Справа № 340/5233/20
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м.Кропивницький Справа № 340/5233/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Міжнародна акціонерна авіаційна компанія «УРГА» (вул. Короленка, буд. 1-А, м. Кропивницький, 25015, ) до Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Міжнародна акціонерна авіаційна компанія «УРГА» (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (надалі - відповідач), та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (т.2 а.с.47) просить суд: - визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.11.2020р. №, яким позивачеві визначено завищення суми бюджетного відшкодування за липень 2020 року, у сумі 388 674,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції у сумі 194 337, 00 грн., у зв`язку з чим визначено податкове зобов`язання з ПДВ та штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 583 011, 00 (п`ятсот вісімдесят три тисячі одинадцять гривень).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки від 16.10.2020 року №34/11-28-07-03/14372024 відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Висновки відповідача ґрунтуються на тому, що позивач неправомірно сформував податковий кредит в результаті взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Вікадо», ТОВ «Континент - авіа», ТОВ «Авіа Комплект», ТОВ «Техавіа», оскільки, правочини вчинені з вказаними контрагентами не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними.

Позивач вказує, що відповідачем безпідставно зроблено висновки про відсутність господарських операцій по укладених між ним та вказаними контрагентами правочинах, оскільки ці правочини підтверджені належним чином складеними первинними документами, доводи відповідача щодо обмеженості контрагентів позивача матеріально-технічними та трудовими ресурсами, маніпулювання постачальниками податковою звітністю, шляхом відображення операцій з реалізації товарів, придбання яких відсутнє в ланцюгу постачання та відсутністю товарно-транспортних накладних та відповідність деяких з них критеріям ризиковості, не повинні братись судом до уваги, оскільки позивач не може нести відповідальності за діяльність своїх контрагентів, та дотримання ними податкової дисципліни і тим більше це не є підставою для скасування права платника податків на податковий кредит з ПДВ. Також, позивач зазначає, що відповідачем неправомірно складено податкове повідомлення рішення на суму 583011,00 грн. та зобов`язано сплатити вказані кошти до бюджету, оскільки ПДВ у сумі 388674,00 грн. за липень 2020 року не було відшкодовано позивачу з державного бюджету.

Вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач заперечуючи проти позову, надав письмовий відзив на позов (т.2 а.с.26-28), та вказав, що позов не визнається з тих підстав, що господарські операції між позивачем та ТОВ «Вікадо», ТОВ «Континент - Авіа», ТОВ «Авіа Комплект», ТОВ «Техавіа», оформлені без дозвільних документів, позивачем при декларуванні податку на додану вартість, допущено порушення вимог Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту за липень 2020 року на суму ПДВ 388674,00 грн., в результаті чого завищено податок на додану вартість, заявлений до бюджетного відшкодування в податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2020 року на суму 388674, 00 грн.

Ухвалою від 15.12.2020 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 20.01.2021р. (т.2 а.с.19).

Ухвалою від 20.01.2021р., продовжено підготовче провадження до 04.02.2021р. та відкладено підготовче судове засідання на 04 лютого 2021 року (т.2 а.с.38).

27 січня 2021 року, позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно до якої просив суд лише визнати протиправним та скасувати оскаржуване податкове повідомлення рішення та відшкодувати сплачений судовий збір (т.2 а.с.47).

Ухвалою від 04.02.2021 року закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті в судовому засіданні на 12.02.2021р. (т.2 а.с.53).

Учасниками справи подано клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні (т.2 а.с.61,65).

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Посадовими особами відповідача було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань правомірності формування від`ємного значення та достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за липень 2020 року за результатами якої складено акт №34/11-28-07-03/14372024 від 16.10.2020 р. (т.1 а.с.24-37)

В ході перевірки виявлено порушення, в т.ч.:

- п.198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4, ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого зменшено податок на додану вартість, заявлений до бюджетного відшкодування за липень 2020 року у сумі 388 674, 00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.11.2020 р. № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 388674,00 грн., нараховано штрафні санкції у сумі 194337,00 грн., всього на суму 583011,00 грн. (т.1 а.с.22)

Як вбачається з акту перевірки позивача, підставою для донарахування позивачеві грошових зобов`язань став аналіз господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Вікадо», ТОВ «Континент - Авіа», ТОВ «Авіа Комплект», ТОВ «Техавіа», за результатами якого, з використання податкової інформації, посадовими особами відповідача зроблено висновок, що фактичного здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами не було, а отже податковий кредит з ПДВ позивачем по справі, сформований неправомірно.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок формування платником ПДВ податкового кредиту врегульований нормами статті 198 Податкового кодексу України.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положеннями пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість формується на підставі здійсненних господарських операцій, які підтверджено належними чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Згідно п.22.1 ст. 22 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Отже, виходячи із системного аналізу вказаних норм, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість, мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Виникнення у платника податку права на податковий кредит та витрати не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства і сплатою податку до бюджету іншими суб`єктами господарювання. Зокрема, платник податку не може нести відповідальність за неподання контрагентом обов`язкових звітів про свою господарську діяльність, а також за інші порушення законодавства.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток та до складу податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Тобто, для підтвердження даних податкового обліку платника податку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією, згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України. При цьому, сама собою відсутність окремих документів (сертифікатів, дозволів і т.п.), а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

З метою з`ясування обставин щодо реальності господарських операцій позивача з контрагентами з ТОВ «Вікадо», ТОВ «Континент - Авіа», ТОВ «Авіа Комплект», ТОВ «Техавіа», мають бути досліджені фінансово-господарські документи щодо господарських взаємовідносин з вказаними контрагентами.

В ході розгляду справи судом встановлено та підтверджено матеріалами справи наступні господарські операції позивача з контрагентами.

Позивач зареєстрований в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21.08.1993 року (); номер запису: 0001484, вид економічної діяльності код КВЕД 51.10 пасажирський авіаційний транспорт; 33.16 ремонт і технічне обслуговування повітряних і космічних літальних апаратів; 51.21 вантажний авіаційний транспорт; 52.23 допоміжне обслуговування авіаційного транспорту. 28.11.2010 року позивач зареєстрований платником податку на додану вартість.

02.07.2017 року, між позивачем та контрагентом ТОВ «Техавіа» укладено договір поставки № 09/08/17-У, згідно якого, постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар в асортименті та в кількості узгодженій сторонами, у відповідній специфікації.

Протягом терміну дії договору сторонами узгоджувався асортимент та кількість товару, що підтверджено специфікаціями до договору, який в подальшому передавався покупцеві, що підтверджено видатковими накладними.

Доставка товару позивачу здійснювалась за рахунок постачальника, за допомогою компанії ТОВ «Нова Пошта», що не суперечить умовам укладеного між сторонами Договору.

Оплата вартості отриманого товару здійснювалась в безготівковому порядку, що підтверджено платіжними дорученнями. ТОВ «Техавіа» виписано на адресу позивача податкові накладні (т.1 а.с.60-68).

11.12.2014 року, між позивачем та контрагентом ТОВ «Авіа Комплект» укладено договір поставки № 296/Р-2014, згідно якого, постачальник зобов`язується згідно заявок позивача, поставити продукцію за ціною та в асортименті, що зазначаються в специфікаціях.

Протягом терміну дії договору сторонами узгоджувався асортимент та кількість продукції, що підтверджено специфікаціями до договору, який в подальшому передавався покупцеві, що підтверджено видатковими накладними.

Доставка товару здійснювалась, за допомогою компанії ТОВ «Нова Пошта», що не суперечить умовам укладеного між сторонами Договору.

Оплата вартості отриманого товару здійснювалась в безготівковому порядку, що підтверджено платіжними дорученнями. ТОВ «Авіа Комплект» виписано на адресу позивача податкові накладні (т.1 а.с.69-71).

12.10.2017 року, між позивачем та контрагентом ТОВ «Континент Авіа» укладено договір поставки № 147/Р-2017.

Відповідно до якого, протягом дії договору, постачальник зобов`язується постачати позивачу авіаційне обладнання, запасні частини, іншу авіаційну продукцію за замовленням позивача окремими партіями за цінами, в асортименті та кількості, що зазначаються у специфікаціях.

Постачання товару здійснювалося ТОВ «Нова пошта» за рахунок постачальника, що не суперечить умовам.

Оплата вартості отриманого товару здійснювалась в безготівковому порядку, що підтверджено платіжними дорученнями. ТОВ «Континент - Авіа» виписано на адресу позивача податкові накладні. Отримання товару підтверджено видатковими накладними (т.1 а.с.72-76).

06.05.2015 року, між позивачем та ТОВ «Вікадо» укладено договір на виконання робіт №82/Р-2015.

Згідно даного договору, виконавець за дорученням позивача, забезпечує виконання комплексу технічних заходів та робіт, а саме: ремонт, технічне обслуговування та подовження термінів служби авіаційної техніки, агрегатів обладнання та систем літаків. Для виконання відповідних робіт, виконавець може залучати субпідрядні організації, залишаючись відповідальним за результат їхньої роботи. Замовник власними силами здійснює доставку обладнання на ремонт на базу ТОВ «Вікадо» та забирає його після ремонту, що не суперечить умовам договору. Обсяг робіт, ціна та строки оплати, виконання робіт, зазначається сторонами договору у відповідному протоколі узгодження договірної ціни. Оплата вартості робіт здійснювалася в безготівковому порядку, що підтверджено платіжними дорученнями. ТОВ «Вікадо» виписано на адресу позивача податкові накладні. Передача виконаних робіт оформлена актами прийому-передачі виконаних робіт (т.1 а.с.80-82,98,99).

06.05.2015 року, між позивачем та ТОВ «Вікадо» укладено договір поставки авіаційного обладнання № 01/15.

Предметом даного договору є поставка постачальником авіаційного обладнання покупцю. Найменування, одиниці виміру, кількість і ціна товару зазначається в підписаних та скріплених печаткою з обох сторін протоколах узгодження ціни, що є невід`ємними частинами договору.

Доставка обладнання здійснювалася силами та за рахунок позивача, що підтверджується подорожнім листом службового автомобіля від 31.07.2020р. № 000949.

Оплата вартості отриманого обладнання здійснювалась в безготівковому порядку, що підтверджено платіжними дорученнями. ТОВ «Вікадо» виписано на адресу позивача податкові накладні. Факт реальності господарської операції, також підтверджується відповідними видатковими накладними та паспортами на повітряні гвинти. Реальність даних господарських операцій з відповідним контрагентом, підтверджено позивачем документально (т.1 а.с.77-78,85-100).

При цьому суд зазначає, що відповідачем не заперечується та не спростовується факт наявності товарно-матеріальних цінностей одержаних позивачем від контрагентів та їх використання у власній господарській діяльності, але при цьому вказується на невідоме джерело їх походження.

В даному випадку суд дійшов висновку, що позивач не зобов`язаний відстежувати джерело походження товару, який реалізовувався його контрагентами, а в разі встановлення контролюючим органом таких фактів відповідальність має нести саме та особа, яка вводить товар в обіг, а не добросовісний набувач.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

У той же час, норми ПК не ставлять у залежність право платника ПДВ на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) дійсно придбав товари (послуги), призначені для використання у господарській діяльності, та мав реальні витрати у зв`язку з їх придбанням. Порушення постачальником товару (послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (послуг) вимог закону щодо підстав виникнення права на податковий кредит. Платник податку (покупець) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента.

Доводи відповідача про відсутність товаро-транспортної накладної на товар, який постачався за договором поставки № 01/15, суперечать п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2009р. № 207 «Про затвердження переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні», перелік документів для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб:

- накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж;

- посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом;

- талон про проходження державного технічного огляду;

- поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення передрейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу.

Крім того, товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку, на підставі яких проводиться оприбуткування поставленого товару та не є єдиним та безумовним документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей.

Позивач, згідно наданих до матеріалів справи сертифікатів є експлуатантом повітряних суден. Частина 21 «Сертифікація повітряних суден, пов`язаних з ними виробів, компонентів та обладнання, а також організацій розробника та виробника» АПУ-21 (Part-21) зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 22 травня 2019 р. за № 543/33514 стосуються виробника авіаційної техніки, яким позивач не являється.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачем не було допущено порушень податкового законодавства, господарські операції з контрагентом мали реальний характер, оформлені належними первинними документами та в повному обсязі відображені в бухгалтерському та податковому обліках. У періоді, який перевірявся, позивач формував свій податковий кредит у відповідності із вимогами чинного на час вчинення господарських правовідносин законодавства про податок на додану вартість.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно, всупереч вимогам чинного законодавства, у зв`язку із чим є протиправними та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 382, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДПС у Кіровоградській області податкове повідомлення-рішення від 06 листопада 2020 року № .

Присудити на користь Приватного акціонерного товариства «Міжнародна акціонерна авіаційна компанія «УРГА» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області () понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8745 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник