Справа № 653/2149/20
Суддя: Делалова О. М.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 653/2149/20
Провадження № 2-а/653/14/21
РІШЕННЯ

іменем України

01 лютого 2021 року Генічеський районний суд Херсонської області в складі: головуючого судді Делалової О.М., при секретарі судових засідань Мироненко Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив скасувати постанову поліцейського серії ЕАМ №2789683 від 07.07.2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.07.2020 року о 02-45 год. інспектором УПП в Дніпропетровській області Попруженком А.В. до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП, за те, що він 07.07.2020 року о 02-45 год. керував т/з MAN TGX 28.540, д/н НОМЕР_1 , з напівпричепом TAD CLASSIC 40-3, д/н НОМЕР_2 перевозив вантаж Комбайн шириною 3 м 90 см маючи дозвіл № 2020-0 НГ , де параметри вантажу перевищують по ширині зазначені в дозволі, чим порушив п.22.5. ПДР. Також, позивач вказує, що 07.07.2020 року о 06:12 год. в Дніпропетровській області, Новомосковський район, с. Вільне, дорога М-29 на 159 км ТЗ його було зупинено інспектором роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Серневич Євгеном Вікторовичем та винесено відносно нього Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2789683, відповідно до якої він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено на мене штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «водій керуючи вище вказаним тз з напівпричепом TAD CLASSIC 40-3, д/н НОМЕР_2 перевозив великогабаритний вантаж шириною 4 м без спеціального узгодження з НПУ, чим порушив КМУ №30 ч.4 Порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами». ОСОБА_1 зазначає, що виконував перевезення вантажу і зобов`язаний був доставити вантаж до місця призначення, тому він не мав можливості змінити або виправити маршрут чи зупинитись. Тому ним було прийняте рішення від`їхати в безпечне місце та зупинитись аби не створювати аварійної ситуації. Однак як вбачається з матеріалів справи, його було вдруге притягнуто до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

Постанову вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, працівник поліції не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини, а також постанова винесе з порушенням норми, передбаченої ст.61 Конституції України, яка забороняє притягати фізичну особу щонайменше двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідачем на підтвердження законності винесеної постанови відзиву надано не було.

Ухвалою суду від 09.11.2020 року дану справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.07.2020 року серії ДП18№790229, винесеною інспектором УПП в Дніпропетровській області Попруженком А.В. до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, за те, що він 07.07.2020 року о 02-45 год. керував т/з MAN TGX 28.540, д/н НОМЕР_1 , з напівпричепом TAD CLASSIC 40-3, д/н НОМЕР_2 перевозив вантаж Комбайн шириною 3 м 90 см маючи дозвіл № 2020-0 НГ , де параметри вантажу перевищують по ширині зазначені в дозволі, чим порушив п.22.5. ПДР - порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Крім того, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.07.2020 року серії ЕАМ №2789683, винесеною інспектором роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Серневич Євгеном Вікторовичем до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, за те, що він 07.07.2020 року о 06-12 год. в Дніпропетровській області, Новомосковський район, с. Вільне, дорога М-29 керував т/з MAN TGX 28.540, д/н НОМЕР_1 , з напівпричепом TAD CLASSIC 40-3, д/н НОМЕР_2 , та перевозив великогабаритний вантаж шириною 4 м без спеціального узгодження з НПУ, чим порушив КМУ №30 ч.4 Порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Як вбачається з досліджених постанов, протягом незначного проміжку часу, який складає декілька годин, позивач ОСОБА_1 двічі притягнутий за одне правопорушення за перевезення вантажу без відповідного дозволу.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у справі №569/15894/15-а, зазначено: "триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону".

Таким чином, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Відповідно до п.6 Порядку, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно з п.13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п.18 Порядку).

В даному випадку відповідачем не надано жодних доказів дотримання вказаної вище процедури, зокрема, здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складенням відповідного документу.

Згідно ч.1 ст.265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема, статтею 132-1 Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля -евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Під час винесення першої постанови працівник поліції мав попередити його про заборону подальшого руху або затримати транспортний засіб, однак жодних попереджень чи заборони він не отримував, тому продовжив рух, що призвело до неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення вдруге за одне й теж правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що докази, які б підтвердили, що ОСОБА_1 було попереджено про подальшу заборону руху. відсутні, або його затримання у встановленому Законом порядку.

Фактична зупинка автомобіля була здійснена на узбіччі дороги при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів, в темну годину доби, лише за наявності автомобіля поліції, до того ж, вимірювання, з використанням відповідного обладнання взагалі не відбувалось, що є грубим порушенням Порядку № 879.

Матеріали справи не містять достатніх, належних доказів перевищення вантажем нормативно встановлених параметрів які потребують погодження маршруту.

Крім того, позивач у справі об`єктивно не мав можливості усунути вчинене правопорушення вночі упродовж декількох годин з часу складення щодо нього постанови серії ДП18 №790229 від 07.07.2020 року. Також, відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування", транспортний засіб, яким керував позивач, не було затримано.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Стаття 61 Конституції України забороняє притягати фізичну особу щонайменше двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення,.

Отже, вказане правопорушення слід вважати триваючим, а тому суд доходить висновку, що позивача, всупереч положенням ч.1 ст.61 Конституції України, двічі притягнуто до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, зважаючи на те, що відповідачем, на якого, згідно з ст.77 КАС України покладено обов`язок доведення правомірності прийнятого рішення, не доведено факту допущення позивачем порушення вимог п 22.5 ПДР України, дослідивши повно, всебічно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 420,40 грн., сплачений ОСОБА_1 при подачі адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250- 251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАМ №2789683 від 07.07.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, складену інспектором роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Серневич Євгеном Вікторовичем і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів через Генічеський районний суд Херсонської області.

Повний текст рішення виготовлений 10.02.2021 року.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова