Справа № 380/10635/20
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого позов подають законні представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, Дрогобицького міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач), в інтересах якого діють законні представники ОСОБА_2 (батько) та ОСОБА_3 (мати), 20.11.2020 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (далі ГУ ДМСУ у Львівській області, відпровідач-1) в особі Дрогобицького міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області з такими вимогами:

- визнати правомірною відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі Дрогобицького міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області у видачі ОСОБА_1 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі Дрогобицького міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області оформити та видати ОСОБА_1 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, повідомив таке (а.с. 1-10): у зв`язку з досягненням шістнадцятирічного віку ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицького міського відділу ГУ ДМСУ у Львівській області із заявою про видачу паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ. У відповідь на свою заяву отримав лист №4623-94/4623.1-20 від 27.02.2020, в якому відповідач вказав на відсутність правових підстав для оформлення паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки в іншій формі чи іншим способом, ніж це встановлено Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 №5492-VІ та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» від 25.03.2015 №302. Позивач, вважаючи таку відмову відповідача протиправною звернувся до суду з цим позовом.

Суд ухвалою від 14.12.2020 відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішив розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (а.с.34-26); суд визнав поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з цим позовом та поновив його. З огляду на те, що з позовної заяви суду було незрозуміло хто є відповідачем за позовом ОСОБА_1 . Головне управління ДМС у Львівській області чи Дрогобицький міський відділ Головного управління ДМС України у Львівській області, ухвалою від 14.12.2020 суд залучив до участі у справі Дрогобицький міський відділ Головного управління ДМС України у Львівській області як другого відповідача (далі - Дрогобицький МВ ГУ ДМС України у Львівській області, відповідач -2). Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачам запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

Відповідач-1, ГУ ДМС України у Львівській області, позов не визнає з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.42-44), просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Відповідач, з посиланням на норми Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 №5492-VІ, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» від 25.03.2015 №302 зазначає, що Законом гарантовано право особи на відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті громадянина України шляхом подання про це відповідної заяви. Позивач вказує, що пунктом 2 Постанови №302 регламентовано виготовлення паспорта у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. При цьому представник відповідача звернув увагу суду, що заява ОСОБА_1 про оформлення паспорта громадянина України у вигляді книжечки подана у довільній формі, не як заява-анкета встановленої форми. Відповідно така заява була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян», а лист-відповідь Дрогобицького МВ ГУ ДМС у Львівській області не є рішенням суб`єкта владних повноважень про відмову у видачі паспорта громадянина. За цих обставин вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та необґрунтованими. Відповідач-2, Дрогобицький МВ ГУ ДМС України у Львівській області відзиву на позов не подав, доводів ОСОБА_1 не спростував, про причини неподання відзиву суд не повідомив. У зв`язку з відсутністю головуючого судді на роботі в період з 25.01.21 по 15.02.2021, суд постановляє рішення у цій справі 16.02.2021.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17), у зв`язку із досягненням шістнадцятилітнього віку, 25.02.2020 звернувся до Дрогобицького міського відділу Головного управління ДМС України у Львівській області, за місцем свого проживання, із заявою від 20.02.2020, просив оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ (а.с.18).

Дрогобицький міський відділ ГУ ДМС України у Львівській області листом №4623-94/4623.1-20 від 27.02.2020 (а.с.19-20) повідомив заявника, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій і що саме постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» №302 від 25.03.2015 запроваджено оформлення паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм. Зазначив, що переконання особи, належність до окремих соціальних груп не можуть бути законною підставою для увільненні від обов`язків перед державою чи відмови від виконання законів. За наведених обставин в органу ДМС відсутні правові підстави для оформлення та видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки.

Спірні правовідносини врегульовано такими норами права:

Відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII (зі змінами та доповненнями; п. 1, 3, 5, 6, 8):

паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта.

У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна", нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт". На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України". На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних до паспорта, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор, згоди або незгоди на посмертне донорство анатомічних матеріалів. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення.

Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи визначає Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 №5492-VІ (далі Закон №5492-VІ).

Відповідно до частини першої статті 4 цього Закону Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Згідно з підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону №5492-VI одним із документів Реєстру, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зазначено паспорт громадянина України.

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону №5492-VI паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, […] містять безконтактний електронний носій.

За частинами першою, другою статті 14 Закону №5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом.

Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №5492-VI бланки документів, які містять безконтактний електронний носій, виготовляються відповідно до вимог державних (національних) та міжнародних стандартів та з урахуванням рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (ICAO) і повинні мати ступінь захисту, що унеможливлює їх підроблення. Бланки документів, які не містять безконтактного електронного носія, виготовляються відповідно до вимог державних (національних) та міжнародних стандартів і повинні мати ступінь захисту, що унеможливлює їх підроблення.

Згідно із частиною другою статті 15 Закону №5492-VI бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками та технічними описами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Підстави, за яких уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа, встановлено в частині сьомій статті 16 Закону №5492-VI.

Згідно з частинами першою, другою статті 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Перелік інформації, яка вноситься до паспорта громадянина України, визначено у частині сьомій статті 21 Закону № 5492-VI. Він містить, зокрема: унікальний номер запису в Реєстрі; відцифрований образ обличчя особи; відцифрований підпис особи.

Поряд із цим, у статті 7 Закону №5492-VI визначено перелік інформації про особу, яка вноситься до Реєстру, в якій, крім зазначеного, передбачено, що у разі оформлення паспорта громадянина України до Реєстру за згодою особи вносяться також відцифровані відбитки пальців рук особи (пункт 13 частини першої статті 7).

Інформація, яку тут виокремлено, у розумінні пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 5492-VI, є біометричними даними, параметрами, тобто сукупністю даних про особу, зібраних на основі фіксації її характеристик, що мають достатню стабільність та істотно відрізняються від аналогічних параметрів інших осіб.

Відповідно до частини шостої статті 7 Закону №5492-VI забороняється вимагати від осіб та вносити до Реєстру інформацію, не передбачену цим Законом. Забороняється вимагати від осіб персональні дані, що свідчать про етнічне походження, расу, політичні, релігійні чи інші переконання, звинувачення у скоєнні злочину або засудження до кримінального покарання, а також дані щодо здоров`я або статевого життя.

На виконання положень частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону №5492-VI Кабінет Міністрів України 25.03.2015 прийняв Постанову №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (у редакції, викладеній згідно з постановою КМ України від 26.10.2016 року №745), якою затвердив:

- зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2;

- зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4;

- Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.

За змістом пункту 2 Постанови №302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

- з 1 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII;

- з 1 листопада 2016 року оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Пунктом 3 Постанови №302 установлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 р. припиняється.

Відповідно до пунктів 1, 2 додатка 2 «Технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм» до Постанови №302 бланк паспорта громадянина України (далі - паспорт) виготовляється у формі пластикової картки типу ID-1, що містить безконтактний електронний носій.

У паспорт імплантовано безконтактний електронний носій, який відповідає вимогам нормативних документів України у сфері технічного та криптографічного захисту інформації. Безконтактний електронний носій відповідає вимогам стандарту ISO/IEC 14443 щодо запису і зчитування даних.

До безконтактного електронного носія вноситься інформація, яка зазначена на лицьовому та зворотному боці паспорта, біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя, відцифрований підпис особи), а також дані щодо забезпечення захисту інформації, що внесена на безконтактний електронний носій, відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Пунктом 131 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України визначено, що до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, вноситься така інформація […] біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук (за згодою особи).

Постановою Кабінету Міністрів України №398 від 03.04.2019 внесені зміни до пункту 3 постанови КМУ від 25.03.2015 №302, доповнивши її абзацом такого змісту: «Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року».

Оцінюючи аргументи позивача щодо його «права громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних» тощо суд керується такими міркуваннями:

Конституція України в Розділі ІІ «Права, свободи та обов`язки людини і громадянина» передбачає низку прав особи, серед яких:

- на свободу світогляду і віросповідання (стаття 35);

- направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (стаття 40);

- знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (стаття 32);

- право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55).

Водночас ані Конституція України, ані закони України не передбачають права громадянина України на «отримання документів» чи права на «отримання документів певної форми».

Відповідно до положень статті 21 Закону №5492-VI отримання паспорта громадянина України є обов`язком (а не правом) кожного громадянина України, який досяг чотирнадцятирічного віку.

Водночас суд пам`ятає, що відповідно до частини третьої статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи. Велика Палата Верховного Суду при розгляді зразкової справи №806/3265/17 (Пз/9901/2/18) визначила такі ознаки типової справи:

а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ;

б) відповідач - територіальні органи ДМС України;

в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.09.2018:

- визнала протиправною відмову Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області у видачі особа паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ; зобов`язала Коростенський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області оформити та видати особа паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ;

- мотивувала своє рішення тим, що норми Закону №5492-VI, на відміну від норм Положення №2503-XII (що теж діяло на момент виникнення спірних правовідносин), не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом») не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення ст.8 Конвенції;

- вказала, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Суд не поділяє такий підхід та вважає переконливими доводи, викладені в окремій думці суддів Великої Палати Верховного Суду Антонюк Н.О. та Прокопенко О.Б. (http://www.reestr.court.gov.ua/Review/77068299). Суд також переконаний, що громадянин України в принципі не наділений «правом на отримання паспорта у вигляді книжечки» чи в будь-якій іншій формі, а натомість при досягнення певного віку зобов`язаний отримати паспорт громадянина України у визначеній державою формі. Підходи держави щодо законодавчого наділення територіальних підрозділів ДМС повноваженнями щодо обробки персональної даних громадян, що передує видачі паспорта як документа, що забезпечує можливість ідентифікації/посвідчення особи громадянина України, суд вважає цілком пропорційними до мети надання таких повноважень; визначення Законом №5492-VI видів «чутливих» персональних даних, які заборонено обробляти або які потребують згоди особи на їх обробку, на думку суду, є достатнім запобіжником для уникнення ситуації, в якій на особу може бути покладено особистий надмірний тягар.

Проте суд, проаналізувавши подальші рішення Уряду щодо форми паспорта громадянина України, дійшов висновку про недоцільність відступлення від згаданих висновків Верховного Суду в зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

Так, Уряд відреагував на прийняття рішення у зразковій справі шляхом прийняття Постанови Кабінету Міністрів України №398 від 03.04.2019, якою доповнено пункт 3 Постанови КМУ від 25.03.2015 №302:

«Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року».

Міністерство внутрішніх справ України відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 постанови КМУ від 25.03.2015 N302, постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 N398 прийняло наказ №456 від 06.06.2019, яким затвердило Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі - Тимчасовий порядок №456). Цей Тимчасовий порядок розроблено відповідно до згаданих Постанов КМУ та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII (в редакції Постанови Верховної Ради України від 23 лютого 2007 року N719-V) та визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пунктів 2,3 розділу І Тимчасового порядку №456 паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 N353 «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України». Оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, зокрема, особі, яка досягла 16-річного віку, - на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України (далі - заява) за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто. Розділом ІІІ Тимчасового порядку регламентовано порядок оформлення паспорта вперше.

Отже:

1) справа за позовом ОСОБА_1 є типовою;

2) Уряд визнав необхідність законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року та по суті уповноважив ДМС України видавати паспорти старого зразка на виконання рішень судів, що будуть постановлені у типових справах, а МВС України на реалізацію цього рішення Уряду прийняло Тимчасовий порядок №456, котрий визначив механізм виконання таких рішень.

Тому суд при прийнятті рішення у цій справі враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18) та зобов`язує Дрогобицький МВ ГУ ДМС України у Львівській області видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII.

Заява ОСОБА_1 була адресована Дрогобицькому МВ ГУ ДМС України у Львівській області і цей територіальний орган ДМС у Львівській області давав відповідь на заяву позивача про видачу паспорта. Водночас Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області, до складу якого входить цей підрозділ, є юридичною особою та має ідентифікаційний код, а отже може бути боржником в розумінні ЗУ «Про виконавче провадження» та організувати виконання рішення суду про зобов`язання видати паспорт силами або свого апарату, або місцевого територіального підрозділу.

Суд також зауважує, що Верховний Суд у згаданій зразковій справі дав оцінку заяві, котра була адресована територіальному органу ДМС та вказав таке: «… Звернення позивачки про отримання паспорта громадянина України за формою і змістом не відповідає вимогам до заяви-анкети, на підставі якої до Єдиного державного демографічного реєстру вноситься відповідна інформація про особу заявника та яка є підставою для вчинення територіальними органами і підрозділами ДМС відповідних дій/прийняття рішень щодо оформлення паспорта громадянина України встановленого зразка. Тому зауваження Управління ДМС з цього приводу є слушними. Однак, з огляду на мотиви подання цього позову […], звернення до територіального підрозділу ДМС із заявою-анкетою відповідно до згаданого Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою №302, слугуватиме підставою для оформлення їй паспорта громадянина України у формі безконтактної картки з імплантованим у неї носієм інформації, а також означатиме, що зазначені в цій заяві відомості, відповідно до названого вище Порядку, підлягатимуть внесенню до Єдиного державного демографічного реєстру, з чим, власне, і не погоджується позивачка. З огляду як на ту кількість спорів, які вже виникли з правовідносин, пов`язаних з такими ж зверненнями громадян України до органів і підрозділів ДМС і з аналогічних підстав відмови останніх в оформленні паспорта громадянина України зразка 1994 року, так і на ті, які виникатимуть надалі у зв`язку з подібними зверненнями, і результатом їх розгляду, зумовленим змінами у правовому регулюванні суспільних відносин у цій сфері, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для ухвалення зразкового рішення, аби сприяти однаковій правозастосовній практиці судів під час вирішення спорів цієї категорії».

Отже, при розгляді зразкової справи Верховний Суд давав оцінку доводам сторін щодо заяви про видачу паспорта у формі книжечки, що за формою та змістом є аналогічною до заяви ОСОБА_1 про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки, і така заява також не відповідала вимогам до заяви-анкети про видачу паспорта. Попри це, Верховний Суд доводи щодо невідповідності форми заяви позивача формі заяви-анкети не взяв до уваги, а таку справу визнав типовою. Відтак, посилання відповідача у цій справі на недотримання заявниками форми заяви є несуттєвими, а ця справа в розумінні статті 291 КАС України є типовою. Водночас відповідач в процесі виконання цього рішення суду вправі вимагати від позивача надання необхідних для оформлення та видачі паспорта у формі книжечки документів, як-от свідоцтво про народження, довідка про присвоєння РНОКПП з ДРФОПП чи повідомлення про відмову від його прийняття, фотокартки позивача, докази сплати ним адміністративного збору тощо.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України суд стягує на користь позивача суму сплаченого ним судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення», пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Дрогобицького міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області (79007, Львівська область, місто Львів, вул. Січових Стрільців, буд. 11; ідентифікаційний код 37831493) оформити та видати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (79007, Львівська область, місто Львів, вул. Січових Стрільців, буд. 11; ідентифікаційний код 37831493) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.