2020, надіслане до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (Надвірнянський р-н) та трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 20.10.2020, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 58, 59, 60).
З викладених у відзиві та наведених у судовому засіданні пояснень представника відповідача судом встановлено, що підставою для винесення оскаржуваної постанови стали висновки відповідача про виключення 18.03.2020 позивача з Реєстру платників єдиного податку, зробленого на підставі витягу з Реєстру платників єдиного податку (а.с. 63).
Так, з доданого до відзиву витягу з Реєстру платників єдиного податку, формованого у електронному кабінеті вбачається, що ОСОБА_1 з 01.01.2012 перебував на спрощеній системі оподаткування та був платником 2 групи єдиного податку. Також у даному витягу зазначено дату виключення з реєстру 18.03.2020.
Однак дана інформація спростовується наявною в матеріалах справи копією витягу з Реєстру платників єдиного податку, сформованого 30.11.2020, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2012 перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку 2 групи (а.с. 17).
Також відповідно до листа Головного управління ДПС в Івано-Франківській області №7/10/09-19 від 27.11.2020 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 01.01.2012 і по даний час перебуває на спрощеній системі оподаткування (а.с. 18).
З приводу долученого відповідачем до матеріалів справи витягу з Реєстру платників єдиного податку, у якому наявна інформація про виключення 18.03.2020 ФОП ОСОБА_7 з Реєстру платників єдиного податку, суд звертає увагу на наступне.
З наведеного вбачається, що реєстратором Управління надання адміністративних послуг Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області Ціховською Г.Б. 18.03.2020 було помилково внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , який в той же день було скасовано як помилковий.
Разом з тим, внесення 18.03.2020 реєстратором помилкового запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань мало наслідком відображення в Єдиному реєстрі платників податків інформації про виключення 18.03.2020 ФОП ОСОБА_1 з даного реєстру, що в подальшому стало підставою для висновку відповідача про неперебування позивача на спрощеній системі оподаткування й, відповідно, неможливості застосування до нього на підставі статті 265 КЗпП України попередження за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору та винесення оскаржуваної постанови.
Таким чином фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 01.01.2012 і по даний час перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку другої групи, а тому до нього за вчинення порушення законодавства про працю, зокрема, за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору мало бути застосоване попередження відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У той же час, в адміністративному судочинстві діє принцип офіційного з`ясування усіх обставин справи, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 2, 4 статті 9, частина 3 статті 77, частина 6 статті 94 КАС України).
Суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Стаття 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види судових витрат, відповідно до частини 1 якої, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 3 цієї статті Кодексу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно з частинами 1-4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із наявною в матеріалах справи копією ордеру на надання правової допомоги №1006081 від 04.12.2020, адвокат Капак Віталій Михайлович надає правову допомогу ФОП ОСОБА_1 в Івано-Франківському окружному адміністративному суді на підставі договору про надання правової допомоги №100/2020 від 30.11.2020; договором про надання правової (правничої) допомоги права адвоката не обмежуються (а.с. 20).
Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести в зв`язку з розглядом справи, адвокатом надано послугу щодо написання позовної заяви, вартість якої визначена в сумі 1000 грн. Докази понесення позивачем витрат на інші види правової допомоги суду не надано.
Сплата позивачем грошової винагороди у сумі 1000 грн. адвокату Капаку Віталію Михайловичу за складання процесуальних документів адвокатом (написання позовної заяви) підтверджується квитанцією №38/2020 від 30.11.2020 (а.с.22).
За таких обставин, зважаючи на належне підтвердження позивачем понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн, та їх співмірність із складністю справи, виконаними адвокатом робіт та вагомим значенням справи для позивача підягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 грн.
Також, враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840,80 гривень, згідно з квитанцією №53062708 від 04.12.2020 (а.с.1).
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Відповідач - Управління Держпраці в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, буд. 67, м. Івано-Франківськ, поштовий індекс - 76018, код ЄДРПОУ - 39784625).

Суддя Главач І.А.

Рішення складене в повному обсязі 19 лютого 2021 р.