Справа № 160/638/20
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 160/638/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 (суддя Неклеса О.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АВ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АВ" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в якому просило

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 22.10.2019 року№ ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 22.10.2019 року №.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 р. у справі № 160/638/20, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що витрати, понесені підприємством у 2017 році, і своєчасно невідображені на дату балансу, були проведені підприємством у 2018 році через коригування сальдо по рахунку 441 «Прибуток нерозподілений», а отже дані витрати не можна вважати такими, що пов`язані з господарською діяльністю підприємства. Крім того, скаржник зазначає, що судом протиправно погоджено дії позивача щодо віднесення до складу податкового кредиту з податку на додану вартість суми по маркетинговим послугам, оскільки вони не відносяться до господарської діяльності платника податків.

Позивачем до суду надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги та вказує на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, у період з 22.04.2019 по 05.06.2019, співробітниками ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Торговий Дім АВ", , «з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 23.11.2016 по 31.12.2018, валютного - за період з 23.11.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування - за період з 23.11.2016 по 31.12.2018».

За наслідками проведення перевірки ГУ ДФС у Дніпропетровській області було складено акт від 12.06.2019 року №32450/04-36-14-02/40975633 "Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АВ" ()".

Згідно з висновками акту, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог:

1. пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, пп. 139.1.1. п. 139.1 ст. 139 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 545 292 грн, в тому числі за 4 квартал 2018 року у сумі 545 292 грн.;

2. п. 198.2, 198.5 та п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 721 180 грн, в тому числі по періодам: за січень 2018 року на суму 123 555 грн; за квітень 2018 року на суму 70 373 грн; за травень 2018 року на суму 66 667 грн; за червень 2018 року на суму 34 787 грн; за серпень 2018 року на суму 38 905 грн; за вересень 2018 року на суму 12 801 грн; за жовтень 2018 року на суму 141 158 грн; за листопад 2018 року на суму 463 206 грн; за грудень 2018 року на суму 769 728 грн.;

3. п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України, в результаті чого не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму 123 555 грн, в тому числі за грудень 2017 року на суму 123 555 грн.

4. пп. б п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України, а також порушено вимоги розділу ІІІ «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4, що призвело до подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, сум утриманого з них податку за формою 1ДФ в частині відображення не вірних ідентифікаційних кодів у 3 кв. та 4 кв. 2018 року.

На підставі висновків акту перевірки, відповідачем прийнято спірні податкові повідомлення-рішення, а саме:

- за формою Р № від 22.10.2019 року, яким донараховано податок на додану вартість у розмірі 1 721 180,00 грн. і застосовано штрафну санкцію в розмірі 430 295,00 грн.;

- за формою ПН № від 22.10.2019 року, яким донараховано штрафну санкцію у розмірі 61 777,50 грн.

За результатами адміністративного оскарження дані податкові повідомлення- рішення залишені без змін, скарга Товариства в цій частині без задоволення.

Не погодившись з позицією контролюючого органу, позивач звернувся до суду.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та його контрагентами були укладені договори про надання послуг, а саме: з техобслуговування транспортних засобів з ТОВ «ТЛА Миколаїв» (), ТОВ «Фірма «Алмаз мотор ЛТД» (код за ) та ТОВ Сервісний центр «Діамант» (код за ); з надання рекламних послуг з ТОВ «Рітейл Україна» (код за ) та ПП «Мережа - Сервіс Львів); з надання послуг телекомунікаційного зв`язку з ТОВ «АЙТІ - ІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 3714777); з надання послуг транспортного експедирування з ДЛПК «Ексім - Юніверс» (), ТОВ «ВИП-Транс» (), ТОВ «ЕЛКАРО ХОЛДІНГ» (код ЄДРПОУ 3988549), ТОВ «БАР-КОМ» (); з надання маркетингових послуг з ТОВ «ОМЕГА» (), СУАП «ЄВРОПОЛЬ» (), ПП «Міська оренда» () та ТОВ «СТОРМАРК» ().

Надання та отримання вище перелічених послуг підтверджується актами виконаних робіт (наданих послуг) від 31.12.2017 року №ОМ-00043229, від 31.12.2017 року №ОМ-00044365, від 31.12.2017 №ОМ-00043755, від 31.12.2017 №ОМ-00042803, від 31.12.2017 №ОМ-00042437, від 31.12.2017 №ОМ-00045842, від 31.12.2017 №ОМ-00045811, від 31.12.2017 №ОМ-00045792, від 31.12.2017 №2484, від 31.12.2017 №2484, від 30.11.2017 №2224, від 21.10.2017 №2151, від 04.12.2017 №2801, від 21.12.2017 №2823, від 21.12.2017 №3133, від 31.12.2017 №2796, від 31.12.2017 №7284, від 30.11.2017 №6605, від 31.10.2017 №5878, від 30.09.2017 №4411, від 31.12.2017 №ОУ-0007294, від 31.12.2017 №ОУ-0007291, від 31.12.2017 №ОУ-0007290, від 10.11.2017 №СУ-У7314-031, від 06.11.2017 №СУ-У7310-011, 19.10.2017 №СУ-У7292-013, від 7.12.2017 №СФ-PZ-2-2913, від 29.12.2017 №54211, від 29.12.2017 №54201, від 29.12.2017 №54202, від 29.12.2017 №54211, від 31.12.2017 №МО/2-2-17/54-, від 25.12.2017 №НКДМН-6017, від 19.12.2017 №78, від 23.11.2017 №23, від 06.12.2017 №GL-STR-01317, від 31.12.2017 №5091-3/17, від 31.12.2017 №5090-3/17, від 04.10.2017 №5599.

Спірні послуги були надані позивачу в повному обсязі, а їх вартість сплачена позивачем у встановленому договорами порядку, що підтверджується поясненнями позивача, відповідними банківськими виписками, що містяться в матеріалах справи та не спростовується відповідачем. Усі вище викладені послуги були надані товариству з метою використання у власній господарській діяльності, що було підтверджено та аргументовано позивачем, шляхом надання письмових пояснень та інших письмових доказів, зокрема, штатний розклад, наявність на балансі транспортних засобів, здійснення безпосередньої господарської діяльності на всій території України.

Факт отримання даних послуг позивачем, контролюючим органом не оспорюється.

Разом з тим, на думку відповідача позивач не використовував зазначені вище операцій у господарській діяльності, оскільки витрати, понесені підприємством у 2017 році, і своєчасно невідображені на дату балансу, були проведені підприємством у 2018 році через коригування сальдо по рахунку 441 «Прибуток нерозподілений». А від так, як зазначає відповідач ТОВ «Торговий Дім АВ» повинен був у відповідності до приписів абз.г) п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи у відповідні періоди, а саме вересень, жовтень, листопад та грудень 2017 року, позивачем були отримані послуги, що перелічені вище, які використовувались з метою їх безпосереднього використання у власній господарській діяльності. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, зокрема бухгалтерських довідок, журналів - ордерів, бухгалтером підприємства не були відображені вказані послуги у фінансовій звітності відповідного періоду, що спричинило допущення бухгалтерської помилки, яка була виявлена пізніше. Факт виявлення зазначеної помилки підтверджується бухгалтерськими довідками, що містяться в матеріалах справи. У відповідності до діючого законодавства, позивачем було відображено виявлену помилку у бухгалтерській довідці, а потім у фінансовій звітності.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За визначенням, наведеним п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції, що діяла на момент здійснення позивачем спірних господарських операцій) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Господарською операцією, згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV, є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість підлягає з`ясуванню, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України.

За правилами пп.«а» ч.1 п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

У відповідності до п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (абз.1 п.198.6 ст.198 ПК України).

Так, позивачем було включено до складу податкового кредиту з податку на додану вартість: у грудні 2017 року податкові накладні від 31.12.2017 №2059, від 31.12.2017 №3202, від 31.12.2017 №2586, від 31.12.2017 №1633, від 31.12.2017 №1267, від 31.12.2017 №4829, від 31.12.2017 №4798, від 31.12.2017 №4779, від 01.12.2017 №6, від 29.12.2017 №118, від 29.12.2017 №128, від 22.12.2017 №2472, від 22.12.2017 №2472, від 04.12.2017 №63, від 21.12.2017 №138, від 31.12.2017 №183, від 31.12.2017 №165, від 31.12.2017 №5815, від 31.12.2017 №1842, від 31.12.2017 №1839, від 31.12.2017 №1838, від 19.12.2017 №652, від 19.12.2017 №633, від 19.12.2017 №632, від 29.12.2017 №1001, від 31.12.2017 №2636, від 25.12.2017 №705499, від 19.12.2017 №1, від 06.12.2017 №44, від 28.12.2017 №632, від 28.12.2017 №633, від 06.12.2017 №44; у листопаді 2017 року податкові накладні від 22.11.2017 №2194, від 30.11.2017 №5239, від 10.11.2017 №201, від 06.11.2017 №107, від 30.11.2017 №976; у жовтні 2017 року податкові накладні від 31.10.2017 №4476, від 19.10.2017 №288, від 04.10.2017 №604; у вересні 2017 року податкові накладні від 29.09.2017 №137, від 30.09.2017 №3877. Факт включення зазначених податкових накладних підтверджується відповідними деклараціями платника податків.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності виявлених контролюючим органом порушень, оскільки факт отримання вказаних послуг підтверджується матеріалами справи та сторонами не заперечується, як і факт понесення витрат на вказані послуги. Не відображення даних витрат у фінансовій звітності звітного періоду, обумовлене бухгалтерською помилкою, та в подальшому виправлене, відповідно до вимог чинного законодавства та згідно до затверджених Інструкції, підтверджує те, що Товариство веде свою господарську діяльність в межа правового поля.

Належних доказів, обґрунтовуючи позицію контролюючого органу щодо даної обставини, відповідачем до суду не надано.

Щодо витрат понесених у зв`язку з отриманням маркетингових та логістичних послуг, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно до матеріалів справи між позивачем та ПП «Полагропром» () був укладений договір комплексних логістичних послуг від 17.08.2018 року №1, в силу якого в порядку на умовах, визначених цим договором , виконавець (ПП «Полагропром») бере на себе зобов`язання надавати комплексні логістичні послуги, пов`язані з обслуговуванням вантажів замовника (ТОВ «Торговий Дім АВ») за адресою: Полтава, вул. Ветеринарна, 11, а замовник зобов`язується приймати та своєчасно сплачувати надані виконавцем послуги.

Факт надання послуг підтверджується актами надання послуг від 30.11.2018 №ПА148847, від 31.10.2018 року №ПА136836, від 31.08.2018 №ПА111596, від 30.09.2018 №ПА124252, від 31.12.2018 №ПА158873, на загальну суму ПДВ 47 967,16 грн.

Зазначені послуги були оплачені в повному об`ємі, що підтверджується виписками з банку.

Аналогічні договори за своїм змістом були укладені з ТОВ «ВКФ «АЗОВОПТТОРГ» (, договір від 01.03.2018 №10/03/182, адреса надання послуг: м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд.5), ТОВ «С.К.С.» (, договір від 01.02.2018 №01/02/2018/3, адреса надання послуг: м. Одеса, вул. Моторна, 8/58 та м. Харків, Вологодський 2-й в`їзд, 2).

Факт надання послуг підтверджується відповідними актами наданих послуг, зокрема, від 17.12.2018 №1474, від 01.06.20118 №1102144, №1102143, №1102140, №1101974, від 02.05.2018 №1101463, №1101975, №1101974, від 02.04.29, №1100842, №1100841.

Зазначені логістичні послуги, були оплачені в повному об`ємі, що підтверджується банківськими виписками, які містяться в матеріалах справи.

Судом також встановлено, що до комплексу логістичних послуги, згідно умов договорів належить комплекс послуг пов`язаний із зберіганням, складським обслуговуванням, організацією та забезпеченням перевезення вантажів Замовника, проведення інвентаризації. Включає, але не обмежується наступними видами робіт/послуг: прийом вантажу, складування, зберігання, накопичення, сортування, подрібнення, пакування, палетування, навантаження/ розвантаження, перевезення, здача, доставка документів, прийом товару на складі, його контролю за кількістю та якістю, відповідального зберігання, вантажних операцій, інвентаризації, перевезення товару до складу та від складу до одержувача, документального супроводження та інших дій з товаром, узгоджених між Сторонами.

При цьому, акт перевірки не містить жодних зауважень, опису, оцінки зазначеним господарським операціям.

Разом з тим, згідно до Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року №727, в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Уразі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення.

За таких обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції стосовно того, що сума податку на додану вартість у розмірі 277 019,16 грн. по контрагентам ПП «Полагропром» (), ТОВ «С.К.С.» () та ТОВ «ВКФ «АЗОВОПТТОРГ» () яка включена до складу спірного податкового повідомлення-рішення є необґрунтованою та такою, що зазначена в акті перевірки неправомірно, адже остання не відносяться до маркетингових послуг та взагалі не були дослідженні контролюючим органом в акті перевірки.

Щодо безпосередньо маркетингових послуг, між позивачем та його контрагентами були укладені договори надання маркетингових послуг: ТОВ «С.К.С» - договір від 02.10.2018 року №37148-ОП, в силу якого Замовник замовляє, а Виконавець (ТОВ «С.К.С») зобов`язується надати наступні послуги: моніторинг споживчого попиту продукції Замовника в роздрібних мережах, а саме аналіз споживчого попиту в торгівельних точках Львівської області у жовтні та листопаді 2018 року; а також консультування споживачів щодо продукції замовника з питань її якісних характеристик в роздрібних мережах.

Вказані послуги надавались в роздрібних мережах, в яких реалізується товар Замовника, перелік вказаних роздрібних точок надавався та затверджувався в замовленні на надання послуг. Так, у жовтні 2018 року ТОВ «С.К.С» повинно було надати послуги з охопленням двадцяти роздрібних мереж, а у листопаді вісімнадцять роздрібних мереж. Строк надання послуг відповідає календарному місяцю. Період їх надання, також, визначено в заявках про надання послуг.

ТОВ «Кредо» - договір від 02.10.2018 №37115-ОП, згідно з яким останнім були надані послуги з просування товарів Замовника у торгівельних точках, що полягало у розташуванні продукції у торгівельних точках в місцях, що користується більшим попитом, а також контроль за їх знаходженням протягом встановленого періоду та після продажна підготовка товарів.

Підтвердженням надання вказаних послуг слугує акти прийому - здачі робіт (наданих послуг) від 31.10.2018 року №1 на суму ПДВ 4 219,28 грн., від 30.11.2018 року №2 на суму ПДВ 2 846,76 грн., від 31.12.2018 року №3 на суму ПДВ 2739,00 грн., а також звіти про наданні послуги від 31.10.2018 року №1, від 30.11.2018 року №2 та від 31.12.2018 року №3, та додаткові угоди відповідно до яких вказані послуги замовлялись Замовником.

ПП «ПОЛАГРОПРОМ» - договір від 17.08.2018 року №2, згідно з яким останнім були надані Замовнику послуги, зокрема, з розміщення банерів в торгівельному залі біля стелажу з алкогольними напоями, консультування споживачів в роздрібних мережах (торгівельних точках), стосовно якісних характеристик товару, що постачається Замовником, відтворення аудіо записів з відомостями про продукцію.

Факт надання вказаних послуг підтверджуються актами прийому - здачі робіт (наданих послуг) від 24.10.2018 №ПА129542 на суму ПДВ 3521,67 грн. та №ПА129551 на суму ПДВ 2818,00 грн., від 14.11.2018 №ПА138683 на суму ПДВ 2035,00 грн., від 30.11.2018 №ПА150476 на суму ПДВ 6475,00 грн., від 26.12.2018 №ПА158237 на суму ПДВ 5758,33 грн., а також додаткові угоди відповідно до яких вказані послуги замовлялись Замовником.

ТОВ «Прикарпатський Торговий Дім» - договір від 02.10.2018 року №37047-ОП, у відповідності до якого, Виконавцем (ТОВ «Прикарпатський Торговий Дім») були надані послуги з просування продукції в торгівельних точках, моніторинг споживчого попиту, консультування споживачів в роздрібних мережах (торгівельних точках), стосовно якісних характеристик товару, що постачається Замовником.

Вказані послуги були надані в повному обсязі, що не заперечується Відповідачем та підтверджується актами прийому - здачі робіт (наданих послуг) від 14.11.2018 №FS - 00341843 на суму ПДВ 96065,83 грн., від 13.12.2018 № FS -00371510 на суму ПДВ 131140,04 грн., а також відповідними звітами.

ТОВ «Закарпатська продовольча компанія» - договір від 02.10.2018 №37084-ОП, в силу якого останнім надавались послуги просування продукції, що підтверджується актами прийому - здачі робіт (наданих послуг) від 31.10.2018 №660 на суму ПДВ 49100,14 грн., від 30.11.2018 №703 на суму ПДВ 31231,84 грн. та від 31.12.2018 №31 на суму ПДВ 100 960,16 грн., а також звітами.

ТОВ «РОМА» - договір 02.10.2018 №820-ОП, відповідно до якого Виконавець (ТОВ «РОМА») надавав послуги з просування продукції, консультування споживачів в роздрібних мережах (торгівельних точках), стосовно якісних характеристик товару, що постачається Замовником. Здійснення вказаних послуг підтверджується актами від 31.10.2018 №286362 на суму ПДВ 13231,04 грн. та №28363 на суму ПДВ 24744,40 грн., від 30.11.2018 №309086 на суму ПДВ 12612,36 грн. та №309084 на суму ПДВ 16938,28 грн., від 31.12.2018 №356881 на суму ПДВ 117817,56 грн. та №356880 на суму ПДВ 64877,32 грн.

ТОВ «ВІСЛЕНД» - договір від 02.10.2018 №370090-ОП, згідно з яким надавались послуги з просування продукції в торгівельних точках, що підтверджується відповідними звітами та актами прийому - здачі робіт (наданих послуг) від 31.10.2018 №9356 на суму ПДВ 16042,10 грн., від 30.11.2018 №10833 на суму ПДВ 4156,24грн., від 31.12.2018 №12024 на суму ПДВ11244,16 грн.

ПП «Спіріт Захід» - договір від 02.10.2018 №37095-ОП, в силу якого ПП «Спіріт Захід» надавав послуги з просування продукції в торгівельних точках, що підтверджується відповідними звітами та актами прийому - здачі робіт (наданих послуг) від 31.10.2018 №5013 на суму ПДВ 10825,62 грн., від 30.11.2018 №5014 на суму ПДВ 13337,80 грн., від 31.12.2018 №5017 на суму ПДВ 11895,42 грн.

ТОВ «Північ - Центр ЛТД» - договір від 02.10.2018 №542-ОП, згідно з яким надавались послуги з просування продукції і передпродажна підготовка товару в торгівельній точці, надання яких підтверджується акти прийму - передачі наданих послуг від 13.11.2018 №С/01 на суму ПДВ 7874,28 грн. та від 30.11.2018 №С/02 на суму ПДВ 18612,24 грн., а також відповідними звітами.

ТОВ «АЛМІ - ТРЕЙД» - договір від 02.10.2018 №37121-ОП, в силу якого надавались послуги з просування продукції в торгівельній точці, надання яких підтверджується актами прийму - передачі наданих послуг від 19.11.2018 №431 на суму ПДВ 16785,20 грн., від 17.12.2018 №483 на суму ПДВ 14726,48 грн., від 31.12.2018 №516 на суму ПДВ 19591,60 грн., а також звітами наданих послуг.

ТОВ «МАРСОТ» договір від 02.10.2018 №3-040/М, в сил якого останнім надавались послуги з просування продукції в торгівельних точках, моніторинг споживчого попиту, консультування споживачів в роздрібних мережах (торгівельних точках), стосовно якісних характеристик товару, що постачається Замовником.

Вказане підтверджується актами прийому - здачі робіт (наданих послуг) від 31.10.2018 №660 на суму ПДВ 49100,14 грн., від 30.11.2018 №703 на суму ПДВ 31231,84 грн. та від 31.12.2018 №31 на суму ПДВ 100 960,16 грн., а також звітами.

ТОВ «ГЕРМЕС» договір від 02.10.2018 №1, в сил якого останнім надавались послуги з просування продукції в торгівельних точках, моніторинг споживчого попиту, консультування споживачів в роздрібних мережах (торгівельних точках), стосовно якісних характеристик товару, що постачається Замовником. Вказане підтверджується актами прийому - здачі робіт (наданих послуг) від 10.12.2018 №ОУ-0000325 на суму ПДВ 113 909,82 грн., від 07.11.2018 №ОУ-0000294 на суму ПДВ 111 545,60 грн., а також звітами.

Спірні послуги були надані позивачу в повному обсязі, а їх вартість сплачена позивачем у встановленому договорами порядку, що підтверджується поясненнями позивача, відповідними банківськими виписками, що містяться в матеріалах справи та не спростовується відповідачем.

Згідно з п.138.2 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов`язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Пунктом 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України встановлено, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов`язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно з п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України витрати на збут, які включають витрати, пов`язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: а) витрати на пакувальні матеріали для затарювання товарів на складах готової продукції; б) витрати на ремонт тари; в) оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; г) витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів; ґ) витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; д) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов`язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); е) витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; є) витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; ж) витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; з) інші витрати, пов`язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

Відповідно до п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів необхідності отримання послуг від зазначених постачальників та реальності витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів.

В силу вимог п.п. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України, до витрат на збут, які включають витрати, пов`язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг відносяться, зокрема, витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів та інші витрати, пов`язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до п.п.14.1.108 Податкового кодексу України маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Аналіз наведених норм Податкового кодексу України, у застосуванні до спірних правовідносин, вказує, що отримані позивачем послуги є маркетинговими, а такі послуги відносяться до витрат на збут.

Відносно тверджень відповідача, що підприємством не надано доказів щодо необхідності отримання послуг від зазначених постачальників та реальності фактичного збільшення обсягів реалізації товарів у зв`язку з придбанням послуг послуги з просування продукції в торгівельних точках, моніторинг споживчого попиту, консультування споживачів в роздрібних мережах (торгівельних точках), стосовно якісних характеристик товару та на підставі цього неправомірно віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ, суд зазначає, що всі первинні документи, які підтверджують факт виконання вищезазначених договорів по отриманню маркетингових послуг, послуги з просування продукції в торгівельних точках, моніторинг споживчого попиту, консультування споживачів в роздрібних мережах (торгівельних точках), стосовно якісних характеристик товару у розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» є належними первинними документами, оскільки містять усі визначені законом необхідні реквізити, а тому є підставою для відображення цих господарських операцій у фінансовому обліку підприємства у певні періоди та належною підставою для віднесення сум вартості відображених послуг до складу валових витрат підприємства у відповідних звітних періодах, оскільки аналіз положень пп. 14.1.108, пп. 14.1.27п. 14.1 ст. 154, ст. 138, ст. 139 Податкового кодексу України дає можливість зробити висновок про те, що норми чинного податкового законодавства не містять будь-яких застережень (обмежень) щодо включення до складу валових витрат понесених підприємством витрат по отриманню маркетингових послуг, послуги з просування продукції в торгівельних точках, моніторинг споживчого попиту, консультування споживачів в роздрібних мережах (торгівельних точках), стосовно якісних характеристик товару, з огляду на те, що ці види витрат враховуються при обчисленні об`єкту оподаткування у відповідному звітному періоді.

Що стосується тверджень скаржника про однотипність інформації зазначеної в звітах та не визначення в актах виконаних робіт (наданих послуг) назви продукції, яка приймала участь в заходах, то колегія суддів наголошує, що для встановлення факту здійснення господарської операції дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок, що витрати фактично понесені. При аналізі первинних документів у своїй сукупності по спірних господарських операціях можна однозначно встановити зміст та обсяг господарської операції, а також місце її надання.

Судом також встановлено, що необхідною умовою для включення понесених витрат на придбання товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат є наявність зв`язку товарів (робіт, послуг) з господарською діяльністю підприємства. Судом встановлено, що придбання позивачем товарів, а також отримання послуг безпосередньо пов`язано з господарською діяльністю підприємства, що направлена на отримання доходу.

Позивачем надані всі належні первинні документи, що підтверджують реальність придбання товару, а також отримання виконаних робіт і наданих послуг.

Відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вищевикладені висновки суду у даній справі в повній мірі відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 24.04.2018 року у справі №821/1344/17 та від 10.05.2018 року у справі №826/5395/16.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в установленому порядку не доведено обґрунтованості висновків про порушення позивачем податкового законодавства, що стало підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені статтею 317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров