Справа № 520/15663/2020
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

10 лютого 2021 р. № 520/15663/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Мірзабековій К.С.,

за участю:

представника позивача - Медвідь А.О.,

представника відповідача - Моїсеєнко В.В.,

розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд" (вул. Морозова, буд. 13,м. Харків,61036) до Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,61003) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- Визнати протиправним і скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UА 807000/2020/001575/2 від 19.08.2020 р.

- Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (61003, м. Харків, вул. Короленко, 16-Б. ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд" (93400. Луганська обл.. м. Сєвєродонецьк. вул. Єгорова. 11. ) судовий збір у сумі 2102.00 грн.;

- Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (61003. м. Харків, вул. Короленко. 16-Б. ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд" (93400. Луганська обл.. м. Сєвєродонецьк. вул. Єгорова. 11. ) витрати на оплату професійної правничої допомоги у сумі відповідно до доказів, що додаються до позову та будуть надані додатково згідно ч.7 ст. 139 КАС України.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуване рішення Слобожанською митницею Держмитслужби про коригування митної вартості № UА 807000/2020/001575/2 від 18.08.20 року є незаконним та таким, що порушують законні права та інтереси позивача, а тому підлягають скасуванню. Позивач зазначає, що при здійсненні митного оформлення для підтвердження митної вартості та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) було надано усі документи, які передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, зауважень до поданих документів під час митного оформлення від відповідача не надходило.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.

До Харківського окружного адміністративного суду 07.12.2020 надійшов відзив на адміністративний позов, згідно зі змістом якого відповідач просив відмовити в задоволенні

позовних вимог в повному обсязі зазначивши, що згідно специфікації до зовнішньоекономічного контракту передбачена передплата за товар, але наданими до митного оформлення документами вона не була підтверджена в повній мірі. Також зазначає, що довідка та рахунок щодо транспортних витрат надані від підприємства, яке безпосередньо не транспортувало товар, виходячи з наданого коносаменту.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що рішення про коригування митної вартості товарів є законним та таким що винесене в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Хозленд» в серпні 2020 року ввезло з Китаю на територію України товар посуд столовий із склокераміки, код згідно УКТЗЕД на підставі контракту №24/НС від 26.10.2018 р., укладеною з контрагентом - Компанією HUBEI GODEN EYES IMPORT ND EXPORT CO, LTD.

Відповідно до умов Контракту, сторони підписали Специфікацію, а постачальник надав позивачу інвойс на оплату товару. Згідно із Специфікацією № 4 від 10.06.2020 р., інвойсом № 20GE103 від 14.06.2020 р., позивач оплатив товар та ввіз в Україну товар на загальну суму: 14 579,52 доларів США.

Підпунктом 1.1 Контракту передбачено, що постачальник зобов`язується поставити покупцю товар за асортиментом, кількістю та ціною, яка узгоджена сторонами в Специфікації до контракту, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити товар, в передбачені Контрактом строки.

Також, відповідно до п.2.1., 2.3. Контракту, ціни на кожну одиницю Товару та загальна вартість партії поставки узгоджуються сторонами на кожну окрему партію в Специфікації та на умовах Інкотермс FOB, Ухань, Китай.

Відповідно до п.2.5. Контракту, ціни на поставлений товар встановлюються постачальником з урахуванням витрат на виготовлення упаковки і робіт, пов`язаних з упаковкою товару, виробництвом та наклеюванням етикеток, виготовленням та нанесенням транспортного маркування, а також на підготовку необхідної документації на відвантаження товару; ціни на товар встановлюються постачальником з урахуванням витрат на доставку товару від місця виробництва до порту відвантаження і його завантаження на борт судна, а також всіх витрат, пов`язаних з Товаром до моменту переходу Товару через борт судна завантаження.

Відповідно до п.5.1. Контракту оплата Товару здійснювалася покупцем частинами на підставі Специфікації та інвойсу, факт оплати підтверджується платіжними дорученнями № 1 від 29.07.2020 р. та №1 від 21.08.2020 року.

Відповідно до п.2.5. Контракту, Позивачем були понесені витрати на транспортування товару до кордону України в розмірі 41 934,70 грн. грн., що підтверджується договором на транспортно-експедиторське обслуговування №KL-35/17 від 31.08.2017 р., рахунком експедитора №653/20 від 14.08.2020 р., довідкою від експедитора щодо вартості транспортно-експедиційних послуг №CLL09472 від 14.08.2020 р., які подавались відповідачу разом з первинною митною декларацією №UA807180/2020/003691 від 19.08.2020 р.

Для митного оформлення товару позивачем визначено митну вартість товару за ціною товару (основний метод визначення митної вартості) згідно ст.ст. 57, 58 Митного кодексу України.

Так, в графі 12 митної декларації №UA807180/2020/003691 від 19.08.2020 р., позивач зазначив митну вартість 438 930,66 грн., яка вираховується при додаванні фактурної вартості товару та витрат на транспортування товару до кордону України наступним чином: фактурна

вартість товару 396995,96 грн. (14579,52 доларів США х 27,2297 - за курсом НБУ на момент подачі митної декларації) + 41 0934,70 грн. (витрати на транспортування).

Отже, за декларацією митної вартості №UA807180/2020/003691 від 19.08.2020 р. позивачем заявлена митна вартість у гривнях - 438 930,66 грн.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу наступні документи: Контракт з постачальником №24/НС від 19.08.2018 р.; Специфікація № 4 від 10.06.2020 р. до Контракту; Інвойс № 20GE103 від 14.06.2020 р.від постачальника з перекладом; Пакувальний лист до інвойсу б/н від 14.06.2020 р. з перекладом; Сертифікат про походження товару форма А №G20МА4КL52Р80002 від 20.06.2020; Сертиікат якості на товар від 14.06.2020; Морський коносамент на міжнародне перевезення вантажу №177TUHUYW10166L від 16.06.2020; Міжнародну транспортну накладну СМR А№038225 від 17.08.2020 року; Експортну митну декларацію постачальника №0028265 від 15.06.2020; Платіжне доручення №1 від 29.07.2020 р. на підтвердження оплати за товар постачальнику; Документи, що підтверджують витрати по перевезенню товару до кордону України: договір на транспортно-експедиторське обслуговування №KL-35/17 від 31.08.2017 р., рахунок експедитора №653/20 від 14.08.2020 р., довідка від експедитора щодо вартості транспортно-експедиційних послуг №CLL09472 від 14.08.2020 р.; Прейскурант виробника товару б/н від 10.06.2020 р.; Документи на підтвердження повноважень митного декларанта.

З наявних матеріалів справи та пояснень представника відповідача вбачається, що під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №UА 807180/2020/003691 від 19.08.2020 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів: 105-2 - контроль правильності визначення митної вартості товарів (необхідно перевірити достовірність декларування транспортних витрат (фрахт контейнерів); 106-2 - витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів (по наступних товарах можливе заниження митної вартості товару (1,2,3). Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу ДФС від 11.09.2015 №689).

19.08.2020 декларанту було направлено електронне повідомлення про необхідність надання перелічених у ч.3 ст.53 МК України документів, у зв`язку з тим, що вже надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

19.08.2020 року декларантом до митниці були надіслені наступні документи : Лист-підтвердження № 113 от 07.08.2020р. від Торгово-Промислової палати України щодо дійсності відомостей, вказаних в експортній митній декларації на товари, які імпортуються з КНР з додатками; Сертиікат ССРІТ №204201А0/001524 від 20.07.2020 року; Лист імпортера №1/19/09 від 19.08.2020 року.

Після чого позивачем було отримане ще одне повідомлення від митниці про надання додаткових документів.

В подальшому декларування товару відбулося на підставі рішення митниці №UA 807000/2020/001575/2 від 19.08.2020 р. про коригування митної вартості товару та відповідно до ч.7 ст.55 МК України, з випуском товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання .

Відповідно до п.33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, підставами коригування митної вартості товару стали: вартість товару не відповідає рівню вартості подібних або аналогічних товарів, яка наявна у митного органу; декларантом не надана інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару.

Також, відповідно до рішення про коригування митної вартості товару (графа 31 рішення), відповідачем було застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

Позивач не погодився із завищенням митної вартості, карткою відмови і звернувся до відповідача з проханням про випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання згідно із ч.7 ст.55 МК України.

Після отримання такого дозволу позивач надав відповідачу нову митну декларацію №UA 807180/2020/003698 від 20.08.2020 р. з повторним наданням документів, які підтверджують митну вартість товару і вказані в гр.44 такої митної декларації та здійснив доплату ввізного мита від скорегованої відповідачем митної вартості на загальну суму 169 296,87 грн., з якої:

переплата ввізного мита 45 755,91 грн. та ПДВ 20% - 123 540, 96 грн. (відповідно до гр. 47-48 МД UA 807180/2020/003698 від 20.08.2020 р.).

Керуючись ч.8 ст.55 Митного кодексу України, позивач листом № 01/25/09 від 25.09.2020 р. звернувся до відповідача з проханням скасувати рішення про митну вартість ввезеного товару і підтвердити заявлену позивачем митну вартість. В обґрунтування заявленої митної вартості, позивач надав повторно відповідачу завірені належним чином документи, які підтверджують митну вартість товару, та додатково: платіжне доручення №1 від 29.07.2020 р. Та №1 від 21.08.2020 року на підтвердження оплати товару постачальнику, договір на транспортно-експедиторське обслуговування №KL-35/17 від 31.08.2017 р., платіжне доручення №6790 від 17.08.2020 р. про оплату послуг експедитора. Акт прийому-передачі експедиторських послуг №653/20 від 21.08.2020 року, лист постачальника №20GЕ103/2 від 10.06.2020; комерційну пропозицію постачальника №б/н від 01.06.2020, виписку з бухглтерської документації імпортера №1/02/09 від 02.09.2020 про оплату послуг щодо транспортування, акт прийому-передачі експедиторських послуг № 129/20 від 17.02.2020 р.; Комерційна пропозиція постачальника № б/н від 01.10.2019 р. з перекладом; Виписку з бухгалтерської документації імпортера №06/03/20 від 06.03.2020 р.; Калькуляцію собівартості товару від виробника з перекладом №2019LX від 21/12/2019 р. із указанням відсоткового відношення складових вартості товару з перекладом.

На підставі вказаних документів відповідачем виданий лист №714-08-2/714-15/13/13364 від 05.10.2020 р. про відмову в скасуванні рішення про коригування митної вартості товару, в якому відповідач вказав, що надані позивачем документи не спростовують сумніви митниці щодо правильності заявленої декларантом митної вартості.

Вважаючи рішення р Слобожанською митницею Держмитслужби про коригування митної вартості № UА 807000/2020/001575/2 від 18.08.20 року протиправним та незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI (надалі - МК України).

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При цьому, п.23 ч.1 ст. 4 Митного кодексу України передбачено, що митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності, відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Як передбачено положеннями ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.8 ст.257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч.1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч.1 ст.52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або надання органу доходів і зборів додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч.1 ст.53 Митного кодексу України, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 1 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до приписів ч.3 ст.53 Митного кодексу України підставами для видання органом доходів і зборів письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, положеннями ч.4 ст.53 Митного кодексу України визначено, що обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму Імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Суд вважає необхідним зазначити, що якщо органом доходів і зборів виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч.1 ст.55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Отже, виходячи з положень ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Суд вказує, що якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із ч.4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, відповідно до п.п.5, 6, 7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних

товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд зазначає, що приписами ч.3 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч.1 ст.64); митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч.2 ст.64).

Відтак, відсутність підстав для визнання митної вартості товару, розрахованої самостійно платником чи декларантом, не означає виникнення безумовної підстави для визначення такої митної вартості Митницею без дотримання усіх юридично значимих факторів.

До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст.60 Митного кодексу України, де, зокрема, вказано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч.2 ст.60); для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч.3 ст.60); ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч.4 ст.60); у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч.5 ст.60).

Суд зазначає, що зі змісту оскаржуваних у даній справі рішень про коригування митної вартості товару вбачається, що останнє містять відомості про митне оформлення товарів, яке вже було здійснено у максимально наближений термін за фактами митних оформлень що наявні в ЄАІС МД №UA807180/2020/003698 від 20.08.2020, проте ані рішення, ані відзив на позовну заяву не містять відомості про подібність товарів за поданою заявником через декларанта митною декларацією та товарам за митною декларацією МД №UA807180/2020/003698 від 20.08.2020.

Також відповідачем не надано жодних доводів та доказів стосовно подібності вказаних товарів, що свідчить про необґрунтованість зазначених доводів відповідача.

Суд зазначає, що зазначене підтверджується Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затверджені наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. за №883/21195; далі за текстом - Правила №598), оскільки у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Стосовно застосування резервного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України позивачем, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 2-8 вказаної статті передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо

органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті.

Відповідно до п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проаналізувавши наведені норми права у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного у даній справі рішення вбачається, що останнє не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не довів, що вартість ввезеного товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак товарів, що можуть свідчити про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з товаром, ввезеним позивачем та не надано доказів, що ввезення вказаних товарів відбувалось на тих же умовах доставки та з тією ж самою відстанню.

Щодо тверджень відповідача щодо невідповідності сум, вказаних в інвойсі та специфікації до Контракту сумі, яка вказана в платіжному дорученні на оплату товару суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що до первинної митної декларації №UA807180/2020/003691 від 19.08.2020 р. декларантом було надано платіжне доручення № 1 від 29.07.2020 р. на загальну суму 14 201, 28 дол. США, надання вказаного платіжного доручення не заперечується Відповідачем, підтверджується гр. 44 митної декларації № UA807180/2020/003691 від 19.08.2020р., гр. 18 рішення про коригування митної вартості товару № UA 807000/2020/001575/2 від 19.08.2020 р.

Відповідно до призначення вказаного платіжного доручення № 1 від 29.07.2020 р., ТОВ «ХОЗЛЕНД» здійснило передплату за Контрактом № 24/НС від 26.10.2018 р., Специфікацією № 4 від 10.06.2020 р.

Підпунктом 3.2. Контракту передбачено, що поставка товару відбувається протягом 120 днів після узгодження сторонами умов замовлення та здійснення покупцем часткової оплати за товар.

Отже, на момент митного оформлення товару декларант надав платіжне доручення № 1 від 29.07.2020 р. на загальну суму 14 201, 28 дол. США, яке свідчило про часткову оплату товару за специфікацією та інвойсом, містило необхідні реквізити для ідентифікації вказаного документа як підтвердження оплати саме за Контрактом, інвойсом, специфікацією.

Так, відповідно до первинної митної № UA807180/2020/003691 від 19.08.2020 р. (гр, 22) декларантом була зазначена митна вартість за ціною контракту - 14 579,52 дол.США і митні платежі, які підлягали оплаті, розраховані декларантом із суми за інвойсом та специфікацією.

Також позивач у відповіді на відзив зазначив , що платіжне доручення № 1 від 21.08.2020 р. на загальну суму 378,24 дол. США про доплату за товар декларант не мав можливості надати до первинної митної декларації, оскільки на момент митного оформлення.

Судом встановлено, що товар повністю оплачений позивачем в загальному розмірі 14 579,52 дол. США двома платіжними дорученнями після його фактичного отримання у м. Харкові.

Також з матеріалів справи вбачається, що Листом № 01/25/09 від 25.09.2020 р. ТОВ «ХОЗЛЕНД» надавало відповідачу платіжне доручення № 1 від 21.08.2020 р. з відповідним роз`ясненням щодо доплати вартості товару за Контрактом в сумі 378,24 дол. СІЛА, але відповідач залишив без уваги доводи підприємства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку до позивачем товар був повністю оплачений, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями № 1 від 29.07.2020 р. та № 1 від 21.08.2020 р.

З приводу тверджень відповідача щодо не підтвердження належними документами витрат на транспортування товару до кордону України, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивачем до до первинної митної декларації № UA807180/2020/003691 від 19.08.2020 р. надавалися договір на транспортно-експедиторське обслуговування №KL-35/17 від 31.08.2017 р., рахунк експедитора №653/20 від 14.08.2020 р., довідка від експедитора щодо вартості транспортно-експедиційних послуг №CLL09472 від 14.08.2020 р.

Відповідно до довідки від експедитора щодо вартості транспортно-експедиційних послуг № СLL09472 від 14.08.2020 р., вартість послуг щодо перевезення товару морським коносаментом № 177ТUHUYW10166L від 16.06.2020 р. від порту в м. Ухань до м. Чорноморськ склала 41 934,70 грн., вказана вартість також підтверджена і рахунком фактурою від експедитора № 653/20 від 14.08.2020 р.

Також суд зазначає, що листом № 01/25/09 від 25.09.2020 р. ТОВ «ХОЗЛЕНД» направляв відповідачу: заявку на перевезення товару № 3/20 від 09.06.2020 р., платіжне доручення № 6790 від 17.08.2020 р. про оплату послуг експедитора, акт прийому- передачі експедиторських послуг № 653/20 від 21.08.2020 р.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що позивачем надавалися всі необхідні документи на підтвердження витрат на транспортування товару до кордону України, копії яких наявні у матеріалах справи. У зв`язку з чим доводи відповідача є необгрунтованими.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності оскаржуваного в даній адміністративній справі рішення про коригування митної вартості товарів.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості № UА 807000/2020/001575/2 від 19.08.2020 р.

Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд" (вул. Морозова, буд. 13,м. Харків,61036) до Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,61003) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UА 807000/2020/001575/2 від 19.08.2020 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (61003, м. Харків, вул. Короленко, 16-Б. ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд" (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова. 11, ) судовий збір у сумі 2102.00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18 лютого 2020 року.

Суддя Бідонько А.В