Справа № 640/1877/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року м. Київ № 640/1877/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Графітім Сервіс"
до Державної податкової служби України; Головного управління Державної податкової служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Графітім Сервіс» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - відповідач-1), Державної податкової служби України (далі - відповідач-2) та просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві у формі протоколу №35 від 01.10.2019, в частині включення ТОВ «Графітім Сервіс», , до реєстру ризикових платників;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо не розгляду звернень ТОВ «Графітім Сервіс», , та не виключення його з переліку ризикових платників;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Графітім Сервіс», , з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 28.10.2019 №1316803/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №70 від 16.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

- зобов`язати Державну податкову службу України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №70 від 16.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2019 №1352356/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №71 від 16.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №71 від 16.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2019 №1352976/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №72 від 25.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №72 від 25.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2019 №1352357/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №74 від 10.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

- зобов`язати Державну податкову службу України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №74 від 10.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 12.12.2019 №1350500/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №75 від 10.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

- зобов`язати Державну податкову службу України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №75 від 10.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2019 №1352358/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №76 від 22.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №76 від 22.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2019 №1352977/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №77 від 28.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 77 від 28.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем-1 протиправно віднесено його до переліку ризикових платників податків, адже віднесено його до ризикових платників на підставі критерію, який відсутній у пункті 1.6 Критеріїв, викладених у листі №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019. Окрім цього, ТОВ «Графітім Сервіс» стверджує, що відповідачем-1 протиправно прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, а квитанції, якими зупинено реєстрацію податкових накладних, не містять в собі будь-яких посилань який саме критерій ризиковості платника податку застосовано в кожному конкретному випадку. Таким чином, на думку позивача, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Представником відповідача-2 подано відзив на позовну заяву, де останній просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову та зазначає, що підставою для прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних є пункт 21 Порядку №117, зокрема, не надання позивачем документів, що свідчать про реальний характер господарських операцій по складеним податковим накладним.

Представником відповідача-1 відзиву на позовну заяву не подано, заяв та клопотань до суду не надходило.

З урахуванням наведеного справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Графітім Сервіс» відповідно до приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України складено податкові накладні від 16.09.2019 №70, №71, від 25.09.2019 №72, від 10.10.2019 №74, №75, від 22.10.2019 №76, від 28.10.2019 №77 та надіслано до контролюючого органу з метою їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманих квитанцій документи прийнято, але реєстрація зупинена з тих підстав, що податкові накладні відповідають підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Одночасно позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішенню про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання вимог податкового органу позивачем надані пояснення та їх документальні підтвердження, що підтверджується листами поясненнями (т. 1, а.с. 16, 111-116.

За результатами розгляду поданих ТОВ «Графітім Сервіс» документів Комісією Головного управління ДПС у м. Києві прийнято наступні рішення:

- від 28.10.2019 №1316803/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №70 від 16.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- від 12.12.2019 №1350500/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №75 від 10.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- від 17.12.2019 №1352356/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №71 від 16.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- від 17.12.2019 №1352976/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №72 від 25.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- від 17.12.2019 №1352357/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №74 від 10.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- від 17.12.2019 №1352358/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №76 від 22.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- від 17.12.2019 №1352977/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №77 від 28.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

Тут і надалі разом спірні та/або оскаржувані рішення.

Підставою для відмови в реєстрації податкових накладних визначено ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

За наслідком адміністративного оскарження спірні рішення залишено без змін, а скарги позивача - без задоволення.

06.11.2019 ТОВ «Графітім Сервіс» звернулось до ГУ ДФС у м. Києві із заявою, де він просив виключити його із переліку ризикових платників податків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України),

За приписами пункту 61.1 статті 61 ПК України визначено, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України).

В свою чергу, згідно пункту 71.1 статті 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Збір податкової інформації та отримання податкової інформації контролюючим органом врегульовано статтями 72, 73 ПК України.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (далі - Порядок №117).

Пунктом 2 Порядку №117 передбачено, що терміни вживаються у такому значенні: моніторинг - сукупність заходів та методів роботи контролюючих органів, що виявляє за результатами проведення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства;

критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик;

ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складання та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а"/"б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а"/"б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній/розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.

Отже, контролюючий орган здійснює моніторинг податкових, накладних/розрахунків коригування шляхом аналізу наявної податкової інформації, що міститься в інформаційних ресурсах ДФС.

Здійснюючи моніторинг, контролюючий орган виявляє ризик порушення норм податкового законодавства, який проявляється у ймовірності складання та надання податкової накладної з порушенням ПК України та неможливості здійснення операцій з постачання товарів/послуг дані про які зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку виконання свого податкового обов`язку.

Відповідно до статті 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю. Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами. Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Підпунктом 20.1.45 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку-даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотримання якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Отже, дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, незалежно від джерела її отримання (чи то отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, чи то за результатами засідання Комісії ГУ ДФС), є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків в порядку передбаченому ПК України. Способом здійснення таких дій є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформація, зібрана відповідно до норм ПК України, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Відповідно, інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права також була висловлена Верховного Судом у постановах від 25.04.2018 року у справі № 826/1902/15, від 18.09.2018 року у справі № 818/398/15.

З урахуванням наведеного суд звертає увагу, що обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Дії контролюючого органу щодо внесення до Інтегрованої системи результатів засідання Комісії (за результатами, якої не приймалось рішення про відмову у реєстрації податкової накладної) не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовуються для виконання покладених на контролюючі органи, функцій та завдань) з метою здійснення відповідних прав та обов`язків.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства суд вважає, що внесення до системи АІС «Податковий блок» податкової інформації, щодо відповідності позивача критеріям ризиковості, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань.

Таким чином, на думку суду, рішення Головного управління ДПС у м. Києві у формі протоколу №35 від 01.10.2019, в частині включення ТОВ «Графітім Сервіс», , до реєстру ризикових платників не є рішенням контролюючого органу, та не породжує зміну прав та обов`язків платника податків, а є діяльністю контролюючого органу, що направлена на виконання завдань та функцій, передбачених ПК України. В даному випадку, рішенням контролюючого органу, що породжує зміну прав та обов`язків є рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналогічний правовий підхід до вирішення спірних правовідносин застосовано в постанові Верховного Суду від 20.11.2019 року у справі №480/4006/18.

Таким чином, з урахуванням наведеного суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про скасування рішення Головного управління ДПС у м. Києві у формі протоколу №35 від 01.10.2019 в частині включення ТОВ «Графітім Сервіс», , до реєстру ризикових платників. Як наслідок, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача-1 виключити позивача із відповідного переліку, з огляду на їх похідний характер.

Що ж стосується позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС у м. Києві щодо не розгляду звернень ТОВ «Графітім Сервіс», , та не виключення його з переліку ризикових платників суд вкаже наступне.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Аналогічний правовий підхід застосовано в постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі №342/157/17.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Проаналізувавши вказану вище позовну вимогу, у взаємозв`язку із наданою судом оцінкою наявності/відсутності підстав для виключення позивача із переліку ризикових платників податків та скасування рішення про включення останнього до нього, суд вважає, що позовна вимога про визнання бездіяльності ГУ ДПС у м. Києві щодо не розгляду звернення ТОВ «Графітім Сервіс» задоволенню не підлягає, адже її задоволення не призведе до відновлення його порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

При цьому, суд вважає за доцільне наголосити, що ТОВ «Графітім Сервіс» у позовній заяві не порушувало питання щодо порушення відповідачем-1 Закону України "Про звернення громадян".

Таким чином, підсумовуючи наведене, суд вважає, що дана позовна вимога до задоволення не підлягає.

Вирішуючи позовні вимоги в частині оскарження спірних рішень та зобов`язання відповідача-2 вчинити дії, а саме зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Пунктом 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабміну України від 29.12.2010 № 1246 (із змінами та доповненнями), встановлено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно з підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117.

Відповідно до Пункту 3 Порядку № 117, податкові накладні / розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,03, P < P м х 1,4, де:

D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T;

S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами;

T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування;

P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування;

P м - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування.

Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Відповідно до пунктів 4, 5, 6 Порядку № 117 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна / розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Як встановлено під час розгляду справи, реєстрацію податкових накладних зупинено з підстав визначених підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Разом з тим, Критерії ризиковості платника податку визначені у листі Державної фіскальної служби України від 07.08.2019 № 1962/99-99-29-01-01, згідно з підпунктом 1.6 якого визначено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України";

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній / розрахунку коригування.

Яка саме із наведених обставин стала підставою для висновку контролюючого органу про відповідності податкової накладної Критеріям ризиковості платника податку в рішенні не зазначено, матеріали справи не містять.

При цьому, суд зазначає, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18.

Разом з тим, пунктом 14 Порядку № 117 визначений перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як встановлено судом, позивачем на підтвердження реальності здійснення господарської операції та з метою реєстрації податкових накладних надано пояснення по суті господарських операцій та копії первинних бухгалтерських документів.

У свою чергу, пунктом 21 Постанови № 170 передбачено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Разом з тим, з аналізу рішення про відмову у реєстрації податкової накладної контролюючого органу не вбачається, яких саме первинних документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

В контексті наведеного суд зазначає, що відповідачами під час розгляду даної адміністративної справи не доведено правомірність відмови у реєстрації податкових накладних від 16.09.2019 №70, №71, від 25.09.2019 №72, від 10.10.2019 №74, №75, від 22.10.2019 №76, від 28.10.2019 №77.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкових накладних від 16.09.2019 №70, №71, від 25.09.2019 №72, від 10.10.2019 №74, №75, від 22.10.2019 №76, від 28.10.2019 №77, в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою їх фактичного подання.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що оскаржувані рішення прийнято Комісією Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно судовий збір підлягає стягненню з Головного управління Державної податкової служби у міста Києві пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Графітім Сервіс» (03065, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела/Академіка Каблукова, б. 51/16; адреса для листування: 04053, м. Київ, провулок Бехтерівський, б. 4-Б, ) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, б. 8, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 28.10.2019 №1316803/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №70 від 16.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №70 від 16.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2019 №1352356/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №71 від 16.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

5. Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №71 від 16.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

6. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2019 №1352976/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №72 від 25.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

7. Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №72 від 25.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

8. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2019 №1352357/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №74 від 10.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

9. Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №74 від 10.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

10. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 12.12.2019 №1350500/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №75 від 10.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

11. Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №75 від 10.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

12. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2019 №1352358/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №76 від 22.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

13. Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №76 від 22.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

14. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2019 №1352977/42289100 про відмову в реєстрації податкової накладної №77 від 28.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

15. Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 77 від 28.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

16. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

17. Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Графітім Сервіс» (03065, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела/Академіка Каблукова, б. 51/16; адреса для листування: 04053, м. Київ, провулок Бехтерівський, б. 4-Б, ) сплачений ним судовий збір у розмірі 14 714 (чотирнадцять тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Бояринцева