Справа № 161/20473/20
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/6/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

секретаря судових засідань Жаловаги І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

11.12.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою ГУ ДПС у Волинській області №25950/10/03-20-07-05-10 від 09 листопада 2020 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Постанова мотивована тим, що ТзОВ «Волиньтабак» не забезпечило можливості держателям електронних платіжних засобів здійснення розрахунків за продані товари з використанням електронного платіжного засобу (платіжного терміналу). Таке правопорушення було виявлене 02 жовтня 2020 року за результатами фактичної перевірки кіоску ТзОВ «Волиньтабак» за адресою: м. Луцьк, пр.-т. Перемоги, 18.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки відповідно до Постанови КМУ від 29 вересня 2010 року №878 «Про здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги) з використанням спеціальних платіжних засобів» звільнено від обов`язкового приймання спеціальних платіжних засобів для здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги) заклади громадського харчування закритого типу, які обслуговують певний контингент споживачів, зокрема особовий склад Збройних Сил та інших військових формувань, студентів, учнів та викладачів вищих, професійно-технічних, загальноосвітніх навчальних закладів, працівників промислових підприємств, підприємства торгівлі з торговельною площею до 20 кв. метрів (крім автозаправних станцій), а також суб`єкти господарювання, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення менше ніж 25 тис. осіб.

Відповідно до паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , виданої Луцькою міською радою 01.07.2015, площа торгового кіоску за вищевказаною адресою становить 5,3 кв. м.

На підставі наведеного, позивач просить скасувати постанову ГУ ДПС у Волинській області №25950/10/03-20-07-05-10 від 09 листопада 2020 року про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-15 КУпАП.

Ухвалою суду від 15.12.2020 позовну заяву залишено без руху, надано строк позивачу для усунення недоліків сплату судового збору або надання суду доказів наявності підстав (пільг) звільнення від сплати судового збору.

15.01.2021 до суду надійшла заява позивача про усунення останнім недоліків позовної заяви, надано квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 19 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

01.02.2021 в межах визначеного судом строку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У своєму відзиві на позовну заяву ГУ ДПС у Волинській області, заперечуючи позов, вказує на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог позивача. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що забезпечувати можливість здійснення держателями електронних платіжних засобів розрахунків за продані товари (надані послуги) з використанням електронних платіжних засобів зобов`язані лише ті суб`єкти господарювання, які при продажу товарів (наданні послуг) використовують реєстратори розрахункових операцій. Відповідач просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 10.02.2021 позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, просив задовольнити.

Представник відповідача Войчук І.В. в судовому засіданні в судовому засіданні позов заперечувала, просила в його задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд встановив, що постановою першого заступника Головного управління ДПС у Волинській області Сави С.Є. №25950/10/03-20-07-05-10 від 09 листопада 2020 року ОСОБА_1 , як посадову особу ТзОВ «Волиньтабак», притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

За змістом оскаржуваної постанови встановлено, що підприємством «Волиньтабак» не забезпечено можливість держателям електронних платіжних засобів здійснення розрахунків за продані товари з використанням електронного платіжного засобу (платіжного терміналу), чим порушено п. 14, 19 Закону України від 05 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Постанову КМУ від 29 вересня 2010 року №878 «Про здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги) з використанням спеціальних платіжних засобів» (а.с. 3).

Частиною 1 статті 163-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2010 року №878 «Про здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги) з використанням спеціальних платіжних засобів» (далі - Постанова КМУ №878) у відповідності до п. 14.7 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері продажу товарів, громадського харчування та послуг і які відповідно до закону використовують реєстратори розрахункових операцій, повинні здійснити перехід на обов`язкове приймання спеціальних платіжних засобів для здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги).

Разом з тим, п. 2 Постанови КМУ №878 звільнено від обов`язкового приймання спеціальних платіжних засобів для здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги) заклади громадського харчування закритого типу, які обслуговують певний контингент споживачів, зокрема особовий склад Збройних Сил та інших військових формувань, студентів, учнів та викладачів вищих, професійно-технічних, загальноосвітніх навчальних закладів, працівників промислових підприємств, підприємства торгівлі з торговельною площею до 20 кв. метрів (крім автозаправних станцій).

Судом встановлено, що позивач здійснює підприємницьку діяльність, а саме: торгівлю тютюновими виробами по АДРЕСА_1 .

Із паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , виданої Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради 01 липня 2015 року, площа торгового кіоску за вищевказаною адресою становить 5,3 кв. м (а.с. 5-7).

Таким чином, площа торгової точки у якій здійснює підприємницьку діяльність позивач менша, ніж визначена Постановою КМУ №878, а тому останній звільнений від обов`язкового приймання спеціальних платіжних засобів для здійснення розрахунків за продані товари.

Відтак, уповноважена особа відповідача прийшла до помилкового висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-15 КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

В даному випадку, в супереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не надано жодних доказів, щоб підтверджували обставини, вказані в оскаржуваній постанові та посилань на обставини, що ним були вжиті всі можливі заходи для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право :

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-15 КУпАП, а також зважаючи на невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 20, 72, 73, 74, 76, 77, 90, 243-246 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову першого заступника Головного управління ДПС у Волинській області Сави Світлани Євгенівни №25950/10/03-20-07-05-10 від 09 листопада 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП ОСОБА_1 , провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.02.2020.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій