Справа № 420/9980/20
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/9980/20

Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Шляхтицького О.І.

при секретарі Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Лиманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дії щодо не надання відповіді на заяву та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, ГУНП в Одеській області, в якому просив: визнати протиправними дії Лиманського ВП щодо розгляду та ненадання відповіді на заяву позивача, яка 02.04.2020 року надійшла до Лиманського ВП; зобов`язати відділ поліції повторно розглянути зазначену заяву та надати письмову відповідь заявнику.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що позивач у березні 2020 року звернувся до поліції із заявою на невідомих осіб, які у 2019 році переоформили належний йому на підставі права власності легковий автомобіль. Після неодноразових звернень з приводу результату розгляду зазначеної заяви позивач у вересні отримав відповідь на своє звернення. Вважаючи, що відділ поліції розглянув його заяву не по суті поставлених питань ОСОБА_1 звернувся до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у задоволені позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року, як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального права при неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що суд першої інстанції, в порушення принципу всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, не розглянув клопотання позивача про витребування доказів, та всупереч частини другої статті 71 КАС України поклав тягар доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на позивача. При цьому, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову не досліджував оскаржувані позивачем дії Лиманського ВП на відповідність їх вимогам частини другої статті 2 КАС України.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУНП в Одеській області, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини другої статті 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у березні 2020 року звернувся до Шевченківського ВП Приморського ВП ГУНП в м. Одесі із заявою про невідомих осіб, які у 2019 році переоформили на невідому особу належний ОСОБА_1 на підставі права власності легковий автомобіль Део Ланос д.з. НОМЕР_1 без його відома.

Листом Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 18.09.2020 року № 45/к-1013, на скаргу ОСОБА_1 від 15.09.2020 року повідомлено, що заява подана до Шевченківського ВП, надійшла 02.04.2020 року до Лиманського ВП та розглянута співробітниками зазначеного ВП відповідно до Закону України "Про звернення громадян", про що була надана письмова відповідь за вих. № 45/5322 від 29.04.2020 року, в якій зазначено, що колишня дружина позивача добровільно надала вищевказаний автомобіль своєму знайомому з метою його ремонтування.

Вважаючи, що відділом поліції розглянуто заяву не по суті та не надано відповідь, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач листом від 29.04.2020 року № 45/5322 об`єктивно та вчасно, відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян" надав відповідь на заяву позивача.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання реалізації громадянами вказаних конституційних прав регулює, зокрема, Закон України 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі Закон № 393/96-ВР).

Згідно з частиною першою статті 1 цього Закону громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Вимоги до звернення встановлені статтею 5 Закону №393/96-ВР, частиною 6 якої передбачено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Частинами першою та четвертою статті 15 Закону №393/96-ВР встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови.

Відповідно до частини першої статті 20 вказаного вище Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Аналіз наведених норм свідчить, що при зверненні громадян України з заявою до органів державної влади, їх посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків зобов`язані об`єктивно і вчасно розглянути відповідну заяву, належним чином перевірити викладені в ній факти та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства про що повідомити заявника.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналіз наведених норм права у сукупності з обставинами даної справи дає підстави для висновку, що обов`язок доказування правомірності/обґрунтованості своїх дій та рішень в адміністративних справах покладається на суб`єкта владних повноважень, який зобов`язаний подати до суду відповідні докази.

У процесі розгляду даної справи відповідачами доказів на спростування доводів позовної та правомірності своїх дій та рішень ні до суду першої інстанції ні до суду апеляційної інстанції надано не було, тому колегія суддів вирішує справу на підставі доказів, що містяться з матеріалах справи та додатково наданих позивачем.

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 04.03.2020 року, ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського ВП Приморського ВП ГУНП в м. Одесі із заявою, в якій просив прийняти міри до невідомих осіб, які переоформили право власності на легковий автомобіль, що належить позивачу без його згоди (а.с.53-55).

Зазначене звернення було перенаправлено до Лиманського ВП ГУНП в Одеській області.

З листа від 18.09.2020 за № 45/К-1013 ГУНП в Одеській області на скаргу ОСОБА_1 повідомило, що його звернення до Шевченківського ВП було розглянуто Лиманським ВП в порядку Закону України "Про звернення громадян", про що повідомлено заявника відповіддю від 29.04.2020 року (а.с.4).

З копії зазначеної відповіді, яка буда додана до вищезазначеного листа вбачається, що при перевірці заяви ОСОБА_1 було встановлено, що колишня дружина заявника добровільно надала автомобіль своєму знайомому з метою ремонтування. Так як в даному факті відсутні ознаки кримінального правопорушення, матеріали перевірки списано в діловодство Лиманського ВП (а.с.3).

На переконання колегії суддів, наведене свідчить, що Лиманським ВП в порушення вимог статті 15 Закону №393/96-ВР не розглядалися питання, порушені у зверненні, оскільки вказана відповідь не містить відповідей на поставлені позивачем питання, зокрема не встановлено, чи був автомобіль переоформлено, та якщо так, то де, коли, ким і на підставі яких документів, враховуючи, що його власник наполягає, що не надавав згоду на переоформлення транспортного засобу.

При цьому, необ`єктивний розгляд звернення позивача порушує його права, оскільки, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 звернувся до органу поліції в порядку КПК України, однак його звернення було розглянуто згідно Закону України "Про звернення громадян". Водночас, згідно із статтею 12 Закону України "Про звернення громадян" дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним законодавством.

Поряд з цим варто також зауважити, що відповідачами, що є суб`єктами владних повноважень не надано доказів своєчасного направлення відповіді від 29.04.2020 року заявнику, тому, доводи позивача про несповіщення його у встановлений Законом №393/96-ВР строк про розгляд його звернення від 04.03.2020 року є такими, що заслуговують на увагу.

Колегія суддів звертає увагу, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень. Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Водночас, в порушення принципу офіційного з`ясування обставин у справі суд першої інстанції взагалі не надав правової оцінки доводам позивача та наданим на їх підтвердження доказам, а висновки суду про те, що Лиманський ВП відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян" об`єктивно та вчасно надано відповідь на заяву позивача ґрунтуються на припущеннях та жодними належними та допустимими доказами в розумінні КАС України не підтверджені.

Відтак, аналіз обставин справи, установлених судом апеляційної інстанції дає підстави для висновку наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Ураховуючи те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і що судом порушено норми матеріального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до статті 317 КАС України, скасовує рішення суду першої інстанції з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 840,80 грн. (а.с.8) та за подачу апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн. (а.с.50) підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 308, 313, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року скасувати, та ухвалити по справі нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Лиманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо необ`єктивного розгляду, без належної перевірки заяви ОСОБА_1 від 04.03.2020 року та ненадання відповіді на заяву протиправними.

Зобов`язати Лиманський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області повторно об`єктивно і вчасно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.03.2020 року, перевірити викладені в ній факти та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства, про що належним чином повідомити заявника.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області (65080, Одеська область, м. Одеса, Київський район, вул. Академіка Філатова, буд. 15-А; код ЄДРПОУ 40108740) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у загальному розмірі 2102 (дві тисяч сто дві) гривні.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 17 лютого 2021 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: О.І.Шляхтицький