Справа № 460/769/21
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
16 лютого 2021 року м. Рівне№460/769/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою
до Служби безпеки України
про визнання протиправною відмови та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
05.02.2021, відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у провадження судді Комшелюк Т.О. надійшла адміністративна справа № 460/769/21 за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання відмови протиправною, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
До відкриття провадження у даній справі, головуючим суддею Комшелюк Т.О. подано заяву про самовідвід. Вказану заяву суддя обґрунтовує тим, що вона перебуває в дружніх стосунках з представником позивача, Харчук В.І. Окрім цього, ОСОБА_2 є також представником судді Комшелюк Т.О. у судових справах за її позовами.
Ухвалою суду від 11.02.2021 заяву про самовідвід судді Комшелюк Тамари Оруджалієвни в адміністративній справі № 460/769/21 від 11.02.2021, - задоволено. Адміністративну справу № 460/769/21 за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання відмови протиправною, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, передано до відділу документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та визначення складу суду у порядку, передбаченому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2021, головуючим суддею у справі визначено - суддю Д.П. Зозулю.
Згідно із п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161 КАС України.
Частиною 1 ст.122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Зі змісту позовної заяви встановлено, що Указом Президента України від 25 жовтня 2014 року № 824/2014, позивача ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника Управління Служби безпеки України в Тернопільській області.
Цей Указ Президента України внесений до трудової книжки позивача як документ, на підставі якого зроблений відповідний запис.
Як вказано, у позовній заяві у березні 2020 року позивач виявив, що відомості про нього знаходяться у Єдиному державному реєстрі осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади» із зазначенням про поширення відносно нього передбачених законом заборон на 10 років.
31.03.2020 позивач отримав Витяг з Реєстру, в якому вказано про застосування відносно нього Закону України «Про очищення влади» та заборону строком 10 років відповідно до цього Закону.
Враховуючи отримані відомості, 13.05.2020 позивач звернувся до Служби Безпеки України із запитом, у якому просив надати наступні документи та інформацію, яка стосується звільнення позивача з посади, в т.ч. копії наказу голови Служби Безпеки України про звільнення, подання, адресоване Президенту України, відомості про причини та підстави звільнення позивача у 2014 році, копію довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про чищення влади».
Листом від 21.05.2020 № З/З-З-9-з/Нб Служба безпеки України надала на адресу позивача копії документів, з яких вбачаються підстави звільнення у 2014 році. Так, як свідчить витяг з наказу Голови Служби безпеки України від 27.10.2014 № 10/29-ос, позивача звільнено з роботи за пунктом 7-2 статті 3 (з підстав, встановлених Законом України «Про очищення влади»). Сторона позивача стверджує, що вказаний наказ позивачу не оголошувався, до підпису та ознайомлення не надавався.
Згодом, листом Управління роботи з особовим складом СБУ від 20.05.2020 № 11/2-3574к позивачу повідомлено, що враховуючи те, що у період з 26.01.2009 по 05.06.2013 ОСОБА_1 перебував на посаді заступника начальника управління Служби безпеки України в Рівненській області (більше одного року), підставою до його звільнення стало саме поширення на нього заборони, передбаченої Законом. Тобто, власне, у травні 2020 року позивач вказує, що відповідачем для нього надано необхідну інформацію щодо встановлення підстав його звільнення.
Отже, з цієї дати позивач з`ясував або повинний був дізнатися про підстави та причини формулювання звільнення.
Водночас, знову у грудні 2020 року позивач звернувся до відповідача щодо зміни формулювання та причин звільнення. І лише листом від 29.12.2020, як вказує позивач у позові, відповідач відмовив у задоволенні йому заяви та підкреслив, що підставою для звільнення стало поширення на нього заборони, встановленої Законом України "Про очищення влади".
Враховуючи навіть відповідь від 29.12.2020, у суду відсутні докази того, що позивачем подано позовну заяву в межах строку звернення до суду.
Таким чином, позивачем подано позовну заяву після закінчення місячного строку для звернення до суду, з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про прийняття спірного рішення. Заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску - подано також не було.
Частиною 6 ст.161 цього Кодексу також передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Однак, заяви про поновлення цього строку щодо оскарження формулювань причин звільнення у спірному наказі від 27.10.2014 за № 10/29-ос та доказів поважності причин його пропуску для суду позивачем не надано. Проте, позовна заява надійшла до суду через систему "Електронний суд" 05.02.2021.
Крім того, суддею встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви не додано суду доказів сплати судового збору, та не зазначено пільги щодо сплати судового збору.
Суду необхідно звернути увагу, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів щодо визнання формулювань причин звільнення неправильними та зобов`язання проінформувати Мін`юст про відкликання відомостей про застосування заборони, передбаченої Законом України "Про очищення влади".
Водночас, суд звертає увагу, що позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.
А тому, заявлені позовні вимоги окрім, стягнення середнього заробітку, є окремими позовними вимогами, які не стосуються безпосередньо поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Отже, на вказані вимоги не поширюється пільга щодо сплати судового збору, відповідно до вимог статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Таким чином, зважаючи на пред`явлені у даному позові вимоги немайнового характеру і розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 1 січня 2021 року, то загальна сума сплати судового збору за адміністративний позов становить 1816,00 грн.
Згідно із ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). (ч.2 ст. 169 КАС України).
За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху.
Позивачу недоліки позовної заяви слід усунути у спосіб , який передбачає подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску; подання до суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1816,00рн., із зазначенням реквізитів відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням позовних вимог немайнового характеру.
Керуючись статтею 169 КАС України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправною відмови та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя Д.П. Зозуля