Справа № 400/1433/20
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/1433/20
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Димерлія О.О.

суддів: Танасогло Т.М. , Єщенка О.В.

за участю секретаря Пономарьової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року по справі № 400/1433/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Миколаївської міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення від 28.07.2017р. №159, наказу від 28.07.2017р. №31, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 28.07.2017 р. №159 про анулювання дозволу на початок виконання будівельних робіт «Реконструкція газової автозаправної станції під багатопаливну АЗС, за адресою: АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_1 » від 29.03.2017 р. №ІУ 93;

- визнати неправомірним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 28.07.2017р. №31;

- зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України поновити в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, дані про видачу дозволу на виконання будівельних робіт від 29.03.2017 р. №ІУ 93.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що єдиною підставою для анулювання дозволу на виконання будівельних робіт «Реконструкція газової автозаправної станції під багатопаливну АЗС, за адресою: АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_1 » від 29.03.2017 р. №ІУ 93 могло бути скасування містобудівних умов та обмежень. Однак, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.05.2019р. по справі №400/929/19 визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції від 14.07.2017 року № 92-С «Про скасування дії Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 16.05.2016 №25/15-1171», яким було скасовано рішення Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради про видання Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 16.05.2016 № 25/15-1171, замовник: ОСОБА_1 . Отже, у Державної архітектурно-будівельної інспекції України були відсутні законодавчо передбачені підстави для анулювання дозволу на виконання будівельних робіт, оскільки спірні рішення прийнято на підставі скасованого в судовому порядку рішення №92-с «Про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 16.05.2016 р. №25/15-1171, замовник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 р. по справі № 400/1433/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної архітектурно - будівельної інспекції України від 28.07.2017 р. №159 про анулювання дозволу на початок виконання будівельних робіт «Реконструкція газової автозаправної станції під багатопланову АЗС, за адресою: АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_1 » від 29.03.2017 р., ІУ 93.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної архітектурно - будівельної інспекції України від 28.07.2017 р. №31 про анулювання дозволу на початок виконання будівельних робіт.

Зобов`язано Державну архітектурно - будівельну інспекцію України поновити в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, дані про видачу дозволу на виконання будівельних робіт від 29.03.2017 р. №ІУ 93.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_1 суд першої інстанції вказав на те, що у зв`язку із скасуванням на підставі рішення суду рішення Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Миколаївській області №92-с про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 від 16.05.2016 р. №25/15-117, спірні у даній справі рішення від 28.07.2017 р. №159 про анулювання дозволу на початок виконання будівельних робіт «Реконструкція газової автозаправної станції під багатопланову АЗС, за адресою: АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_1 » від 29.03.2017 р., ІУ 93 та Наказ від 28.07.2017 р. №31 про анулювання дозволу на початок виконання будівельних робіт, підлягають скасуванню, оскільки були прийняті на підставі визнаного судом протиправним та скасованого рішення. При цьому, доказів щодо наявності інших підстав для анулювання дозволу, відповідачем до суду не надано. Також, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача є саме зобов`язання відповідача поновити в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, даних про видачу дозволу на виконання будівельних робіт від 29.03.2017 р. №ІУ 93.

Не погодившись з вищеозначеним рішенням суду Державною архітектурно - будівельною інспекцією України подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що судом першої інстанції допущено невідповідність висновків обставинам справи, у зв`язку з чим неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а тому відповідач просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги Державна архітектурно-будівельна інспекція України зазначає, що Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області проведено планову перевірку на об`єкті нагляду Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, розташованого за адресою: Миколаївська область, м.Миколаїв, вул.Адміральська,20,за наслідками якої установлено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по вул.2 Набережня,2/4 в Ленінському районі м.Миколаєва від 16.05.2016р. №25/15-1171 на об`єкт «Реконструкція газової автозаправної станції під багатопаливну АЗС» видано на земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування газової автозаправної станції, що призвело до порушення вимог ч.2 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до плану зонування території міста Миколаєва зазначений об`єкт знаходиться в Рекреаційній зоні активного відпочинку Р-2, в якій не передбачено розміщення АЗС. Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані без розроблення плану зонування (зонінга) та/або детального плану території, чим порушено пункт 6 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». У зв`язку з чим, Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по вул.2 Набережна,2/4 в Ленінському районі м.Миколаєва підлягають скасуванню. У подальшому, Управлінням ДАБК у Миколаївській області на адресу Держархбудінспекції направлено службову записку стосовно скасування дозволу на виконання будівельних робіт. Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 28.07.2017р. №31 скасовано дозвіл на виконання будівельних робіт від 29.03.2017р. №ІУ 93 на об`єкт «Реконструкція газової автозаправної станції під багатопаливну АЗС». Вказані дії вчинено на підставі ч.6 ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.32 Порядку виконання будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466. Отже, підставою для скасування дозволу був установлений Управлінням під час перевірки факт порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, що є підставною для анулювання виданого дозволу. Порядок проведення анулювання дозволу не визначено нормами діючого законодавства та не містить процедури щодо витребування від замовника будівництва будь-яких документів та особистої присутності під час вжиття заходів щодо його анулювання та в подальшому повідомлення замовника будівництва про анулювання виданого дозволу.

Скориставшись наданим приписами чинного процесуального законодавства правом, ОСОБА_1 до суду подано письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що фактично в апеляційній скарзі відповідачем акцентовано увагу на анулюванні дозволу з підстав п.3 ч.6 ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Однак, стосовно позивача уповноваженими органами державний архітектурно-будівельний контроль не здійснювався, у зв`язку з чим у Держархбудінспекції були відсутні законодавчо передбачені підстави для анулювання дозволу. Також, спірні рішення відповідачем прийнято на підставі протиправного акту індивідуальної дії, який скасовано в судовому порядку. Отже, відповідач анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт за відсутності установлених ч.6 ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» правових підстав.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2021р. до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено Миколаївську міську раду.

10.02.2021р. до П`ятого апеляційної адміністративного суду від Миколаївської міської ради надійшли письмові пояснення, у яких зазначено, що відповідно до Витягу з містобудівної документації Плану зонування території міста Миколаєва, земельна ділянка по вул.2 Набережна,2/4 в м.Миколаєві частково знаходиться в зоні ТР-2 зона вулиць в червоних лініях, частково Р-2 рекреаційна зона активного відпочинку.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Зокрема, колегію суддів установлено, що 31.07.2013р. між Миколаївською міською радою (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, за умовами якого Продавець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та на підставі рішення Миколаївської міської ради від 16.05.2013р. №28/48 зобов`язується передати у власність за плату, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти у власність земельну ділянку площею 3000кв.м. для обслуговування нежитлового об`єкта по АДРЕСА_2 , згідно плану земельної ділянки, який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно із наявним у матеріалах справи Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-014 від 22.01.2014р. цільовим призначенням земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , є: «для обслуговування газової автозаправної станції», категорія земель «землі житлової та громадської забудови».

Відповідно до Витягу з містобудівної документації Плану зонування території м.Миколаєва земельна ділянка за адресою: вул.2 Набережна,2/4 знаходиться частково в зоні ТР-2 зона вулиць в червоних лініях, частково зона Р-2 рекреаційна зона активного відпочинку.

29.03.2017 р. Державною архітектурно-будівельною інспекцією України ОСОБА_1 видано Дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ-93 «Реконструкція газової автозаправної станції під багатопаливну АЗС, за адресою: м. Миколаїв, вул. 2 Набережна, 2/4».

З матеріалів справи убачається, що головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради Поляковим Є.Ю. проведено планову перевірку на об`єкті нагляду Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, розташованого за адресою: Миколаївська область, м.Миколаїв, вул.Адміральська,20, за наслідками якої установлено, що Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по вул.2 Набережня,2/4 в Ленінському районі м.Миколаєва від 16.05.2016р. №25/15-1171 на об`єкт «Реконструкція газової автозаправної станції під багатопаливну АЗС» видано на земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування газової автозаправної станції, що призвело до порушення вимог ч.2 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до плану зонування території міста Миколаєва зазначений об`єкт знаходиться в Рекреаційній зоні активного відпочинку Р-2, в якій не передбачено розміщення АЗС. Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані без розроблення плану зонування (зонінга) та/або детального плану території, чим порушено пункт 6 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У зв`язку з чим, 14.07.2017р. Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області винесено рішення №92-С про скасування дії Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по вул.2 Набережна,2/4 в Ленінському районі м.Миколаєва від 16.05.2016р. №25/15-1171.

20.07.2017р. начальник Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області ОСОБА_2 звернувся до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із Службовою запискою №1014-4681-17 про розгляд питання щодо скасування дозволу на виконання будівельних робіт від 29.03.2017р. №ІУ 93.

За наслідками розгляду службової записки від 20.07.2017р. №1014-4681-17 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області та на підставі рішення Управління про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по вул.2 Набережна,2/4 в Ленінському районі м.Миколаєва, на об`єкті будівництва «Реконструкція газової автозаправної станції під багатопланову АЗС, за адресою: м. Миколаїв, вул. 2 Набережна, 2/4», замовник ОСОБА_1 установлено, що Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видано без розроблення плану зонування (зонінга) та/або детального плану території, чим порушено п.6 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

З урахуванням вищевикладеного, керуючись п.4 ч.6 ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з огляду на результати засідання комісії з розгляду питань, які виникають під час здійснення повноважень Державної архітектурно-будівельної інспекції України у сфері державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (протокол №9 від 8.07.2017р.), Державною архітектурно-будівельною інспекцією України прийнято рішення «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» №159 від 28.07.2017р., яким анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт від 29.03.2017р. №ІУ 93 «Реконструкція газової автозаправної станції під багатопланову АЗС, за адресою: АДРЕСА_1 », замовник ОСОБА_1 .

Також, відповідно до норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466, на підставі рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу методології введення та адміністрування єдиного реєстру Департаменту дозвільної процедури Державної архітектурно-будівельної інспекції України про анулювання дозволу на початок виконання будівельних робіт від 28.07.2017р. №159, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України винесено Наказ «Про анулювання дозволу на початок виконання будівельних робіт» від 28.07.2017р. №31, у пункті 1 якого зазначено, що вважати анульованим дозвіл на виконання будівельних робіт від 29.03.2017р. №ІУ 93.

Пунктом 2 наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України «Про анулювання дозволу на початок виконання будівельних робіт» від 28.07.2017р. №31 наказано виключити з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, запис про дозвіл на виконання будівельних робіт від 29.03.2017р. №ІУ 93 на об`єкт «Реконструкція газової автозаправної станції під багатопланову АЗС, за адресою: АДРЕСА_1 », замовник ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 1 Земельного кодексу України земля - основне національне багатство.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно із статтею 5 Земельного кодексу України земельне законодавство базується, зокрема, на принципах: забезпечення раціонального використання та охорони земель; пріоритету вимог екологічної безпеки.

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України серед земель України виділяють, зокрема, землі житлової та громадської забудови; землі рекреаційного значення.

Визначення земель житлової та громадської забудови міститься у статті 38 Земельного кодексу України, з урахуванням якої до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Відповідно до ст.39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548 затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель.

Згідно із пунктами 1.1 та 1.2 Класифікації видів цільового призначення земель, встановлено, що класифікація видів цільового призначення земель розроблена відповідно до Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій» та Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 2008 року № 224.

Код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі.

Розділом II Класифікації видів цільового призначення земель визначено класифікацію видів цільового призначення земель, серед яких у секції В зазначено, що землі житлової забудови - це землі, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше); землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва)), а землі громадської забудови - це землі, які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд (готелів, офісних будівель, торговельних будівель, для публічних виступів, для музеїв та бібліотек, для навчальних та дослідних закладів, для лікарень та оздоровчих закладів), інших об`єктів загального користування).

Статтею 50 Земельного кодексу України передбачено, що до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

Згідно із ст.51 Земельного кодексу України до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.

Частинами 3, 4 статті 52 Земельного кодексу України передбачено, що на землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель.

Порядок використання земель рекреаційного призначення визначається законом.

Статтею 63 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що рекреаційними зонами є ділянки суші і водного простору, призначені для організованого масового відпочинку населення і туризму.

На території рекреаційних зон забороняються:

а) господарська та інша діяльність, що негативно впливає на навколишнє природне середовище або може перешкодити використанню їх за цільовим призначенням;

б) зміни природного ландшафту та проведення інших дій, що суперечать використанню цих зон за прямим призначенням.

Режим використання цих територій визначається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, місцевими радами відповідно до законодавства України.

Розділом II Класифікації видів цільового призначення земель визначено класифікацію видів цільового призначення земель, серед яких у секції Е містяться Землі рекреаційного призначення (земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації).

Означеними положеннями чинного земельного законодавства не передбачено можливості розміщувати автомобільні заправні станції на землях житлової та громадської забудови, а також землях рекреаційного призначення.

Як з`ясовано колегією суддів та убачається з наявних у матеріалах справи документів, ОСОБА_1 має намір реконструювати газову автозаправну станцію під багатопланову АЗС, яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. 2 Набережна, 2/4.

При цьому, як слідує із положень Земельного кодексу України, наміри щодо використання земельної ділянки в межах певної категорії земель мають відповідати містобудівній документації та документації із землеустрою.

Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, установленого відповідно до законодавства.

Відповідно до Витягу з містобудівної документації Плану зонування території м.Миколаєва земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться частково в зоні ТР-2 зона вулиць в червоних лініях, частково зона Р-2 рекреаційна зона активного відпочинку.

Згідно із наявним у матеріалах справи Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-014 від 22.01.2014р. цільовим призначенням земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , є: «для обслуговування газової автозаправної станції», категорія земель «землі житлової та громадської забудови».

Автозаправна станція (АЗС) комплекс споруд для заправляння автомобілів, мотоциклів та інших самохідних машин пальним, маслами, спеціальними рідинами та повітрям.

Навіть при сучасних технологіях зберігання палива та нафтопродуктів і чіткого дотримання правил їх будівництва й експлуатації автозаправні станції залишаються об`єктами, що несуть загрозу екологічній безпеці.

Загальновідомим є факт того, що АЗС чинять багатофакторний вплив на стан повітря, води і ґрунту. До основних впливів на навколишнє середовище при експлуатації АЗС належать: випаровування нафтопродуктів з резервуарів, від об`єктів очисних споруд, при заповненні бензобаків автомобілів, викиди відпрацьованих газів автотранспорту, а також аварійні та ненавмисні розливи нафтопродуктів на території АЗС. Автозаправні станції представляють собою об`єкти, що несуть загрозу екологічній безпеці.

Отже, із урахуванням вищевикладеного колегією суддів установлено, що на землях житлової та громадської забудови, а також землях рекреаційного призначення заборонено розміщувати автомобільні заправні станції.

Відповідно до статті 162 Земельного кодексу України охорона земель - це система правових, організаційних, економічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського і лісогосподарського призначення, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісогосподарського призначення, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Статтею 163 Земельного кодексу України передбачено, що завданнями охорони земель є забезпечення збереження та відтворення земельних ресурсів, екологічної цінності природних і набутих якостей земель.

Згідно із ст.164 Земельного кодексу України охорона земель, у тому числі, включає: обґрунтування і забезпечення досягнення раціонального землекористування; захист земель від ерозії, селів, підтоплення, заболочування, вторинного засолення, переосушення, ущільнення, забруднення відходами виробництва, хімічними та радіоактивними речовинами та від інших несприятливих природних і техногенних процесів; попередження погіршення естетичного стану та екологічної ролі антропогенних ландшафтів.

Відповідно до пункту «в» статті 183 Земельного кодексу України одним із основних завдань землеустрою є встановлення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій з особливим природоохоронним, рекреаційним і заповідним режимами, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Згідно із пунктом «г» статті 184 Земельного кодексу України землеустрій, зокрема, передбачає обґрунтування встановлення меж територій з особливими природоохоронними, рекреаційними і заповідними режимами.

Відповідно до ст. 50 Конституції України, кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Разом з тим, згідно із ч. 7 ст. 41 Конституції України, використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно із ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що реконструкція ОСОБА_1 газової автозаправної станції під багатопланову АЗС, несе в собі потенційну небезпеку забруднення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Між тим, жодні докази на підтвердження зміни цільового призначення земельної ділянки у матеріалах справи відсутні.

Відтак, з урахуванням означеного, суд апеляційної інстанції не вбачає законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки позивач має намір використовувати земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 не за її цільовим призначенням.

Вищевикладене у повному обсязі спростовує наведені ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог твердження.

При цьому, не є обґрунтованими та достатніми, на думку колегії суддів, посилання в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції на наявність рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.05.2019р. по справі №400/929/19, оскільки з урахуванням приписів ч.7 ст.78 КАС України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

За таких обставин рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.05.2019р. по справі №400/929/19, у розумінні положень ч.7 ст.78 КАС України, не є підставою для звільнення від доказування у межах спірних правовідносин.

Крім того, наявність під час прийняття Державною архітектурно-будівельною інспекцією України спірного рішення від 28.07.2017 р. №159 про анулювання дозволу на початок виконання будівельних робіт «Реконструкція газової автозаправної станції під багатопаливну АЗС, за адресою: АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_1 » від 29.03.2017 р. №ІУ 93 формальних процедурних порушень з боку контролюючого органу у жодному разі не може слугувати єдиною достатньою підставою для надання позивачу можливості реконструювати газову автозаправну станцію під багатопланову АЗС, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та використовувати земельну ділянку не за цільовим призначенням.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року по справі № 400/1433/20 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Миколаївської міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення від 28.07.2017р. №159, наказу від 28.07.2017р. №31, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано суддями 17 лютого 2021 року.

Cуддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Єщенко О.В.