Справа № 560/5933/20
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5933/20
РІШЕННЯ

іменем України

17 лютого 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради в якому просить:

1. Визнати протиправними дії відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради () щодо відмови ОСОБА_1 у видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки оформленої листом №6/2020 від 27.08.2020 р.

2. Зобов`язати відділ містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради () видати ОСОБА_1 будівельний паспорт на забудову земельної ділянки площею 1.500 га. з кадастровим номером :02:001:1143, яка розташована по АДРЕСА_1 .

3. Стягнути з виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що у його власності знаходиться земельна ділянка площею 0,1500 га., кадастровий номер :02:001:1143, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 . Вважає, що відповідач, відмовивши у видачі будівельного паспорту, не врахував вимоги статей 24, 25 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон №3038-VI), чим порушив його конституційне право, як власника земельної ділянки, використовувати цю земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що земельна ділянка, площею 0,1500 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1143, що на АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності позивача, відповідно до містобудівної документації, а саме: генерального плану міста Нетішин затвердженого рішенням двадцять другої сесії Нетішинської міської ради VII скликання від 23 грудня 2016 року № 22/1122 "Про затвердження містобудівної документації "Внесення змін до генерального плану м.Нетішин Хмельницької області" та плану зонування території міста Нетішин затвердженим рішенням тридцять дев`ятої сесії Нетішинської міської ради VII скликання від 02 березня 2018 року № 39/2295 "Про затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Нетішин Хмельницької області", потрапляє на запроектовану дорогу. Тому, відділ містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради правомірно відмовив позивачу у видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки.

Ухвалою від 05 жовтня 2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в цій справі та вирішив її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності у приватній власності позивача є земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1143, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В серпні 2020 позивач звернувся до відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради з заявою про видачу будівельного паспорту забудови вищевказаної земельної ділянки.

Листом від 27.08.2020 №6/20 відділ містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради повернув позивачу його документи. Підставою для відмови у видачі будівельного паспорту було те, що відповідно до пунктів 2.4 та 2.5 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2011 року № 103 у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25 лютого 2013 року № 66 (надалі - Порядку) повернено пакет документів з відповідним обґрунтуванням, у зв`язку з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, а саме: відповідно до «Внесення змін до Генерального плану м.Нетішин» затвердженого рішенням двадцять другої сесії Нетішинської міської ради VII скликання від 23 грудня 2016 року № 22/1122 та «Плану зонування території міста Нетішин Хмельницької області» затвердженого рішенням тридцять дев`ятої сесії Нетішинської міської ради VII скликання від 02 березня 2018 року № 39/2295, зазначена земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:1143, потрапляє на запроектовану дорогу.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі будівельного паспорта, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до частин 2, 3 статті 8 Закону №3038-VI планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Згідно з частиною 4 статті 26 Закону №3038-VI право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

За змістом положень статті 27 Закону №3038-VI забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об`єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Для використання уповноваженими органами містобудування та архітектури та іншими суб`єктами містобудування при вирішенні питань забудови присадибних, дачних і садових земельних ділянок призначений Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 №103 (далі - Порядок №103).

Пунктом 1.4 Порядку №103 передбачено, що розроблення будівельного паспорта в межах населених пунктів здійснюється відповідно до наявної містобудівної документації на місцевому рівні.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку №103 видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку №103 уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Пунктом 2.4 Порядку №103 передбачено, що пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав: неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу; невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Підставою для повернення позивачу пакету документів для видачі будівельного паспорта слугувало те, що земельна ділянка потрапляє на запроектовану дорогу.

Статтею 24 Закону №3038-VI передбачені особливості регулювання земельних відносин при здійсненні містобудівної діяльності.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №3038-VI зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій.

Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону №3038-VI зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території, забороняється.

Частинами 1, 3, 5 статті 20 Земельного кодексу України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою.

Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності у приватній власності позивача знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1143 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно з частиною 1 статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Частиною 4 статті 373 Цивільного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

За змістом статті 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Таким чином, позивач, як власник земельної ділянки, за умови використання ним цієї земельної ділянки в межах її цільового призначення (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) не може бути обмежений у праві володіти, користуватися та розпоряджатися цією земельною ділянкою, в тому числі у праві на її забудову, через встановлення органом місцевого самоврядування нового (іншого) функціонального призначення території, на якій ця земельна ділянка розташована.

Наведене у листі відповідача від 27.08.2020 №6/20 обґрунтування невідповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації суперечить нормам статей 24, 25 Закону №3038-VI, статей 373, 375 Цивільного кодексу України, тому, дії відповідача щодо відмови у видачі будівельного паспорту є протиправними.

Однак, відповідно до Рекомендацій №R (80) 2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980, термін дискреційне повноваження означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином, даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ці вимоги закріплюють у національному законодавстві положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах особи.

Позиція суду стосовно неможливості підміняти собою органи владних повноважень також повністю узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму №13 від 24.10.2008, згідно якої, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень; та з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Тому, суд вважає, що у задоволенні вимоги позивача про зобов`язання відповідача видати будівельний паспорт на забудову земельної ділянки площею 0,1500 га з кадастровим номером :02:001:1143, що розташована по АДРЕСА_1 , необхідно відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При розгляді цієї адміністративної справи суд дійшов до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог, шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про видачу будівельного паспорту з урахуванням обставин, встановлених у цій адміністративній справі.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки суд встановив неправомірні дії відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради судові витрати повністю.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради () щодо відмови ОСОБА_1 у видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки оформленої листом №6/2020 від 27.08.2020 р.

Зобов`язати відділ містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу будівельного паспорту забудови земельної ділянки з урахуванням обставин, встановлених у цій адміністративній справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 840 грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Відділ містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради (вул. Шевченка, 1,Нетішин,Хмельницька область,30100 , код ЄДРПОУ - 34256751)

Головуючий суддя Г.В. Лабань