Справа № 520/842/21
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження в адміністративній справі

15 лютого 2021 р. Справа № 520/842/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни (01001, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 25/2, офіс 4) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни від 07.09.2020 року ВП № 62976571, де боржником є ОСОБА_1 ;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліму Олену Олександрівну закінчити виконавче провадження ВП № 62976571.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2021 року позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду іншої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та вказати в заяві обґрунтовані підстави для поновлення строку з наданням відповідних підтверджуючих доказів причин пропуску строку звернення.

На виконання ухвали суду представником позивача надано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом разом з доданими до неї документами.

Щодо поданої заяви, суд зазначає наступне.

Позивач оскаржує постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни від 07.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП №62976571, відкритого з примусового виконання виконавчого напису № 27932 про стягнення заборгованості 28 373 грн., виданого приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. 13.08.2020 року, за яким боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем АТ "ПУМБ".

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

В заяві про поновлення строку звернення до суду з даним позовом представник позивача зазначив, що у листопаді 2020 року дізнався про наявність відкритого виконавчого провадження, оскільки з його заробітної плати здійснювалися відрахування в рахунок погашення заборгованості. Не маючи відповідної кваліфікації та знань в сфері права, з метою відновлення порушених прав 28.12.2020 року позивач звернувся до адвоката Туліна Р.А., який того ж дня на електронну поштову адресу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми О.К. надіслав клопотання про ознайомлення з виконавчим провадженням ВП №62976571 як адвокат Наумова В.К. 16.01.2021 року на електронну адресу адвоката Туліна Р.А. надійшли матеріали згаданого вище виконавчого провадження, після вивчення яких 21.01.2021 року представником позивача подано до суду даний адміністративний позов. Отже, строки звернення до суду з даним позовом, встановлені статтею 287 КАС України, не були пропущені.

Право особи на судовий захист гарантується Конституцією України (ст. 55), а тому має більш пріоритетне значення під час здійснення правосуддя, зокрема, вирішення судом питання надання можливості його реалізації особою, якій воно надано.

За правилами ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" (Melnyk v. Ukraine), заява № 23436/03, пункти 22-23, 26, а також у рішенні від 18 лютого 2011 року по справі "Мушта проти України", заява № 8863/06, пункти 37, 38, 47, розкриваючи зміст принципу юридичної визначеності в контексті передбаченого у п. 1 ст. 6 ЄКПЛ права на доступ до суду зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючі положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (надалі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Згідно ч.1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з положень вищезазначених норм права, а також з норм міжнародного права, задля забезпечення позивачу доступу до правосуддя та можливість реалізації ним свого права на судовий захист, регламентованого ст. 55 Конституції України, а також враховуючи, що позивач дізнався про оскаржувану постанову у листопаді 2020 року, при цьому не маючи відповідної кваліфікації та знань в сфері права у грудні 2020 року звернувся до адвоката, який ознайомився з матеріалами виконавчого провадження подав до суду даний позов 21.01.2021 року, суд дійшов висновку про визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду та поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом в порядку статті 287 КАС України.

Таким чином, позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Спір виник з публічно-правових відносин та згідно зі статтею 19 КАС України належить до юрисдикції адміністративних судів і має розглядатись в порядку адміністративного судочинства за правилами ст. 287 КАС України.

Відповідно до статті 20 КАС України справа підсудна Харківському окружному адміністративному суду. Подана позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161, 172 КАС України.

Згідно ч.6 ст. 122 КАС України, про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Керуючись положеннями ст. ст. 19, 122, 160-162, 241, 243, 248, 256, 268, 269, 287 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити позивачу строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови.

Призначити справу до судового розгляду на 03 березня 2021 року о 10:00 год. у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 6, зал судового засідання № 12.

Запропонувати відповідачу у разі невизнання адміністративного позову подати до суду відзив на позов разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення (в разі неможливості їх подання - зазначити докази, які не можуть бути подані разом з відзивом із зазначенням причин їх неподання).

Роз`яснити особам, які беруть участь у справі, що вони мають права та обов`язки, визначені статтями 44, 45, 47, 131 Кодексу адміністративного судочинства України.

Адміністративна справа розглядається суддею одноособово відповідно до статті 32 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами ст. 287 КАС України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі знаходиться за посиланням: http://adm.hr.court.gov.ua/sud2070/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Шевченко