Справа № 640/3942/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 року м. Київ № 640/3942/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, починаючи з 07.10.2019 (дати виникнення права на призначення пенсії), зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком № 1 роботу на шахті імені 60-ти річчя СРСР виробничого об`єднання «Свердловантрацит (нині ОП «Шахтоуправління Свердловське» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» у періоди: з 19.03.1992 по 05.07.1992 (на посаді учня підземного гірника), з 06.07.1992 по 30.11.1993 та з 31.01.2008 по 14.05.2009 (на посаді машиніста підземних установок, з 15.05.2009 по 27.12.2011 та з 30.12.2011 по 29.01.2012 (на посаді підземного гірника), з 30.01.2012 по 20.03.2017 (на посаді машиніста підземного електровоза) із врахуванням пільгових (уточнюючих) довідок від 06.06.2019 №№ 1416, 1417, 1418, виданих ЗАТ «Внешторгсервіс», а також архівної довідки № 416 від 22.04.2019.

На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки ним було подано всі необхідні документи для такого призначення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідач проти позову заперечив, у відзиві на позовну заяву зазначив, що надані позивачем довідки № 1416 від 06.06.2019, № 1417 від 06.06.2019 для підтвердження наявного пільгового стажу роботи та довідка № 416 від 22.04.2019 про підтвердження періоду навчання видана органом, який знаходиться на непідконтрольній українській владі території. Водночас, згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» зазначена довідка є недійсною та не створює правових наслідків, тому не підлягає реєстрації та виконанню і не може бути врахована при призначенні.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи не звертались.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Свердловським МВ УМВС України в Луганській області 02.10.1997.

Відповідно до відомостей про роботу, які містяться у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 :

- з 13.05.1985 по 19.07.1985 працював теслею 2 розряду в Краснопартизанському РСУ для проходження виробничої практики;

- з 02.12.1985 по 30.12.1985 працював майстром в Краснодарському РСУ;

- з 01.09.1981 по 26.02.1986 навчався у технікумі;

- з 01.04.1986 по 09.11.1986 працював бетонщиком 3 розряду в Свердловськшахтострой ШСУ № 4;

- з 10.11.1986 по 19.02.1990 працював майстром в Свердловськшахтострой ШСУ № 4;

- з 20.02.1990 по 28.05.1990 працював теслею 5 розряду в Свердловськшахтострой ШСУ № 4;

- з 01.06.1990 по 04.04.1991 працював майстром в Шахтобудівельному управлінні № 4;

- з 10.04.1991 по 20.11.1991 працював теслею-бетонщиком 5 розряду на Малому підприємстві «Строітель»;

- з 21.11.1991 по 16.03.1992 працював прорабом на Малому підприємстві «Строітель»;

- з 19.03.1992 по 05.07.1992 працював учнем підземного гірника І розряду з повним робочим днем під землею у Свердловському виробничому об`єднанні з видобутку антрациту;

- з 06.07.1992 по 30.11.1993 працював машиністом підземних установок 3 розряду видобувної дільниці № 1 з повним робочим днем під землею в Шахті 60-річчя СССР;

- з 14.12.1993 по 30.04.1994 працював підземним гірничим 2 розряду на шахті «Октябрська»;

- з 01.05.1994 по 23.09.1994 працював підземним гірничим 2 розряду на шахті «Чуковська»;

- з 05.10.1995 по 25.01.1998 працював водієм у Луганськспецавтопідприємстві Агромпрому 2 класу;

- з 31.01.2008 по 14.05.2009 працював машиністом підземних установок видобувної дільниці ВШТ-2 у ТОВ «Свердловантрацит»;

- з 15.05.2009 по 27.12.2011 працював підземним гірником 3 розряду з повним робочим днем під землею у ТОВ «Свердловантрацит»;

- з 30.12.2011 по 25.04.2012 працював підземним гірником підземної дільниці 3 розряду з повним робочим днем під землею на дільниці ВШТ ВВПС у ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит»;

- з 26.04.2012 по 20.03.2017 працював машиністом підземного електровоза підземної дільниці УШТ-4 у ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит».

Довідкою № 1416 від 06.06.2019, наданою Закритим акціонерним товариством «Внєшторгсервіс» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтверджено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день під землею на Шахті імені « 60-річчя СССР» виробничого об`єднання «Свердловантрацит» (зараз ОП «Шахтоуправління Свердловське» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит») з 19.03.1992 по 05.07.1992 та виконував гірничі роботи з 19.03.1992 по 29.03.1992 на посаді учня підземного гірника; з 30.03.1992 по 05.05.1992 навчався на курсах УКК процесії підземний гірничий, що передбачена списком № 1, з 06.05.1992 по 18.05.1992 виконував гірничі роботи на посаді учня підземного гірничого, з 19.05.1992 по 03.07.1992 навчався на курсах УКК професії підземного гірничого, що передбачена списком № 1, з 04.07.1992 по 05.07.1992 виконував гірничі роботи на посаді учня підземного гірничого. Підставою для видачі довідки слугували особова карточка Т-2, особові рахунки на заробітну плату, спуски-підйоми в шахту, протокол на вислугу років, технологічний процес з видобутку вугілля, характеристика робіт, накази про атестацію робочих місць № 314 від 28.12.1995, №773 від 19.10.1995, висновок Держекспертизи № 69/05-1080 від 25.10.1999, №364 від 21.03.1995, висновок Держекспертизи № 11/1171-33 від 01.04.2005, №373 від 18.03.2010, висновок Держекспертизи № 11/1171-31 від 07.04.2010, №2 від 29.12.2011, висновок Держекспертизи № 11/3669-33 від 26.06.2012, додаткові відомості.

Довідкою № 1417 від 06.06.2019, наданою Закритим акціонерним товариством «Внєшторгсервіс» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтверджено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день під землею на Шахті імені « 60-річчя СССР» виробничого об`єднання «Свердловантрацит» (зараз ОП «Шахтоуправління Свердловське» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит») з 06.07.1992 по 30.11.1993, з 31.01.2008 по 27.12.2011 та виконував гірничі роботи з 06.07.1992 по 30.11.1993 на посаді машиніста підземних установок видобувної дільниці № 1, що передбачена списком № 1; з 31.01.2008 по 05.02.2008 - навчальний пункт, з 06.02.2008 по 14.05.2009 на посаді машиніста підземних установок підземної дільниці ВШТ-2, що передбачена списком № 1, з 15.05.2009 по 27.12.2011 на посаді підземного гірничого підземної дільниці ВШТ ВВПС. Підставою для видачі довідки слугували особова карточка Т-2, особові рахунки на заробітну плату, спуски-підйоми в шахту, протокол на вислугу років, технологічний процес з видобутку вугілля, характеристика робіт, накази про атестацію робочих місць № 314 від 28.12.1995, №773 від 19.10.1995, висновок Держекспертизи № 69/05-1080 від 25.10.1999, №364 від 21.03.1995, висновок Держекспертизи № 11/1171-33 від 01.04.2005, №373 від 18.03.2010, висновок Держекспертизи № 11/1171-31 від 07.04.2010, №2 від 29.12.2011, висновок Держекспертизи № 11/3669-33 від 26.06.2012, додаткові відомості.

Довідкою № 1418 від 06.06.2019, наданою Закритим акціонерним товариством «Внєшторгсервіс» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтверджено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день під землею на Шахті імені « 60-річчя СССР» виробничого об`єднання «Свердловантрацит», ОП «Шахта Должанська-Капітальна», ГП «Свердловантрацит» (зараз ОП «Шахтоуправління Свердловське» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит») з 30.12.2011 по 20.03.2017 та виконував гірничі роботи з 30.12.2011 по 29.01.2012 на посаді підземного гірничий підземної дільниці ВШТ ВВПС, що передбачена списком № 1; з 30.01.2012 по 25.04.2012 проходив навчання на курсах УКК професії машиніста електровоза підземного, що передбачена списком №1; з 26.04.2012 по 20.03.2017 на посаді машиніста підземного електровоза підземної дільниці УШТ-4, що передбачена списком № 1. Підставою для видачі довідки слугували особова карточка Т-2, особові рахунки на заробітну плату, спуски-підйоми в шахту, протокол на вислугу років, технологічний процес з видобутку вугілля, характеристика робіт, накази про атестацію робочих місць № 314 від 28.12.1995, №773 від 19.10.1995, висновок Держекспертизи № 69/05-1080 від 25.10.1999, №364 від 21.03.1995, висновок Держекспертизи № 11/1171-33 від 01.04.2005, №373 від 18.03.2010, висновок Держекспертизи № 11/1171-31 від 07.04.2010, №2 від 29.12.2011, висновок Держекспертизи № 11/3669-33 від 26.06.2012, додаткові відомості.

Згідно з довідкою Шахтинського регіонального коледжу палива і енергетики ім. ак. Степанова П.І. від 22.04.2019 № 416 ОСОБА_1 дійсно навчався в Гуковському будівельному технікумі на денній формі навчання за спеціальністю «Промислове і цивільне будівництво» з 01.09.1981. Відрахований у лави Радянської армії з 19.11.1982. Поновлений у зв`язку із поверненням із лав Радянської армії з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 досяг 55-річного віку, у зв`язку з чим 07.10.2019 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.10.2019, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві 11.10.2019 прийнято рішення № 60 про відмову у призначенні пенсії за віком по Списку №1. Підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах слугувало те, що до надані довідки № 1416 від 06.06.2019, № 1417 від 06.06.2019 для підтвердження наявного пільгового стажу роботи та довідка № 416 від 22.04.2019 про підтвердження періоду навчання видані органом, який знаходиться на непідконтрольній українській владі території.

Листом від 25.10.2019 № 261665/03 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві позивача повідомлено, що у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2019 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 статті 114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Статтею 62 Закону №1788 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Трудовою книжкою позивача підтверджується його робота повний робочий день в Шахті імені 60-річчя СССР виробничого об`єднання «Свердловантрацит» у період з 19.03.1992 по 05.07.1992 учнем підземного гірника, у період з 06.07.1992 по 30.11.1993, з 31.01.2008 по 37.12.2011 машиністом підземних установок видобувної дільниці № 1, підземної дільниці ВШТ-2 та підземним гірником підземної дільниці, у період з 30.12.2011 по 30.03.2017 підземним гірником підземної дільниці та машиністом підземного електровоза підземної дільниці.

Згідно з довідками Закритого акціонерного товариства «Внєшторгсервіс» від 06.06.2019 № 1416, 1417, 1418 ОСОБА_1 працював повний робочий день та виконував гірничі роботи на посадах учня підземного гірника, машиніста підземних установок видобувної дільниці № 1, підземної дільниці ВШТ-2, підземним гірником підземної дільниці, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Суд зазначає, що довідки Закритого акціонерного товариства «Внєшторгсервіс» від 06.06.2019 № 1416, 1417, 1418 уточнюють саме характер виконуваної роботи, в той час, як періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, підтверджуються трудовою книжкою позивача.

Зазначені довідки засвідчені печаткою підприємства та підписами посадових осіб, містить обов`язкові відомості про періоди роботи, характер виконуваної роботи у спірний період та підстави видачі довідки з посиланням на первинні документи.

Доказів того, що дані, зазначені у довідках, які уточнюють пільговий стаж роботи позивача, містять неправдиві або недостовірні відомості, відповідач не надав. В судовому порядку довідки недійсними не визнавалась, підприємствами не відкликані.

Відтак, записи у трудовій книжці та довідках від 06.06.2019 № 1416, 1417, 1418, які містяться у матеріалах справи, підтверджують характер роботи позивача період з 19.03.1992 по 05.07.1992, з 06.07.1992 по 30.11.1993, з 31.01.2008 по 27.12.2011, з 30.12.2011 по 25.04.2012, з 26.04.2012 по 20.03.2017 за Списком № 1, що надає йому можливість включення цих періодів роботи до стажу та дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому, суд вважає неприйнятними доводи відповідача щодо неможливості прийняття довідок від 06.06.2019 № 1416, 1417, 1418 про підтвердження пільгового стажу роботи та довідки від 22.04.2019 № 416 про підтвердження періоду навчання, через те, що вони видані підприємством, який знаходиться на непідконтрольній українській владі території, оскільки факт непереміщення підприємства на територію, підконтрольну українській владі, не впливає на право на пенсійне забезпечення позивача.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27.02.2019 у справі № 423/3544/16-а та від 11.07.2019 у справі № 242/1484/17.

Аналіз викладеного свідчить, що у відповідача були відсутні підстави для не врахування даних довідок від 06.06.2019 № 1416, 1417, 1418 та від 22.04.2019 № 416 при визначенні позивачу права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, відмова відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправною.

У позовній заяві позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що частиною третьою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право суду у разі скасування індивідуального акта зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При здійснення судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal проти Об`єднаного королівства» (заява № 22414/93) зазначив, що ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист (параграф 145).

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 у справі «Афанасьєв проти України»).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що відмова позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 оформлена рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 11.10.2019 № 60 «Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 ».

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за необхідне з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача визнати протиправними і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 11.10.2019 № 60 «Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, починаючи з 07.10.2019 (дати виникнення права на призначення пенсії), зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком № 1 роботу на шахті імені 60-ти річчя СРСР виробничого об`єднання «Свердловантрацит (нині ОП «Шахтоуправління Свердловське» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» у періоди: з 19.03.1992 по 05.07.1992 (на посаді учня підземного гірника), з 06.07.1992 по 30.11.1993 та з 31.01.2008 по 14.05.2009 (на посаді машиніста підземних установок, з 15.05.2009 по 27.12.2011 та з 30.12.2011 по 29.01.2012 (на посаді підземного гірника), з 30.01.2012 по 20.03.2017 (на посаді машиніста підземного електровоза) із врахуванням пільгових (уточнюючих) довідок від 06.06.2019 №№ 1416, 1417, 1418, виданих ЗАТ «Внешторгсервіс», а також архівної довідки № 416 від 22.04.2019, суд враховує наступне.

У випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію.

У разі, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Важливо розуміти, що дискреційні повноваження - це, насамперед, сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Під дискреційними повноваженнями суд розуміє сукупність прав та обов`язків, закріплених у встановленому законодавством порядку за органом виконавчої влади, які він застосовує на власний розсуд. Наділивши орган виконавчої влади дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу певну свободу розсуду при прийнятті рішення.

Таким чином, суд не наділений повноваженнями підміняти собою суб`єкт владних повноважень при прийнятті певного рішення та не може втручатись у дискреційні повноваження такого суб`єкта.

Втручання суду в повноваження суб`єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Беручи до уваги, що прийняття рішення про призначення пенсії на пільгових умовах є дискреційним обов`язком органів Пенсійного фонду, та ураховуючи ту обставину, що відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача з тієї підстави, що у нього відсутній необхідний пільговий стаж (не враховано всі періоди роботи позивача), та не розглядав наявність/відсутність інших підстав для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах, а також судом у даній справі не надавалась оцінка виконанню позивачем всіх приписів законодавства для прийняття рішення про призначення пенсії (наявності та відповідності усіх необхідних документів) та правильності обрахунку пільгового стажу (належить до повноважень відповідача), суд зазначає, що вимога позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, починаючи з 07.10.2019 є втручанням у дискреційні повноваження пенсійного органу, з огляду на що не підлягає задоволенню.

Проте, згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням встановлених судом обставин та наведених вище норм права, суд вважає, що належним способом захисту, який відповідає об`єкту порушеного права в даному випадку є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву та документи позивача про призначення пенсії та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.10.2019 № 5698 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та додані до неї документи та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що судом самостійно визначено спосіб захисту та поновлення порушеного права позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 11.02.2020 № 0.0..1. Суд присуджує усі понесені судові витрати на користь позивача, оскільки позивачем невірно визначено позовні вимоги, але фактично судом здійснено захист порушених прав у повному обсязі.

Керуючись статтями 2-6, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 11.10.2019 № 60 «Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) розглянути повторно заяву від 07.10.2019 № 5698 та документи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст.ст. 293,295-297 КАС України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Т.П. Балась