Справа № 461/2255/17
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/2255/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Собко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за адміністративним позовом адвоката Джурика Андріана Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

встановив:

позивач звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил №0478/209100501/17 від 10 березня 2017 року.

Обґрунтовуючи заявлений позов покликається на те, що постановою в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням Скромного Я.І. від 10.03.2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчинення порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено штраф в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 гривень. Оскаржувану постанову вважає незаконною, оскільки при складанні протоколу 14 лютого 2017 року під час в`їзду в Україну у пункті пропуску на митному пості Рава-Руська Львівської митниці ДФС йому не було залучено захисника, хоча позивач наполягав на його залученні та інформував інспектора ВМО № 1 м/п Рава- Руська Юрківа А.Я. про те, що у нього у даній справі є адвокат Джурик А.Є. Вказує, що посадовою особою Львівської митниці ДФС не з`ясовано вини ОСОБА_1 , чи є підстави для його звільнення від адміністративної відповідальності, не з`ясовано інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справу розглянуто без дослідження усіх доказів, зокрема не взято уваги заяву ОСОБА_1 про звільнення від юридичної відповідальності від 27 грудня 2016 року, пояснень ОСОБА_1 від 27 грудня 2016 року з додатками до нього - копії заяви про кримінальне правопорушення від 25 листопада 2016 року, зареєстрованої 28 листопада 2016 року Жовківським відділенням поліції та копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29 листопада 2016 року. При цьому, стверджує що ці доказами встановлюють відсутність у діях ОСОБА_1 порушення митних правил. Просить оскаржувану постанову скасувати.

Враховуючи те, що позовна заява та долучені до неї документи містять обґрунтовані дані, які свідчать про поважні причини, які перешкоджали позивачу протягом визначеного КАС України строку реалізувати своє процесуальне право на оскарження постанови,вважаю за можливе поновити пропущений процесуальний строк.

ОСОБА_1 позов підтримав з підстав наведених у ньому та просив його задовольнити в повному обсязі, з цього приводу подав письмову заяву.

Представник відповідача подав до суду письмові пояснення відзив на позовну заяву, згідно якого позов заперечує. Просить відмовити в задоволенні позову, вказуючи, що при складенні протоколу та під час розгляду справи митним органом, уповноваженими посадовими особами було в повній мірі дотримано право позивача скористатись правовою допомогою, що підтверджено зокрема відміткою у протоколі про порушення митних правил. Зазначає, що факт звернення в правоохоронні органи не встановлює того, що проти позивача вчинені шахрайські дії та не спростовує тієї обставини, що ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «Opel Omega», VIN № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , по смузі руху «зелений коридор» з метою особистого користування, в митному режимі «транзит».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Завданням адміністративного судочинства, як вказується у ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено наступне.

Згідно протоколу про порушення митних правил, 14.02.2017 року близько 16 години 30 хвилин у зону митного контролю пункту пропуску «Рава-Руська-Гребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, в`їхав автомобіль марки «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Республіка Польща, під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який прямував у приватну поїздку з України у Республіку Польщу. У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення інформації про нього та особу, яка його переміщувала, в ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДФС України виявлено, що громадянином ОСОБА_1 29.02.2016 року о 20 годині 40 хвилини, через пункт пропуску «Гребенне - Рава-Руська» Львівської митниці ДФС було ввезено на митну територію України автомобіль марки «Ореl Оmega», VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 (країна реєстрація Республіка Польща), без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений юрмами ст. 95 МК України.

Згідно АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, станом на 14.02.2017 року зазначений транспортний засіб з митної території України не вивозився та у інший митний режим не поміщений, підтверджуючих документів про ремонт транспортного засобу до митного оформлення подано не було.

У відповідності до ч. 1 ст. 192 МК України, вказаний громадянин до митного органу не звертався. У паспорті відмітки про перебування його на постійному або тимчасовому консульському обліку відсутні.

На підставі протоколу про порушення митних правил № 0478/209100501/17 від 14 лютого 2017 року, постановою в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 №0478/209100501/17 від 10 березня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, тобто адміністративному правопорушенні передбаченому ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 гривень.

Пунктом 1 частини першої статті 95 Митного кодексу України передбачено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною третьою статті 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною першою статті 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 488 МК України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій (ст.491 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до стаття 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, зокрема з протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 від пояснень під час розгляду його справи відмовився. Тобто, позивач був присутнім під час складення протоколу про порушення митних правил, не вказав у протоколі, що з ним не погоджується, особисто підписав протокол, не повідомляв про те, що заперечує факт ввезення автомобіля. Крім того, відповідно до даного протоколу, ОСОБА_1 роз`яснено його права, в тому числі стосовно отримання правової допомоги. Однак, з цього приводу до протоколу жодних зауважень ОСОБА_1 не внесено. Таким чином, доводи позивача про те, що йому не було забезпечено реалізацію його прав, визначений МК України, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, та спростовуються матеріалами справи.

Водночас, позивачем не спростовано факту ввезення та перевищення встановленого статтею 95 Митного Кодексу України строку транзитного перевезення транспортного засобу.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 ввіз на територію України транспортний засіб по смузі руху "зелений коридор", в митному режимі "транзит".

Згідно АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України станом на 14.02.2017 року автомобіль марки «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Республіка Польща, не вивозився та у інший митний режим не поміщений.

Покликання позивача на те, що у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія не є перешкодою для ввезення транспортного засобу.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 травня 2020 року у справі №166/691/17 адміністративне провадження №К/9901/37289/18.

Так, Верховний Суд вказав, що згідно з наказом Державної міграційної служби України від 17 листопада 2005 року № 1118 "Про затвердження правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України") не передбачено вимагати від громадян наявність посвідчення водія або перевіряти вміння керувати транспортним засобом.

Положеннями статті 366 МК України визначено, що двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню (частина друга статті цієї статті).

Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою (частина четверта цієї статті).

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення (частина п`ята цієї статті).

Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України (частина шоста цієї статті).

Пунктом 9 Розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби від 17.11.2005 №1118 (далі - Правила №1118), визначено, що не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, зокрема на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Особливості митного контролю та митного оформлення ТЗ, зареєстрованих у відповідних реєстраційних органах іноземних держав, що ввозяться на митну територію України з метою транзиту регламентовано Розділом ІV цих же Правил, якими передбачено, що у разі ввезення громадянином-нерезидентом з метою транзиту на митну територію України ТЗ, зареєстрованого у відповідному реєстраційному органі іноземної держави, або ввезення з цією самою метою громадянином-резидентом ТЗ, зареєстрованого постійно в цьому органі та який йому належить, що підтверджується відповідним документом про право власності на такий транспортний засіб та реєстраційним документом, декларування такого ТЗ здійснюється в усній формі.

Відтак, за відсутності необхідних документів ввезення транспортного засобу на митну територію України в режимі «транзит», по самостійно обраному «зеленому коридору» не вбачається можливим.

Таким чином, посилання позивача на відсутність у нього посвідчення водія не перешкоджає можливості ввезення транспортного засобу, оскільки відповідно до Правил №1118, транспортний засіб для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і уповноваженою особою, при цьому обов`язкової вимоги щодо наявності у такої особи посвідчення водія законодавством не встановлено.

При цьому, доводи позивача про те, що проти нього вчинено шахрайські дії щодо ввезення на його ім`я на територію України транспортного засобу по смузі руху "зелений коридор", в митному режимі "транзит" судом відхиляються, так як про вказані обставини позивач ні при складенні протоколу, ні при розгляді справи про порушення митних правил не повідомляв, оскільки при складанні протоколу від надання пояснень відмовився.

Сам факт звернення позивача до правоохоронних органів не підтверджує, що проти нього вчинено шахрайські дії та не спростовують ту обставину, що позивач ввіз на територію України транспортний засіб по смузі руху "зелений коридор", в митному режимі "транзит".

Крім того, оцінюючи доводи позивача стосовно того, що митним органом при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано його клопотання та не отримали належної оцінки подані митному органу документи, суд вважає за необхідне відзначити, що як вже вказувалося вище, відповідно до статті 488 МК України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Наведені позивачем заява та документи подані до митного органу та датовані до складання протоколу - 14 лютого 2017 року. Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, а також відмовився від дачі пояснень, згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 чи його представник на розгляд справи не прибули. Таким чином, наведені доводи не можуть бути прийняті до уваги, як законна підстава для скасування оскаржуваної постанови.

Отже, обставини, наведені позивачем не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що під час адміністративного провадження не було встановлено порушень, які можуть слугувати законною підставою для скасування постанови, а оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, відтак приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Поновити процесуальний строк звернення до суду.

Позовну заяву адвоката Джурика Андріана Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил залишити без задоволення.

Постанову в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням Скромного Я.І. у справі про порушення митних правил №0478/209100501/17 від 10 березня 2017 року - залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Львівська митниця Державної фіскальної служби України - 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1.

Повне рішення складено 17 лютого 2021 року.

Головуючий Стрельбицький В.В.