Справа № 520/18321/2020
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року № 520/18321/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

17.12.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради, в якому просила суд:

- визнати протиправною відмову Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради по заяві ОСОБА_1 від 04.11.2020 про надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: Реконструкція будівлі літ. Д-1 під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення за адресою АДРЕСА_1 .

- зобов`язати Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради () надати ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва: Реконструкція будівлі літ. Д-1 під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення за адресою АДРЕСА_1 ;

- стягнути з Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відмова Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради по заяві ОСОБА_1 від 04.11.2020 про надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: Реконструкція будівлі літ. Д-1 під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення за адресою АДРЕСА_1 , на думку позивача, є протиправною. Також, вказано, що відмовою у видачі містобудівних умов та обмежень Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради вимагав від позивача зазначити функціональне призначення будівлі після реконструкції, що позивач, на її думку, і зробив, деталізувавши при цьому, що будь-які нежитлові приміщення будівлі також не зазнають зміни функціонального призначення.

Відповідач, Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому щодо відмови у видачі містобудівних умов та обмежень на підставі Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» за заявою від 14.10.2020 зазначив, що за відсутності у заяві ОСОБА_1 функціонального призначення будівлі літ. «Д-1» по АДРЕСА_1 після реконструкції Департамент був позбавлений можливості визначити відповідність або не відповідність намірів забудови обов`язковим до виконання вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Також, щодо відмови у видачі містобудівних умов та обмежень на підставі Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» за заявою від 04.11.2020 вказав, що відповідно до вказаної заяви від 04.11.2020 позивач мав наміри отримати містобудівні умови та обмеження для реконструкції будівлі літ. «Д-1» та нежитлових приміщень та те, що заява не містить інформації, щодо розташування зазначених нежитлових приміщень, що підлягають реконструкції, у складі будівлі літ. «Д-1».

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що об`єкт нерухомого майна, на який вона на думку відповідача не надала документ на право власності, має бути розміщений (займати місце) на земельній ділянці, щодо забудови якої нею подано відповідну заяву на видачу містобудівних умов та обмежень. Також, вказано, що наведені у відзиві на позовну заяву твердження лише підтверджують правомірність дій позивача, а безпідставність та надуманість, яка має місце в обґрунтуваннях правової позиції відповідача, підтверджує протиправність його дій.

Департаментом містобудування та архітектури Харківської міської ради заперечення на відповідь на відзив до суду не надано.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звернулась до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради із заявою від 14.10.2020, в якій просила надати містобудівні умови та обмеження реконструкції будівлі літ. «Д-1» за адресою: АДРЕСА_1 . Також, в заяві зазначено, що реконструкція буде виконуватися в межах існуючих фундаментів.

В додатках вищевказаної заяви зазначено: копія договору купівлі-продажі від 22.03.2019 за № 225, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер об`єкту нерухомого майна 01, копія паспорту ОСОБА_1 , копія ІПН ОСОБА_1 , оригінал виконавчої зйомки будівлі, зареєстрованої в базі даних містобудівного кадастру за № 156/2020 від 12.10.2020, копія довіреності від 25.05.2020 за № 221 на представника ОСОБА_2 .

Листом Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради № Я-1-1705/0/333-20.01.01-12 від 30.10.2020 позивача було повідомлено, що у наданому пакеті документів відсутня заява з зазначеним функціональним призначенням будівлі літ. «Д-1» після реконструкції, тому неможливо визначити відповідність намірів забудови містобудівній документації, а саме плану зонування (зонінгу) території у складі генерального плану міста Харкова, затвердженого рішенням сесії Харківської міської ради від 18.12.2019 №1902/19. Також, повідомлено, що на підставі п.1 частини четвертої ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI, із внесеними змінами наказом від 30.10.2020 №253м Департамент відмовляє в наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: «Реконструкція будівлі літ. «Д-1» по АДРЕСА_1 ».

Позивач звернулась до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради із заявою від 04.11.2020, в якій просила надати містобудівні умови та обмеження реконструкції будівлі літ. «Д-1» під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначено, що на лист від 30.10.2020 за вих. № Я-1-1705/0/333-20.01.01-12 уточнює, що реконструкція буде виконуватися в межах існуючих фундаментів.

В додатках вищевказаної заяви зазначено: копія договору купівлі-продажі від 22.03.2019 за № 225, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер об`єкту нерухомого майна 01, копія паспорту ОСОБА_1 , копія ІПН ОСОБА_1 , оригінал виконавчої зйомки будівлі, зареєстрованої в базі даних містобудівного кадастру за № 156/2020 від 12.10.2020, копія довіреності від 25.05.2020 за № 221 на представника ОСОБА_2 .

Листом Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради № Я-1-1837/0/333-20.01.01-12 від 25.11.2020 позивача повідомлено, що згідно ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI, із внесеними змінами містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000. Вказано, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна нежитлова будівля літ. «Д-1» загальною площею 35,7 кв.м по АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначено, що інформація щодо реєстрації нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 в зазначеному реєстрі відсутня. Також, вказано, що позивачем надано неповний пакет документів, зазначених у ст.29 Закону, а саме відсутня копія документа на право власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 . Крім того, вказано, що на підставі п.1 частини четвертої ст.29 Закону наказом від 25.11.2020 №271м Департамент відмовляє в наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: «Реконструкція будівлі літ. «Д-1» під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення по АДРЕСА_1 ».

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача, звернулась з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 року (далі по тексту - Закон України № 3038-VI) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно до ч. 2 ст. 29 Закону України № 3038-VI фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. Містобудівні умови, обмеження та технічні умови для проектування об`єктів будівництва в рамках здійснення державно-приватного партнерства або реалізації проекту, що здійснюється на умовах концесії, можуть надаватися приватному партнеру, концесіонеру на підставі документа, що засвідчує право користування земельною ділянкою, виданого підприємству, установі, організації, що є балансоутримувачем майна, що передається у концесію, за умови, що така земельна ділянка (або її частина) відповідно до положень договору необхідна для здійснення державно-приватного партнерства або реалізації проекту, що здійснюється на умовах концесії.

Згідно з ч.3 ст.29 Закону України № 3038-VI містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Так, позивач звернулась до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради із заявою від 04.11.2020, в якій просила надати містобудівні умови та обмеження реконструкції будівлі літ. «Д-1» під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначено, що на лист від 30.10.2020 за вих. № Я-1-1705/0/333-20.01.01-12 уточнює, що реконструкція буде виконуватися в межах існуючих фундаментів.

В додатках вищевказаної заяви зазначено: копія договору купівлі-продажі від 22.03.2019 за № 225, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер об`єкту нерухомого майна 01, копія паспорту ОСОБА_1 , копія ІПН ОСОБА_1 , оригінал виконавчої зйомки будівлі, зареєстрованої в базі даних містобудівного кадастру за № 156/2020 від 12.10.2020, копія довіреності від 25.05.2020 за № 221 на представника ОСОБА_2 .

Згідно з ч.4 ст.29 Закону України № 3038-VI підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відповідач відмовив позивачу у задоволенні заяви від 04.11.2020, зазначивши, що позивачем надано неповний пакет документів, зазначених у ст.29 Закон України № 3038-VI, а саме відсутня копія документа на право власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 . Також, відповідачем вказано, що нежитлова будівля літ. «Д-1» загальною площею 35,7 кв.м по АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , а інформація щодо реєстрації нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 відсутня.

Проте, відповідач не врахував того, що на думку заявника, нежитлові приміщення, на які просила надати містобудівні умови та обмеження реконструкції, стосувались будівлі літ. «Д-1» за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності ОСОБА_1 перебувають також нежитлові будівлі «Ж-1» та «Е-1» за адресою АДРЕСА_1 .

Проте, відповідачем під час розгляду заяви позивача від 04.11.2020 не враховано вищевказаної обставини.

Таким чином, відповідач передчасно прийшов до висновку про те, що позивачем надано неповний пакет документів, зазначених у ст.29 Закону України № 3038-VI.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідач, відмовляючи в задоволенні заяви позивача від 04.11.2020 про надання містобудівних умов та обмежень, діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

За таких обставин, відмова Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради по заяві ОСОБА_1 від 04.11.2020 про надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: Реконструкція будівлі літ. Д-1 під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення за адресою АДРЕСА_1 є протиправною.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради надати ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва: Реконструкція будівлі літ. Д-1 під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення за адресою АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Згідно з ч.4 ст.29 Закону України № 3038-VI підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Тобто, прийняттю рішення передує процедура визначена Законом України № 3038-VI.

Як встановлено вище, відповідач, відмовляючи в задоволенні заяви позивача від 04.11.2020 про надання містобудівних умов та обмежень, діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Тобто, подана позивачем заява, відповідачем на відповідність критеріям Законом України № 3038-VI повністю не перевірялась.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.11.2020 про надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: Реконструкція будівлі літ. Д-1 під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення за адресою АДРЕСА_1 з урахуванням висновків суду.

Крім того, позивач у відповіді на відзив на позовну заяву просила повернути без розгляду відзив на позовну заяву з додатками, підписаний працівником Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Підлісною К.О. від імені Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради. Винести з цього приводу окрему ухвалу.

Щодо посилань позивача на те, що відзив на позовну заяву подано до суду не повноважним представником відповідача, суд зазначає наступне.

На підтвердження повноважень представника відповідача до відзиву на позовну заяву зокрема додано копію посвідчення головного спеціаліста юрисконсульта сектору правового забезпечення архітектурної та містобудівної діяльності відділу правового забезпечення Департаменту територіального контролю та копію посадової інструкції головного спеціаліста-юрисконсульта сектору правового забезпечення архітектурної та містобудівної діяльності відділу правового забезпечення Департаменту територіального контролю Харківської міської ради затвердженої директором Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.

Відповідно до п.п.3.7, п.п.3.8 п.3 вищевказаної інструкції головний спеціаліст-юрисконсульт сектору має право: Складати та підписувати позовні заяви, скарги, відзиви, відповіді на відзиви, заперечення, клопотання, заяви про визнання позову, відмови від позову, закриття провадження, збільшення або зменшення позовних вимог, укладати мирові угоди, складати інші заяви із процесуальних питань з усіма правами, передбаченими законодавством, учасникам справи до місцевих, апеляційних судів та до Верховного Суду з питань, віднесених до повноважень Департаменту, Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради та Служби містобудівного кадастру м. Харкова Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради. Здійснювати самопредставництво (зокрема за резолюцією міського голови) Харківської міської ради, її виконавчого комітету, Департаменту, Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради і Служби містобудівного кадастру міста Харкова Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради, інших виконавчих органів Харківської міської ради у місцевих, апеляційних судах та у Верховному Суді у цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справах.

Згідно зі ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним законом іноземної держави (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Таким чином, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду у разі якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для повернення відзиву на позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Таким чином, постановлення окремої ухвали у випадку виявлення під час розгляду справи порушень закону є правом суду, а не його обов`язком.

З урахуванням досліджених доказів та правових висновків за наслідками розгляду адміністративної справи, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали у відповідності до ст. 249 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що судові витрати, які позивач очікує понести обмежуються сплаченим судовим збором.

При цьому, позивачем до позовної заяви додано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в якому просила стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору, комісії з банківського обслуговування, компенсації за відрив від звичайних занять в розмірі 1981,70 грн., технічне забезпечення в розмірі 800,00 грн., поштові витрати.

Суд вважає, що позивачем фактично заявлено клопотання про стягнення понесених нею витрат.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, позивачем не надано до суду доказів понесених витрат на технічне забезпечення в розмірі 800,00 грн., а тому вказані витрати стягненню на користь позивача не підлягають.

При цьому, витрати щодо комісії з банківського обслуговування не відносяться до судових витрат та не підлягають стягненню на користь позивача.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.135 Кодексу адміністративного судочинства України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Обов`язок надання доказів в обґрунтування компенсації за відрив від звичайних робіт, тобто доказів про те, які саме звичайні заняття були позивачем заплановані та не здійснені у зв`язку з розглядом справи покладається на заявника. А за їх відсутності, понесені позивачем витрати не підлягають віднесенню до судових витрат по справі.

Аналогічна правова позиція зазначена Верховним Судом в постанові від 17.01.2020 по справі №818/40/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, позивачем не надано до суду доказів які саме звичайні заняття були позивачем заплановані та не здійснені у зв`язку з розглядом справи.

Отже, витрати щодо компенсації за відрив від звичайних занять в розмірі 1981,70 грн. стягненню на користь позивача не підлягають.

Крім того, матеріали справи містять фіскальний чек про направлення засобами поштового зв`язку до відповідача відповіді на відзив на суму 26,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. та судові витрати на поштові витрати у розмірі 26,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради (вул. Квітки-Основ`яненка, буд. 7, м. Харків, 61003) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради по заяві ОСОБА_1 від 04.11.2020 про надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: Реконструкція будівлі літ. Д-1 під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення за адресою АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.11.2020 про надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: Реконструкція будівлі літ. Д-1 під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення за адресою АДРЕСА_1 з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради (, вул. Квітки-Основ`яненка, буд. 7, м. Харків, 61003) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути з Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради (, вул. Квітки-Основ`яненка, буд. 7, м. Харків, 61003) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати в сумі 26 (двадцять шість) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.