Справа № 428/4751/20
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/4751/20
Провадження № 2-а/415/4/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Жукової Д.Д.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Калини Богдана Анатолійовича (місцезнаходження: вул. Олександра Матросова, буд. № 29, Вознесенивський район, м. Запоріжжя, 69057), Управління патрульної поліції в Запорізькій області (місцезнаходження: вул. Олександра Матросова, буд. № 29, Вознесенивський район, м. Запоріжжя, 69057), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. № 3 м. Київ, 03048) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, та з урахуванням змінених позовних вимог, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ЕАМ № 2620243 від 01 червня 2020 року, провадження у справі закрити.

Позивач зазначає, що 01 червня 2020 року рухався на закріпленому до нього автомобілі Mercedes-Benz 313 CDІ, державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений інспектором поліції Калиною Б.А. за, начебто, не проходження обов`язкового технічного огляду. В обґрунтування позову, позивач зазначає, що при передачі йому як водію ТОВ «ЛАТЄСТ» автомобілю Mercedes-Benz 313 CDІ, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить підприємству, разом з автомобілем йому був переданий протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 00511-00059-19, за словами відповідача автомобіль не пройшов перевірку технічного стану, бо дані про це відсутні в реєстрі, тому наданий протокол є недійсним, однак факт порушення не встановлений належними доказами, тому відсутні підстави стверджувати про вчинення правопорушення поза обґрунтованими сумнівами.

Позивач стверджує, що відповідач жодних доказів непроходження автомобілем Mercedes-Benz 313 CDІ, державний номерний знак НОМЕР_1 перевірки технічного стану не надав, разом з тим позивачем інспектору надавався протоком перевірки № 00511-00059-19 від 22 лютого 2019 року, яки не визнаний нечинним. Тому в діях позивача відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Також позивач зазначає, що ні у нього ні у його роботодавця не має повноважень щодо формування даних реєстру суб`єктів проведення обов`язкового технічного контролю. Тому наявність чи відсутність даних про виконавця на момент винесення постанови свідчить лише про те, що саме на цей момент ПП «Рубежтехсервіс-2012» як виконавець був виключений з реєстру виконавців, а не про те, що його не було на момент складання протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу Mercedes-Benz 313 CDІ, державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме - 22 лютого 2019 року та про недійсність цього протоколу.

Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області Луньової Д.Ю. від 21 серпня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції. Також ухвалою задоволено клопотання позивача та витребувано докази у Головного сервісного центру МВС України.

Копії ухвали від 21 серпня 2020 року було направлено позивачу, відповідачу та третій особі в порядку, передбаченому ст. 268 КАС України.

Відповідачі отримали копію ухвали про відкриття провадження з додатками 08 вересня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній був повідомлений належним чином, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі.

Представник третьої осіб до суду не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, копію позовної заяви з додатками отримав, заяв та (або) клопотань суду не надав.

Станом на дату розгляду справи, відповідач не скористалась своїм процесуальним правом на подачу до суду відзиву на адміністративний позов у строки, визначені судом в ухвалі про відкриття провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, дослідивши надані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Предметом судового дослідження в даному випадку є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно оскаржуваної постанови серії ЕАМ № 2620243 від 01 червня 2020 року на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення ч. 3 ст. 121 КУпАП; в постанові щодо складу правопорушення зазначено наступне:

01 червня 2020 року о 23 годині 51 хвилин за адресою: вул. Космічна, біля буд. № 140 у м. Запоріжжі, водій керував транспортним засобом який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 121 КУпАП.

В графі № 9 "до постанови додаються" зазначені докази: матеріали справи, нагрудний реєстратор АР-00228.

Розглядаючи справу по суті, суд робить наступні висновки.

Щодо процедури: у даному випадку розгляд справи відбувся на місці зупинки транспортного засобу, протокол не складався. Такі дії відповідача не суперечать вимогам КУпАП, та не оскаржуються позивачем.

Щодо суті правопорушення суд зазначає. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні адміністративного стягнення посадова особа відповідно до вимог ч. 3 ст. 33, ст. 34, ст. 35 КУпАП повинна врахувати характер і тяжкість порушення, особу порушника, конкретні обставини вчинення порушення, зазначити докази на підтвердження складу правопорушення.

Згідно вимог КУпАП до порядку притягнення до адміністративна відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності, а також наявність події та складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу.

Згідно приписів КАС України саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

Постанова відносно позивача складена за порушення ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 3.13 «б» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років становить - кожні два роки.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 статті 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно копії наказу № 2-к від 14 січня 2020 року ОСОБА_1 прийнято на роботу водієм автотранспортних засобів в ТОВ «ЛАТЕСТ», та закріплено за ним автомобіль Mercedes Sрrinter, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.22).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Mercedes-Benz 313 CDІ, державний номерний знак НОМЕР_2 по типу є бортовим малотонажним транспортним засобом; повна маса 3500; маса без навантаження 2100. Власником даного автомобіля є ТОВ «ЛАТЄСТ» (а.с.21).

Згідно з протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу № 00511-00059-19 від 22 лютого 2019, автомобіль марки N1, Mercedes-Benz 313 CDІ, державний номерний знак НОМЕР_3 , проходив обов`язковий технічний контроль та визнаний технічно справним, дата наступного проходження обов`язкового технічного контролю 22 лютого 2021 року (а.с.23).

З відповіді Головного сервісного центру МВС України на запит суду вбачається, що інформація про видачу протоколу перевірки транспорного засобу від 22 лютого 2019 року № 00511-0059-19 на транспорний засіб Mercedes-Benz 313 CDІ, державний номерний знак НОМЕР_2 в загальнодержавній базі даних про результати проведення ОТК відсутня. Востаннє транспортний засіб проходив ОТК 24 лютого 2017 року за результатами якого транспортний засіб визнано технічно справним та видано протокол перевірки від 24 лютого 2017 року № 00511-00293-17 (а.с.53).

На підтвердження вини позивача, відповідач не надав жодних доказів, свою позицію як відповідача жодним чином не обґрунтував.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, не було надано суду матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до Порядку, замовником проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів виступає власник транспортного засобу або уповноважена ним особа. З матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля Mercedes-Benz 313 CDІ, державний номерний знак НОМЕР_3 є ТОВ «ЛАТЕСТ», перевірку технічного стану транспортного засобу, відповідно до протоколу № 00511-00059-19 автомобіль пройшов 22 лютого 2019 року, тобто до прийняття позивача на посаду водія до ТОВ «ЛАТЕСТ». З цього приводу позивачем пояснено, що при прийнятті на роботу та переданні йому, як водію ТОВ «ЛАТЄСТ», автомобіля Mercedes-Benz 313 CDІ, державний номерний знак НОМЕР_1 , разом з автомобілем йому був переданий протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 00511-00059-19, перевірити інформацію щодо даного протоколу в загальнодержавній базі даних в нього не було можливості.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідачем не надано жодних доказів на спростування доводів позивача, суд зазначає про відсутність в діях останнього вини як обов`язкової ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

При цьому суд знаходить, що сама по собі постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Суд також враховує, що закон встановлює принцип презумпції невинуватості особи, що притягається до відповідальності і відповідно принцип правомірності дії такої особи, поки у встановленому законом порядку не доведено його вину. Оскільки суду не надані відповідні докази, і не спростовані твердження водія, які б мали бути перевірені посадовою особою і спростовані, а також виходячи з принципу презумпції невинуватості, - суд робить висновок, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а склад зазначеного в ній адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, не встановлений.

Крім того, суд враховує, що відповідачі та третя особа на стороні відповідача, достовірно знаючи про наявність даного спору у суді, не подали відзиву/пояснень, маючи достатньо часу для цього, - що за приписами КАС України може розглядатись як визнання ними позову.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАСУ, суд може прийняти рішення про скасування постанови та закриття провадження у справі, або (п.2) - скасувати постанову та надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу.

Враховуючи конкретні обставини, проаналізувавши у сукупності всі подані докази, суд дійшов висновку, що в межах наданих доказів не доведено наявність в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, хоча за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

З наведених підстав суд вважає за необхідне відповідно до ст. 286 КАС України скасувати постанову від 01 червня 2020 року про накладення на позивача адміністративного стягнення як таку, що є протиправною.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати мають бути стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Запорізькій області

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 139, 242-246, 257, 268-272, 286 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Калини Богдана Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2620243 по справі про адміністративне правопорушення від 01 червня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (місцезнаходження: вул. Олександра Матросова, буд. № 29, Вознесенивський район, м. Запоріжжя, 69057, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.Ю. Луньова