Справа № 640/88/20
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/88/20 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Головань О.В. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом Національного антикорупційного бюро України до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Національної асоціації адвокатів України, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області Національної асоціації адвокатів України, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Національне антикорупційне бюро України звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Національної асоціації адвокатів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області Національної асоціації адвокатів України з позовом про скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Національної асоціації адвокатів України від 07.11.2019 р. №ХІ-005/2019 та рішення Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області Національної асоціації адвокатів України від 19.06.2019 р.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року в задоволені позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури повністю погоджується з висновками, викладеними у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року. Апеляційна скарга Національного антикорупційного бюро України є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Третя особа ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що доводи апелянта щодо грубого порушення адвокатом ОСОБА_1 вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Правил адвокатською етики, а також наявності в діях адвоката дисциплінарного проступку є необґрунтованими, а оскаржувані рішення відповідачів законними, вмотивованими та такими, що прийняті останніми з повним дослідженням всіх фактичних обставин, що мали значенні для розгляду скарги НАБУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14.02.2019 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області скеровано скаргу за підписом детектива Національного антикорупційного бюро України третього відділу детективів Головного підрозділу детективів С Жуваки, в якій він просив прийняти до розгляду скаргу на дії адвоката ОСОБА_1 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4364/10 від 25.11.2010 та застосувати до адвоката дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.

Згідно зі змістом скарги зазначено про те, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000182 від 02.03.2018 р. виникла необхідність допиту в.о. Державного секретаря, керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України ОСОБА_2, яку викликано на допит повісткою на 03.12.2018. До НАБУ 30.11.2018 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_1 про відкладення допиту ОСОБА_2 на інший день у зв`язку з тим, що він як представник ОСОБА_2 , перебуватиме в судовому засіданні в Печерському районному суді м. Києва по справі №757/45969/18-к. На допит ОСОБА_2 не з`явилася. Згідно з відповіддю Печерського районного суду м. Києва адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні по справі №757/45969/18-к 03.12.2018 р. присутній не був, а надіслав клопотання про перенесення засідання.

Вказане, на думку скаржника, свідчить про грубе порушення адвокатом вимог п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та ч. 1, 3 ст. 7, ст. 47 Правил адвокатської етики.

В подальшому 10.12.2018 р. о 10:00 ОСОБА_2 на допит не з`явилася без повідомлення причин, тоді як з`явилася в цей же день о 14:00 разом з адвокатом ОСОБА_1 та іншими адвокатами. Перед початком проведення допиту ОСОБА_2 та в ході самого допиту детективам НАБУ стали відомі обставини, що свідчать про грубе порушення адвокатом ОСОБА_1 вимог пп. 1, 6 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та ч. 3 ст. 7, , ч. 1,2 ст. 11, ч. 1, 3, 5 ст. 12, ст. 45, ч. 1 ст. 46 Правил адвокатської етики.

Адвокат ОСОБА_1 , 10.12.2018 р. в приміщенні НАБУ, грубо порушуючи вказані вимоги законодавства, проявив нестримність та некоректність, поводив себе зухвало та гордовито по відношенню до детективів НАБУ, реагуючи на неправильні, на його думку, дії або вислови детективів, у формі образливих висловів. Зокрема, у спілкуванні з детективами він в присутності інших адвокатів та свідка допускав образливі висловлювання на адресу детектива ОСОБА_3 , на зауваження детектива не реагував та постійно сперечався з детективами.

Також адвокат ОСОБА_1 разом з адвокатом ОСОБА_4 вимагали від детектива перед початком проведення допиту документи, надання яких свідку не передбачено КПК України, намагаючись тим самим поставити під сумнів повноваження детектива.

В ході проведення допиту адвокат неодноразово підвищував тон на детектива ОСОБА_5 , що переростав у крик, на запитання детектива ОСОБА_2 надавали відповідь саме адвокати, а не свідок, адвокатом постійно демонструвалася неповага до детектива ОСОБА_5 . В ході допиту свідок згідно порад адвокатів на всі запитання надавала відповідь про те, що вона не має ніякого відношення до кримінального провадження, чим фактично відмовилася він надання показань.

Рішенням Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 19.06.2019 відмовлено у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 за відсутності підстав.

17.07.2019 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури скеровано скаргу за підписом детектива Національного антикорупційного бюро України третього відділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_3, в якій він просив прийняти до розгляду скаргу на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 19.06.2019, скасувати його та ухвалити нове рішення про визнання неправомірними дій адвоката ОСОБА_1, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4364/10 від 25.11.2010 та застосувати до адвоката дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.

Рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № ХІ-005/2019 від 07.11.2019 скаргу залишено без задоволення, рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 19.06.2019 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 - залишено без змін.

Національне антикорупційне бюро України, вважаючи рішення № ХІ-005/2019 від 07.11.2019 протиправним, звернулося з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, зазначив, що відсутні підстави для висновку про те, що відповідачами прийнято оскаржувані рішення на порушення принципів, передбачених ст. 2 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч.1, 3 статті 4 Закону № 5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

За приписами статті 20 Закону № 5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: 1) звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); 2) представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; 3) ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом; 4) складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку; 5) доповідати клопотання та скарги на прийомі в посадових і службових осіб та відповідно до закону одержувати від них письмові мотивовані відповіді на ці клопотання і скарги; 6) бути присутнім під час розгляду своїх клопотань і скарг на засіданнях колегіальних органів та давати пояснення щодо суті клопотань і скарг; 7) збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою; 8) застосовувати технічні засоби, у тому числі для копіювання матеріалів справи, в якій адвокат здійснює захист, представництво або надає інші види правової допомоги, фіксувати процесуальні дії, в яких він бере участь, а також хід судового засідання в порядку, передбаченому законом; 9) посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів; 10) одержувати письмові висновки фахівців, експертів з питань, що потребують спеціальних знань; 11) користуватися іншими правами, передбаченими цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ч.1, 2 статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ч.1, 2 статті 33, ч.1, 2 статті 34 Закону № 5076-VI, адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 статті 36, статті 37, статті 38 Закону № 5076-VI право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

При цьому, згідно з пунктом 7 Положення, адвокат не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні дисциплінарного проступку. Обов`язок доказування вини адвоката у вчиненні дисциплінарного проступку покладається на особу, яка ініціює дисциплінарне провадження стосовно адвоката. Звинувачення адвоката не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини адвоката тлумачаться на його користь.

Дисциплінарна справа стосовно адвоката порушується за наявності в діях адвоката ознак дисциплінарного проступку (пункт 32 Положення).

За приписами ч.1,3 статті 39 Закону № 5076-VI за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Згідно статті 42 Закону № 5076-VI адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури протягом десяти днів з дня отримання заяви (скарги) витребовує матеріали дисциплінарної справи у відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та забезпечує розгляд скарги на рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної справи.

Відповідно до ч.1, 4, 5, 7 статі 52 Закону № 5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, окрім іншого, розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право: 1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін; 2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; 3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення; 4) направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено до суду протягом тридцяти днів з дня його прийняття.

Згідно зі змістом позову позивачем оскаржується рішення по суті, тоді як дотримання процедури розгляду скарги позивач не оскаржує.

Так, згідно з наданими копіями дисциплінарного провадження за скаргою позивача Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області встановлювалися обставини щодо відсутності адвоката ОСОБА_1 на допиті 03.12.2018 р. як представника ОСОБА_2 , і було з`ясовано факт задіяння його в інших заходах, що потребували його присутності як адвоката.

Щодо посилання позивача на поведінку адвоката ОСОБА_1 до і під час допиту 10.12.2018 р., що, на думку позивача, містить ознаки порушення пп. 1, 6 ч. 1 ст. 21 Закону №5076-V та ч. 3 ст. 7, ч. 1,2 ст. 11, ч. 1, 3, 5 ст. 12, ст. 45, ч. 1 ст. 46 Правил адвокатської етики, то колегія суддів зазначає, що згідно зі змістом оскаржуваного рішення від 19.06.2019 р. у вказаній частині скаргу визнано такою, що подана неналежною особою, детективом, який безпосередньо не проводив допит ОСОБА_2 10.12.2018 р., що підтверджується протоколом допиту свідка від 10.12.2018 р., залученого до дисциплінарного провадження та до матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону № 5076-VI право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, має кожен, кому відомі факти такої поведінки, в даному випадку мова йде про слідчу дію, що проводилася у органі слідства у встановленому законодавством порядку, і присутність необмеженої кількості осіб, які могли би бути свідками слідчої дії, виключена.

Щодо посилання на вимогу надати певні процесуальні документи стосовно кримінального провадження, в межах якого провадиться спідка дія, то сама по собі така вимога жодних ознак дисциплінарного проступку містити не може, оскільки має на меті пересвідчитися у належних повноваженнях відповідної посадової особи.

Колегія суддів зауважує, що за відсутності достовірної можливості встановити зміст висловлювань адвоката при спілкуванні з детективами НАБУ, підстави для висновку про наявність ознак дисциплінарного проступку у відповідача також були відсутні.

У відповідності до п. 7 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 30.08.2014 № 120 адвокат не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні дисциплінарного проступку. Обов`язок доказування вини адвоката у вчиненні дисциплінарного проступку покладається на особу, яка ініціює дисциплінарне провадження стосовно адвоката. Звинувачення адвоката не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини адвоката тлумачаться на його користь.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачі під час перевірки відомостей, викладених у скарзі детектива Національного антикорупційного бюро України третього відділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_3, здійснили усі дії, передбачені ст. 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та скаржником не було надано достатніх та переконливих доказів на обґрунтування своїх доводів щодо наявності в діях адвоката ОСОБА_1 ознак дисциплінарного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Лічевецький І.О.

Оксененко О.М.

Повний текст постанови виготовлено 16.02.2021.