Справа № 638/2092/21
Суддя: Подус Г. С.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/2092/21

Провадження № 2-а/638/176/21

16.02.2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Подус Г.С.,

за участю секретаря Коваленко О.В.,

представник позивача Грайворонська С.Є., Абрамець Л.В.,

перекладач Балучамі Н.Г.,

відповідач - РАВІЧАНТІВАН КОПІКАН (лат. ОСОБА_1 ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка РАВІЧАНТІВАН КОПІКАН (лат. ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , чоловічої статі, документи, що посвідчують особу відсутні, про затримання з метою ідентифікації,-

встановив:

Позивач в особі Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України 16.02.2021 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд затримати (зі слів) громадянина Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_2 (лат. ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , чоловічої статі, документи, що посвідчують особу відсутні, з метою ідентифікації терміном до шести місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України Державної міграційної служби.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.02.2021 відповідач разом з 3-ма своїми співвітчизниками за допомогою сторонніх осіб, які причетні до протиправної діяльності з торгівлі людьми, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби (далі-віпс) «Городище» відділу прикордонної служби (далі-впс) «Біловодськ» Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Держприкордонслужби України незаконно перетнув державний кордон України з Російської Федерації на напрямку н.п. ТІТОВКА (РФ) н.п. ОЛЕКСАНДРІВКА (Україна).

Під час перевірки лінії державного кордону прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від впс «Біловодськ» в районі інформаційної прикордонної таблички №433 на напрямку н.п. ТІТОВКА (РФ) н.п. ОЛЕКСАНДРІВКА (Україна) виявлено ознаки незаконно перетинання державного кордону України з Російської Федерації, а саме доріжку слідів 1-2 осіб на в`їзд в Україну та у зворотному напрямку на виїзд з України до Російської Федерації.

Під час огляду місцевості на відстані до 300 м від державного кордону України виявлено 2 (дві) подорожні валізи без власника з особистими речами, давність сліду до 10 год.

4-х громадян Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка в особі відповідача та інших 3-х громадян в особі:

1. DOMBAWALAGE CHARUKA ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НЗП Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка №8722682, вид. 06.02.2020, дійсний до 06.02.2030;

2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НЗП Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка №8428748, вид. 30.07.2019, дійсний до 30.07.2029;

3. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жіночої статі, закордонний паспорт Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка № НОМЕР_1 , вид. 06.02.2020, дійсний до 06.02.2030, затримано терміном до 3-х діб з метою з`ясування обставин правопорушення та складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

З`ясовано, що відповідач в`їхав 03.02.2021 через авіаційний пункт пропуску «Мінськ» до Республіки Білорусь з метою туризму за візою, в подальшому, в зв`язку із тим, що особу, які причетні до протиправної діяльності з торгівлі людьми, не реалізували свій намір переправити його до країн Європейського союзу з території Республіки Білорусь, відповідача у складі групи осіб перевезли до Російської Федерації з метою незаконно переправити в Україну.

Також позивач вказує, що відповідач мав на меті використати територію України, як транзитну країну з метою потрапити до країн Європейського союзу з метою подальшого проживання та працевлаштування у незаконній спосіб. На підставі вищевикладеного, просить суд позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач громадянин Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка РАВІЧАНТІВАН КОПІКАН (зі слів) проти позову не заперечував.

Суд, дослідивши доводи представника позивача та відповідача, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач - громадянин Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_6 , в`їхав 03.02.2021 через авіаційний пункт пропуску «Мінськ» до Республіки Білорусь.

Згідно протоколу про адміністративне затримання від 13.02.2021 року відповідача - громадянина Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_6 затримано, 10.02.2021 року близько 17.30 год. на напрямку н.п. Тітовка (РФ) н.п. Олександрівка (УКР) Біловодський район Луганської області в районі ІПТ №433, поза пунктами пропуску через державний кордон України з РФ у пішому порядку в складі групи осіб, чим порушив вимоги ст.9 ЗУ «Про Державний кордон» та ст. 9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Затриманий у складі групи осіб 13.02.2021 року за оперативною інформацію головного оперативно-розшукового відділу Харківського прикордонного загону військовослужбовцями ОРВ та адміністративно-юрисдикційного відділу штабу Харківського прикордонного загону в межах контрольного прикордонного району біля н.п. Солоницівка Харківського району Харківської області після незаконного перетинання державного кордону. Відповідно до ст. 263 КУпАП, його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення. (а.с. 11)

Візу для в`їзду в Україну відповідач не отримував.

14.02.2021 року за вих. №21/1461 Департамент консульської служби МЗС повідомлено про затримання іноземних громадян. (а.с.15)

Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.

Пунктом 15 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-17 визначено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Стаття 9 вказаного Закону №3773-17 встановлює, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 25 Закону №3773-17 іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Відповідач із заявою про добровільне повернення до міграційної служби не звертався.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з частиною 1 статті 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно частини 1 статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до частини 11 статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_6 , про затримання з метою ідентифікації є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до пункту 3 частини 2 статті 371 КАС України, суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 19, 72 77, 246, 250, 271, 272, 289, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

ухвалив:

Адміністративний позов Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка РАВІЧАНТІВАН КОПІКАН (лат. ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , чоловічої статі, документи, що посвідчують особу відсутні, про затримання з метою ідентифікації задовольнити.

Затримати (зі слів) громадянина Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_2 (лат. ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , чоловічої статі, документи, що посвідчують особу відсутні, з метою ідентифікації терміном до шести місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України Державної міграційної служби.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На підставі частини 1 статті 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.02.2021 року.

Головуючий суддя: