Справа № 520/184/21
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

16 лютого 2021 р. справа №520/184/21

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мар`єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання діяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, в якій просить суд визнати діяльність Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області - протиправною щодо наданої відповіді № 04-21/4570 від 29.IX.2020 року, протиправність якої висловлюється "у порушенні статті 15 Закону України «Про звернення громадян» відсутності вирішення питання щодо виконання судового рішення Дзержинського районного суду міста Харкова по справі № 638/15791/19 та статті 19 забезпечення поновлення порушених прав, реальне виконання по заяві рішення із без підставним посиланням на п.п.1 п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржника, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (із змінами).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем допущена протиправна діяльність шляхом порушення ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» щодо відсутності вирішення питання про виконання судового рішення Дзержинського районного суду м.Харкова по справі №638/15791/19 та статті 19 забезпечення поновлення порушених прав, реальне виконання по заяві рішення із безпідставним посиланням на п.п.1 п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржника, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (із змінами).

Від представника відповідача Пузікова В., через канцелярію суду, надійшли письмовий відзив на позов, заперечення, в яких представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що під час спірних правовідносин відповідач діяв в межах чинного законодавства України.

Від позивача, через канцелярію суду, надійшли відповідь на відзив та пояснення, в яких він просив задовольнити позовні вимоги, зазначаючи, що обґрунтування, викладені у відзиві на позовну заяву, не спростовують протиправну діяльність відповідача.

При відкритті провадження ухвалою суду від 16.01.2021 року судом вирішено питання щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, у задоволенні клопотання позивача щодо розгляду справи в загальному провадженні відмовлено.

Відповідно до положень ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відповідно до ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Крім того, суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 установлено з 12.03.2020 до 24.04.2020 на усій території України карантин.

На засіданні Кабінету Міністрів України 04 травня 2020 року карантин продовжено до 22 травня 2020 року.

На засіданні Кабінету Міністрів України 20 травня 2020 року карантин продовжено до 22 червня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 року №500 карантин продовжено до 31 липня 2020 року.

В подальшому строк дії карантину продовжено по теперішній час.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області з заявою від 28.09.2020 про прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Дзержинським районним судом 01.09.2020 по справі №638/15791/19, яка надійшла до Головного управління 28.09.2020 року та була зареєстрована за № 10-12842, згідно п.п. 1 п. 8 Порядку.

Як зазначив відповідач, у наданому позивачем виконавчому листі містилася невідповідність найменування боржника резолютивній частині рішення, а саме: стягнуто за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України (далі-Казначейство) моральної шкоди, натомість боржником у виконавчому листі зазначено Департамент охорони здоров`яХарківської обласної державної адміністрації, що передбачає іншій механізм виконання рішення (пункти 24-34 Порядку), ніж стягнення коштів зДержавного бюджету України (пункти 35-40 Порядку).

Окрім цього, відповідачем зазначено, що у виконавчому листі була невідповідність у прізвищі стягувача, а саме: у виконавчому листі та банківських реквізитах зазначено ОСОБА_2 , а у резулятивній частині рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/15791/19 зазначено ОСОБА_2 .

Відповідно до п.1 пункту 9 Порядку орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувану у разі, коли він не відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження».

У разі повернення виконавчого документу орган Казначейства робить відмітку на такому виконавчому документі про його повернення із зазначенням підстави та дати повернення, яка засвідчується підписом відповідальної особи, скріплюється гербовою печаткою, згідно п.93 Порядку, (копія виконавчого листа з відміткою додається).

Згідно ст.271 ЦПК України питання роз`яснення судового рішення, виправлення описок у судовому рішенні, згідно ст.269 ЦПК України здійснюється виключно за заявою учасників справи або державного чи приватного виконавця.

Відповідно до п.п.3 п.8 Порядку - повідомляти стягувана про результати попереднього розгляду поданих документів органи Казначейства повинні лише за письмовою вимогою стягувана. Разом з цим, заява ОСОБА_3 від 28.09.2020 не містила письмової вимоги повідомляти його про результати розгляду.

У супровідному листі Головного управління від 29.09.2020 № №04-21/4570, яким було повернуто стягувачу виконавчий лист, було роз`яснено право повторного пред`явлення документів.

Із вказаною відповіддю позивач не погодився та звернувся до суду із вказаною позовною заявою.

Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому, 31.12.2020 року позивачем повторно була подана заява разом з виконавчим листом, виданим Дзержинським районним судом м. Харкова 01.09.2020 по справі № 638/15791/19 та роз`ясненням судового рішення від 04.12.2020 №76721/20 реквізитами для перерахування коштів. Зазначена заява була зареєстровані 31.12.2020 за №10-19451 та у відповідності до Порядку і наданому роз`ясненню судового рішення від 04.12.2020 №76721/20, Головне управління розпочало проводити заходи, спрямовані на виконання рішення суду у відповідності до розділу Безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам, пунктів 35 - 40 Порядку.

Листом від 04.01.2021 №04-19/30 був направлений запит до Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, діями якого було завдано шкоду, згідно п. 36 Порядку.

Листом від 05.01.2021 №04-21/38 було повідомлено позивача про необхідність подати відомості про виправлення описки прізвища позивача у рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/15791/19, згідно п.п. 2 п.8 Порядку.

Листом від 19.01.2021 №04-19/404 Головне управління звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова, що видавав виконавчий лист від 01.09.2020 по справі № 638/15791/19, з проханням надати копію рішення про виправлення описки у прізвищі стягувача, засвідчену гербовою печаткою, згідно п.п.3 п.8 Порядку.

Як зазначив відповідач, - 22.01.2021 року Головне управління отримало ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.01.2021 по справі №638/15791/19 про виправлення описки у прізвищі стягувана, засвідчену гербовою печаткою.

Листом 22.01.2021 №04-16/512 Головне управління направило до Казначейства заяви ОСОБА_1 разом з виконавчим листом, виданим Дзержинським районним судом м. Харкова 01.09.2020 по справі № 638/15791/19, роз`ясненням судового рішення від 04.12.2020 №76721/20, ухвалою від 18.01.2021 про виправлення описки, реквізитами для перерахування коштів, запитом до Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, діями якого було завдано шкоду.

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету, згідно з пунктом 35 Порядку виконання рішень, в Казначействі відкривається відповідний рахунок (пункт 38 Порядку виконання рішень).

Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

Статтею 95 Конституції України встановлено правило, за яким виключно Законом «Про Державний бюджет України» визначаються будь-які видатки держави, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Так само пунктом 8 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України закріплено принцип цільового використання бюджетних коштів, згідно з яким бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Зокрема, у Законі України «Про Державний бюджет України» Казначейству на відповідний рік передбачено спеціальну бюджетну програму КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. їх посадових і службових осіб» (далі - КПКВК 3504030).

Таким чином, Головне управління здійснило заходи, спрямовані на виконання заяви позивача про забезпеченню виконання рішення суду, згідно виконавчого листа, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 01.09.2020 по справі № 638/15791/19 з ухвалою про виправлення описки від 18.01.2021 у повному обсязі та роз`ясненням рішення суду, згідно встановленого Порядку і надіслало документи до Казначейства, про що було повідомлено позивача листом від 25.12.2021 за №04-21/527.

Відповідач зазначив, що перерахування позивачу коштів за пред`явленим виконавчим листом буде здійснюватися Казначейством за черговістю надходження зазначеного виконавчого документа в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за програмою (КПКВ 3504030).

По суті спірних правовідносин, щодо оскарження позивачем відповіді на його заяву від 28.09.2020 року щодо виконання виконавчого листа, суд зазначає, що відповідно до статті 12 Закону України «Про звернення громадян», дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, Законами України "Про запобігання корупції", Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження - сукупністю дій, визначених у цьому законі.

Відповідно до п.2 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначається Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 (із змінами) (далі-Порядок).

Отже, відповідач, приймаючи заяву від 28.09.2020 позивача щодо прийняття виконавчого документу, керувався Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком виконання судових рішень, а не Законом України «Про звернення громадян», як помилково зазначає позивач у відповіді на відзив до позовної заяви.

З аналізу оскаржуваної відповіді №04-21/4570 від 29.09.2020 року відповідача, не вбачається посилання на Закон України "Про звернення громадян", як помилково зазначає позивач у відповіді на відзив.

Факт надання вищевказаної відповіді позивачу саме в порядку Закону України "Про звернення громадян" не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи.

Згідно п.1 Порядку виконання судових рішень, безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів; боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Відповідно до Порядку існує декілька категорій рішень, які виконуються органами Казначейства, а саме:

- безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету (механізм виконання зазначеної категорії рішень, регламентований пунктами 16-23 розділу «Безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету»);

- безспірне списання коштів з рахунків боржника (механізм виконання зазначеної категорії рішень, регламентований пунктами 24 - 34 розділу «Безспірне списання коштів з рахунків боржника»);

- безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам (механізм виконання зазначеної категорії рішень, регламентований пунктами 35 - 40 розділу «Безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам»);

- безспірне списання коштів місцевих бюджетів для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам (механізм виконання зазначеної категорії рішень, регламентований пунктами 41-46 розділу «Безспірне списання коштів місцевих бюджетів для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам»);

- безспірне списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів (механізм виконання зазначеної категорії рішень, регламентований пунктом 7, пунктом 33 розділу «Безспірне списання коштів з рахунків боржника» і пунктами 47 - 52 розділу «Безспірне списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів»).

Суд зазначає, що позивач помилково вважає, що в даних спірних правовідносинах відповідачем порушено ст.15 Закону України «Про звернення громадян», оскільки його звернення з заявою було направлено на виконання рішення суду, в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, судом встановлено, що відповідач, при наданні відповіді від 29.09.2020 року №04-21/4570 на звернення позивача, діяв в межах своїх повноважень та на підставі чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст. 90); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 9); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 4 ст. 90).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання діяльності протиправною - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мар`єнко Л.М.