Справа № 520/18195/2020
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 р. № 520/18195/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шляхової О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧУГУЇВСЬКЕ АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО-16350" (пров. Мічуріна, буд. 2-а, м. Чугуїв, Харківська область, 63506, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) про скасування рішень та зобов`язання вичнити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив суд:

- скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Харківській області №2100862/32500456 від 04.11.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №10 від 15.10.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; №2100865/32500456 від 15.10.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 15.10.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; №2100863/32500456 від 15.10.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №12 від 15.10.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; №2100864/32500456 від 15.10.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 15.10.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №10 від 15.10.2020 року датою її направлення, а саме 19.10.2020 року; №11 від 15.10.2020 року датою її направлення, а саме 19.10.2020 року; №12 від 15.10.2020 року датою її направлення, а саме 19.10.2020 року; №13 від 15.10.2020 року датою її направлення, а саме 19.10.2020 року у Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області №2100862/32500456 від 04 листопада 2020 року відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування Єдиному реєстрі податкових накладних - податкової накладної №10 від 15.10.2020 року на 40848,00 грн., ПДВ - 6808,00 грн. Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області №2100865/32500456 від 04 листопада 2020 року відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування Єдиному реєстрі податкових накладних - податкової накладної №11 від 15.10.2020 року на 9062,00 грн., ПДВ - 1510,33 грн. Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області №2100863/32500456 від 04 листопада 2020 року відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування Єдиному реєстрі податкових накладних - податкової накладної №12 від 15.10.2020 року на 9062,00 грн., ПДВ - 1510,33 грн. Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області №2100864/32500456 від 04 листопада 2020 року відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування Єдиному реєстрі податкових накладних - податкової накладної №13 від 15.10.2020 року на 51888,00 грн., ПДВ - 8648,00 грн.

На рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області №2100863/32500456 від 04 листопада 2020 року, №2100864/32500456 від 04 листопада 2020 року - позивачем було подано скарги від 10 листопада 2020 року, додано пояснення та первинні документи, на рішення Комісії ДПС №2100865/32500456 від 04 листопада 2020 року, №2100862/32500456 від 04 листопада 2020 року позивачем було подано скарги від 09 листопада 2020 року, додано пояснення та первинні документи. Зокрема, позивачем надано пояснення, що складання заявок не передбачено договором, але для усунення перешкод в реєстрації податкових накладних замовником надано відповідні заявки. Крім того, згідно умов договору передбачено, що зупинення реєстрації податкових накладних є підставою для затримання оплати послуг ТОВ "ЧАТП-16350" з боку замовника, що ставить під загрозу роботу підприємства. Рішеннями про результати розгляду скарги від 12 та 13 листопада 2020 року скарги ТОВ "ЧАТП-16350" на рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних - залишено без задоволення, а рішення Комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. Позивач аважає, що відповідачами не було надано належної мотивації підстав та причин віднесення податкових накладних, направлених позивачем на реєстрацію, до ризикових. Тобто, рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є незаконними та такими, що порушують права ТОВ "ЧАТП-16350", оскільки підприємством було надано усі документи з приводу господарських операцій, що стали підставою для складення та реєстрації податкових накладних. У звязку з викладеним позивач був вимушений звернутись до суду з даним позовом.

18.12.2020 по справі було відкрито спрощене провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області, надало відзив на позов, в якому просило у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та зазначило, що відповідачем прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 04.11.2020 №2100862/32500456, від 15.10.2020 №2100865/32500456, від 15.10.2020 №2100863/32500456 від 15.10.2020 №2100864/32500456, підставою для відмови у реєстрації податкової накладної №10, 11, 12, 13 слугувало ненадання платником податків необхідного обсягу документів, а саме: відсутні заяви на перевезення відповідно до договору. Зважаючи на викладене, позивачем не подано усіх первинних документів на розблокування податкової накладної, визначених в п. 6 Постанови КМУ від 11.12.2019 №1165 для підтвердження відсутності наявності ризику за податковими накладними, а отже рішення комісії Головного управління ДПС в Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийняті відповідно до чинного законодавства.

Відповідач, Державна податкова служба України, правом на подання відзиву не скористлось.

У наданій суду відповіді на відзив позивач вказав на те, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є незаконними та такими, що порушують права ТОВ "ЧАТП-16350", оскільки підприємством було надано усі документи з приводу господарських операцій, що стали підставою для складення та реєстрації податкових накладних. Позивачем до контролюючого органу надано достатні та належним чином оформлені документи, які давали змогу здійснити реєстрацію податкових накладних. Натомість, відповідачем на вимогу частини 2 статті 77 КАС України не подано належних доказів правомірності прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ТОВ "Чугуївське автотранспортне підприємство-16350", код ЄДРПОУ - 32500456, зареєстроване в якості юридичної особи, місцезнаходження: Харківська область, м. Чугуїв, пров. Мічуріна, 2А. Видом діяльності підприємства за КВЕД 2020 є клас 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н.в.і.у. Цей клас включає: інші види пасажирських перевезень автодорожнім транспортом: послуги з перевезення на далекі відстані рейсовими автобусами; чартерні перевезення, екскурсійні й туристичні перевезення; перевезення автобусами до аеропорту та з аеропорту; перевезення конвеєрами, фунікулерами, гірськолижними та канатними підйомниками, якщо вони не входять до складу системи міських і приміських транспортних перевезень; перевезення шкільними та службовими автобусами; пасажирські перевезення транспортними засобами з використанням людської або тваринної сили.

Для здійснення вказаної діяльності позивач отримав ліцензію, строк дії якої не обмежений, має власний автотранспорт, орендує приміщення. Виконання послуг забезпечено трудовими ресурсами: облікова кількість штатних працівників 20 осіб та 2 зовнішніх сумісника, з них: 17 водіїв, 2 ремонтних робітника, медик по випуску.

Між ТОВ "Чугуївське автотранспортне підприємство-16350" та ТОВ «Логістік Юніон» (код 37090215) укладено Договір №927-СЄ від 01.02.2020 на надання послуг по організації регулярних спеціальних перевезень пасажирів та їх багажу співробітників ТОВ «Логістік Юніон» корпорації АТБ. Згідно умов Договору ТОВ «ЧАТП-16350» здійснює доставку на роботу та з роботи працівників ТОВ «Логістік Юніон». В додатку №1 до Договору вказані маршрути перевезення, розклади руху, марка і пасажиромісткість автобусів. Надання послуг підтверджено Актами виконаних послуг та (на вимогу Замовника) реєстрами послуг. Оплата Замовником послуг з перевезення проводиться своєчасно, що підтверджується банківською випискою.

Так, згідно Акту №73 від 15 жовтня 2020 року та реєстру наданих послуг за Договором №927-СЄ від 01.02.2020 в період з 01 жовтня 2020 року по 15 жовтня 2020 року позивачем було надано послуги пасажирських перевезень по маршруту Чугуїв - РЦ19 (смт Малинівка Чугуївського району) на суму 40848 грн.

ТОВ «ЧАТП-16350» складено податкову накладну №10 від 15.10.2020 року та 19.10.2020 року направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Послуги оплачено на підставі Рахунку-фактури №151 від 15.10.2020 року Замовником ТОВ «Логістік Юніон» 30.10.2020 року, платіжним дорученням №13744.

Згідно Акту №74 від 15 жовтня 2020 року та реєстру наданих послуг за Договором №927-СЄ від 01.02.2020 в період з 01 жовтня 2020 року по 15 жовтня 2020 року позивачем було надано послуги пасажирських перевезень по маршруту Чугуїв - РЦ19 (смт Малинівка Чугуївського району) на суму 9062 грн.

ТОВ «ЧАТП-16350» складено податкову накладну №11 від 15.10.2020 року та 19.10.2020 року направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Послугу оплачено на підставі рахунку-фактури №152 від 15.10.2020 року Замовником ТОВ «Логістік Юніон» 30.10.2020 року, платіжним дорученням №13745.

Згідно Акту №75 від 15 жовтня 2020 року та реєстру наданих послуг за Договором №927-СЄ від 01.02.2020 в період з 01 жовтня 2020 року по 15 жовтня 2020 року позивачем було надано послуги пасажирських перевезень по маршруту Чугуїв - РЦ19 (смт Малинівка Чугуївського району) на суму 49062 грн.

ТОВ «ЧАТП-16350» складено податкову накладну №12 від 15.10.2020 року та 19.10.2020 року направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Послуги оплачено на підставі рахунку-фактур №153 від 15 жовтня 2020 року Замовником ТОВ «Логістік Юніон» 30.10.2020 року платіжним дорученням №13746.

Згідно Акту №76 від 15 жовтня 2020 року та реєстру наданих послуг за Договором №927-СЄ від 01.02.2020 в період з 01 жовтня 2020 року по 15 жовтня 2020 року позивачем було надано послуги пасажирських перевезень по маршруту Чугуїв - РЦ20 (м. Харків) на суму 51888 грн.

ТОВ «ЧАТП-16350» складено податкову накладну №13 від 15.10.2020 року та 19.10.2020 року направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Послуги оплачено на підставі рахунку-фактури №154 від 15 жовтня 2020 року Замовником ТОВ «Логістік Юніон» 30.10.2020 року платіжним дорученням №13747.

Позивачем складено на користь контрагентів податкові накладні та направлено для реєстрації у Єдиному державному реєстрі податкових накладних 19.10.2020 року.

Відповідно до отриманих квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №10 від 15.10.2020, №11 від 15.10.2020, №12 від 15.10.2020, №13 від 15.10.2020 прийнято, але їх реєстрацію зупинено.

З вказаних квитанцій вбачається, що стосовно податкової накладної №10 від 15.10.2020 року зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.39, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, додатково повідомлено: показник «D» = 5,5682%, «Р» = 3500.

Стосовно податкової накладної №11 від 15.10.2020 року зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.39, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, додатково повідомлено: показник «D» = 5,5682%, «Р» = 4500.

Стосовно податкової накладної №12 від 15.10.2020 року зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.39, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, додатково повідомлено: показник «D» = 5,5682%, «Р» = 3500.

Стосовно податкової накладної №13 від 15.10.2020 року зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.39, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, додатково повідомлено: показник «D» = 5,5682%, «Р» = 3500.

Після отримання вказаних квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних позивачем було надано до податкового органу відповідні пояснення та документи на підтвердження реальності здійснених господарських операцій.

Проте, за результатами розгляду поданих документів підприємством позивача отримано від податкового органу, а саме - Комісії ДПС - рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: стосовно накладної №10 від 15.10.2020 року рішення №2100862/32500456 від 04.11.2020 року, стосовно накладної №11 від 15.10.2020 року - рішення №2100865/32500456 від 04.11.2020 року, стосовно накладної №12 від 15.10.2020 року рішення №2100863/32500456 від 04.11.2020 року, стосовно накладної №13 від 15.10.2020 року рішення №2100864/32500456 від 04.11.2020 року.

Підставою для прийняття вищевказаних рішень Комісії ДПС в Харківській області у всіх чотирьох випадках зазначено - ненадання платником податків копій документів - первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків - фактури/інвойсів, актів приймання-передачі, товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Додатково - відсутні заявки на перевезення відповідно до договору.

Не погодившись з відмовою Головного управління ДПС у Харківській області в реєстрації спірних податкових накладних, позивач через електронний кабінет звернувся до Державної податкової служби України зі скаргами щодо скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2100862/32500456 від 04.11.2020 року, №2100865/32500456 від 04.11.2020 року, №2100863/32500456 від 04.11.2020 року, №2100864/32500456 від 04.11.2020 року.

Однак, рішеннями комісії ДПС України від 12.11.2020 р. №62087/32500456/2, №62082/32500456/2, від 13.11.2020 р. №62329/32500456/2, №62303/32500456/2 залишено скарги без задоволення та рішення комісій регіонального рівня про відмову у реєстрації податкових накладних №10 від 15.10.2020 року, №11 від 15.10.2020 року, №12 від 15.10.2020року, №13 від 15.10.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Податковий кодекс України (далі ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 (далі порядок № 1246) податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).

Згідно з приписами пункту 4 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Положеннями пункту 7 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пункту 10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно із пунктом 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520).

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 11 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття Комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає Комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

З аналізу вищевикладених приписів вбачається, що реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена з підстав відповідності критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснених операцій.

При цьому, законодавець визначив два етапи реєстрації податкових накладних: перший - це зупинення реєстрації податкової накладної який є проміжним перед прийняттями рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та другий - це сам етап прийняття рішення податковим органом.

Виходячи зі змісту вказаних норм, рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної приймається за результатами оцінки наданих підприємством документів.

В якості підстав для зупинення реєстрації спірних у даному випадкуі податкових накладних визначено п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, одним із критеріїв ризиковості операції є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Так, в даному випадку у квитанціях податковий орган вказав на те, що для реєстрації податкової накладної відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.

Водночас, зазначені квитанції не містять інформації або ж зазначення про те, які документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних.

З аналізу наведених правових норм слідує, що рішення Комісії ГУ ДПС у Харківській області повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної. Однак, як вбачається з доданих до позову матеріалів, оскаржуваними спірними рішеннями комісії Головного управління ДПС у Харківській області відмовлено у реєстрації спірних податкових накладних, а в якості підстави визначено неподання платником податку копій документів. Проте, про відсутність таких документів не було зазначено у направлених на адресу позивача квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних.

Таким чином, зупинення реєстрації податкових накладних на підставі п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, не є правомірним та обґрунтованим, тобто не відповідає загальним вимогам, які висуваються до актів індивідуальної дії, не містить наведення конкретних підстав, а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на п. 1 Критеріїв, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь- яких на власний розсуд.

Невиконання податковим органом встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Вищевикладені обставини свідчать про протиправність зупинення реєстрації спірних податкових накладних.

При цьому, позивачем після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних на виконання норм діючого законодавства було направлено на адресу відповідача пояснення разом із документами, що підтверджують здійснення господарських операцій, що стали підставами для складання та реєстрації спірних податкових накладних.

Однак, Комісією було прийнято оскаржувані рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання позивачем до контролюючого органу документів, а саме розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Як передбачено приписами п. 11 Порядку № 520, Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Таким чином, з аналізу вищевикладеної норми вбачається, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної приймається у разі не підтвердження платником податків документально інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію якої зупинено.

При цьому, зупинення реєстрації спірних податкових накладних як передумови прийняття відповідних рішень Комісії про відмову у їх реєстрації, було здійснено відповідачем безпідставно, оскільки у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних зазначено лише посилання на критерії ризиковості.

Крім того, зі змісту вказаних квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних вбачається, що вони містять в собі посилання на те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.39 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготоляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.

В той же час, у рішеннях Комісії ДПС вказано на ненадання підприємством позивача первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, а також відсутні заявки на перевезення відповідно до договору.

Відповідач фактично не врахував надані йому позивачем разом із поясненнями документи, відповідно до яких підприємством позивача було подано на реєстрацію податкові накладні за фактом надання послуг, що підтверджується Актами виконаних послуг та реєстрами послуг, а умовами укладеного з контрагентом договору не передбачалась складання заявок на перевезення. В той же час Замовником було складено заявки на перевезення, які надано податковому органу разом з поясненнями.

При цьому суд зазначає, що факт зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна / розрахунок коригування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Відповідачами не надано до суду доказів подання платником податку контролюючому органу копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено, а тому є такими, що підлягають скасуванню.

Суд зазначає, що реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

За приписами ч. 1, ч. 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними.

Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Також, суд керується приписами ч. 4 ст. 245 КАС України, за змістом якої у разі визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідаами у спірних правовідносинах, є скасування рішення комісії регіонального рівня Головного управління ДПС у Харківській області про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати спірні податкові накладні.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з того, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачений судовий збір у розмірі 8408,00 та здійснені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно зі статтею 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Приписами статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У строк, встановлений законом, представником позивача надано докази, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 3-5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У пункті 269 Рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що представник позивача представляв інтереси позивача відповідно до договору про надання правової допомоги №0312/20 від 03.12.2020, який укладено між Адвокатським обєднанням "Хоміч, Токарєв та партнери" та ТОВ "Чугуївське автотранспортне підприємство-16350".

Відповідно до п.п. 1.1 п.1 вказаного договору адвокатське об`єднання приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надавати юридичнуклієнту правову допомогу клієнту щодо: надання правової інформації, консультацій, роз`яснень з правових питань; складання звернень та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів; представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, підприємствах, в установах та організаціях, а також судах.

Пунктом 2.2. п. 2 вказаного договору зазначено, що безпосереднє представництво інтересів клієнта здійснює адвокат Хоміч А.А. та помічник адвоката ОСОБА_1 та залучений адвокат ОСОБА_2 , а також можуть бути залучені додатково інші адвокати.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних із сплатою професійної допомоги представником позивача надано до суду додаткову угоду до договору про надання правової допомоги №0312/20 від 03.12.2020, акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №0312/20 від 03.12.2020 від 08.02.2020, розрахунок-фактуру №02/21 від 04.02.2021 на суму 15000,00 грн. та платіжне доручення №69 від 08.02.2020 на суму 15000 грн. про оплату за надання правової допомоги.

Як вбачається із додатковуої угоди до договору про надання правової допомоги №0312/20 від 03.12.2020 та акту виконаних робіт від 08.02.2020, гонорар за надання правової допомоги у справі адміністративного судочинства №520/18195/20 визначено в розмірі 15000,00 грн.

Враховуючи положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме те, що відшкодування витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, витраченим адвокатом на участь у судових засіданнях та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає, що визначений в заяві розрахунок витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим.

Отже, заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката за представництво інтересів позивача в суді у розмірі 15000,00 грн. є співмірним із обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на підготовки матеріалів позовної заяви, у зв`язку з чим, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цьому випадку підлягає відшкодуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 8408,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧУГУЇВСЬКЕ АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО-16350" (пров. Мічуріна, буд. 2-а, м. Чугуїв, Харківська область, 63506, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) про скасування рішень та зобов`язання вичнити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Харківській області №2100862/32500456 від 04.11.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №10 від 15.10.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; №2100865/32500456 від 15.10.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 15.10.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; №2100863/32500456 від 15.10.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №12 від 15.10.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; №2100864/32500456 від 15.10.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 15.10.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №10 від 15.10.2020 року датою її направлення, а саме 19.10.2020 року; №11 від 15.10.2020 року датою її направлення, а саме 19.10.2020 року; №12 від 15.10.2020 року датою її направлення, а саме 19.10.2020 року; №13 від 15.10.2020 року датою її направлення, а саме 19.10.2020 року у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧУГУЇВСЬКЕ АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО-16350" (пров. Мічуріна, буд. 2-а, м. Чугуїв, Харківська область, 63506, ) судовий збір в сумі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧУГУЇВСЬКЕ АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО-16350" (пров. Мічуріна, буд. 2-а, м. Чугуїв, Харківська область, 63506, ) судовий збір в сумі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Шляхова