Справа № 953/606/21
Суддя: Лисиченко С. М.
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/606/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: судді Лисиченко С.М, дослідивши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Новікова Максима Ігоровича (61033,м. Харків, вул.. Шевченко, 315-а) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

16.01.2021 до Київського районного суду м. Харкова, через Електронний суд, надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Новікова Максима Ігоровича, у якому він просить: скасувати постанову серія ЕАН № 36336498 від 06.01.2021 інспектора 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Новікова Максима Ігоровича про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 2453-VI) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 160 КАС України з наступних підстав.

Позивачем, на виконання вимог ч. 5 ст. 94 КАС України, не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Відповідно до п. 8 розділу 10 Правил засвідчення копій документів відповідно до Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації», копія набуває юридичної сили лише у разі її засвідчення в установленому порядку.

Таким чином, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно ч. 2 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Частиною третьою статті 288 КУпАП визначено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящий посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу, який уповноважений такі стягнення накладати.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Зазначене узгоджується з правовою позиціє Верховного суду від 17.09.2020 у справі №742/2298/17.

Однак позивач, в порушення зазначених вимог, звернувся до суду з позовом до інспектора 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Новікова Максима Ігоровича, який є неналежним відповідачем у даній справі.

Крім того, в порушення ч.3 ст. 161 КАС України, позивачем не додано до позовної заяви документ про сплату судового збору.

Разом з тим, в позовній заяві позивач зазначає про те, що звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, оскільки діючим законодавством України не передбачено обов`язок особи, яка притягнута постановою уповноваженого органу до адміністративної відповідальності та на яку накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, сплати судового збору за подачу позову про скасування такої постанови.

Суд, вважає за необхідне залишити без задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки відхиляє зазначені вище доводи позивача з огляду на зазначене.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказана постанова набрала законної сили з дати її прийняття.

Законом України "Про Державний бюджет на 2021 рік" розмір такого прожиткового мінімуму з 1 січня 2021 визначено у сумі 2 189 грн..

За таких обставин, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви, у зв`язку з чим йому необхідно сплатити судовий збір у розмірі 437,80 (2189 х 0,2) грн.

Судовий збір сплачується на відповідний рахунок із зазначенням необхідних реквізитів, які вказані в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://ki.hr.court.gov.ua (адреса сайту суду http://court.gov.ua/sud2021/), та надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу усунути вказані недоліки поданої позовної заяви в строк, наданий судом.

Керуючись ст. 160-161, 169, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Новікова Максима Ігоровича (61033,м. Харків, вул.. Шевченко, 315-а) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без руху.

Надати позивачу 7-денний строк з моменту отримання ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недолік позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Копію даної ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Лисиченко