Справа № 341/1462/20
Суддя: Гаполяк Т. В.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/1462/20
Номер провадження 2-а/341/10/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Гаполяка Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження відсутності осіб, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до

-Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області;

-поліцейського 2 взводу 2 роти Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області Хмельова Богдана Геннадійовича,

про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до поліцейського 2 взводу 2 роти Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області Хмельова Б.Г., судом залучено до участі у справі співвідповідачем - Головне управління національної поліції в Івано-Франківській області.

Позовна заява містить позовні вимоги:

- визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 № 794538 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, постановлену 06 вересня 2020 року поліцейським 2 взводу 2 роти Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області Хмельовим Б.Г.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06 вересня 2020 року відповідачем - поліцейським Хмельовим Б.Г. відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 794538, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

В постанові зазначено, що він 06 вересня 2020 року о 12 год. 24 хв. в місті Івано-Франківську по вул. Мартинця, 1 керуючи транспортним засобом РЕНО КОЛЕОС д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимоги знаку 3.21 та таблички 7.4.7 ПДР України, чим порушив п. 8.4 «В» ПДР України.

Зазначив, що вимоги знаку 3.21 «В`їзд заборонено» не порушував, оскільки в`їхав на територію в період в який знак не діє. Знак слід читати разом зі табличкою 7.4.7 «Час дії». Був зупинений при русі по території на яку в період зупинки в`їзд заборонено.

Представником відповідача - Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області скеровано до суду відзив на позов. Заперечуючи позов відповідач покликається на те, що полісменом дотримано процедури документування факту порушення та позивачем допущено порушення ПДР України.

Дослідивши наявні докази, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 06 вересня 2020 року відповідачем - поліцейським Хмельовим Б.Г. відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 794538, якою позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

В постанові зазначено, що позивач 06 вересня 2020 року о 12 год. 24 хв. в місті Івано-Франківську, по вул. Мартинця, 1 керуючи транспортним засобом РЕНО КОЛЕОС д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимоги знаку 3.21 та таблички 7.4.7 ПДР України, чим порушив п. 8.4 «В» ПДР України. Допустив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, суд вважає, що відповідачі не довели факту, що при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови інспектор прийняв зазначене рішення на підставі об`єктивних доказів.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частин 1, 3 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Відповідно до вимог статті 251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кіно зйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З доданого до відзиву відео з нагрудних камер полісменів судом встановлено, що відповідачем полісменом Хмельовим Б.Г. не встановлено порушення позивачем вимог знаку 3.21 «В`їзд заборонено» з табличкою 7.4.7 «Час дії». Позивачем надавались полісменам пояснення, що машина була припаркована на території на яку в`їзд заборонено. Доказів вв`їзду на територію позивачем з порушенням вимог знаку 3.21 «В`їзд заборонено» з табличкою 7.4.7 «Час дії» відповідачами суду не надано.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з статтею 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 4 статті 46 КАС України, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до пункту 3 частини 3 стаття 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суб`єктом владних повноважень - поліцейським 2 взводу 2 роти Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області Хмельовим Б. Г. порушені права та інтереси позивача. Такого протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відтак, позов до суб`єкта владних повноважень та колективного утворення, з яким ця особа перебуває у правовідносинах з публічної служби та від імені якого діє при прийнятті рішень, в частині вимог скасувати рішення суб`єкта владних повноважень слід задовольнити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

При зверненні до суду позивачем не було сплачено судовий збір, оскільки він звільнений від сплати такого відповідно до статті 288 КУпАП.

Порядок розподілу судових витрат встановлений статтею 139 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно абзацу 2 частини 5 статті 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, відшкодуванню з Державного бюджету України підлягають лише ті судові витрати, які були фактично понесені. Матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат.

Вказані норми не передбачають стягнення з суб`єкта владних повноважень (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь держави судового збору, тому і відсутні підстави для стягнення на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат.

Керуючись ст.ст. 121, 126, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9,73-77,90,229,242,244-246,286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 794538 від 06 вересня 2020 року, постановлену поліцейським 2 взводу 2 роти Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області Хмельовим Богданом Генадійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП і накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень

- скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, згідно п. 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т. В. Гаполяк