Справа № 120/1161/21-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 лютого 2021 р. Справа № 120/1161/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Сало Павло Ігорович, перевіривши в м. Вінниці матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; представник позивача: адвокат Кучер Ганна Миколаївна (ордер серії ВН № 151853, адреса для листування: вул. Пилипа Орлика, 12, офіс 307, м. Козятин, Вінницька область, 22100) до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Пирогова, 4, м. Вінниця, 21050) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2021 поштовими засобами зв`язку до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про:

- визнання протиправною бездіяльність Козятинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в оформленні та видачі позивачу паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року шляхом вклеювання фото у зв`язку з досягненням позивачем 45-річного віку;

- зобов`язання Козятинський районний сектор Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року шляхом вклеювання нового фото у зв`язку з досягненням позивачем 45-річного віку.

Перевіривши вказану позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Незважаючи на заявлені позовні вимоги про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, позивач фактично оскаржує відмову Козятинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області у вклеюванні в паспорт громадянина України зразка 1994 року нового фото позивача у зв`язку з досягненням ним 45-річного віку.

При цьому суд враховує, що відповідні дії територіальний орган ДМС вчиняє виключно на підставі звернення громадянина, що підтверджується пунктом 18 Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, згідно з яким для одержання, обміну паспорта і вклеювання до нього нових фотокарток громадянин подає документи і фотокартки не пізніш як через місяць після досягнення відповідного віку або зміни (переміни) прізвища, імені чи по батькові, встановлення розбіжностей у записах або непридатності паспорта для користування.

Як видно з матеріалів справи, 23.05.2020 позивач звернувся до Козятинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області із заявою щодо вклеювання у його паспорт фотокартки, у зв`язку з досягненням 45-річного віку, та за результатами її розгляду отримав відмову у вчиненні таких дій, оформлену листом за № 0520-248/0520.1-20 від 26.05.2020.

Отже, предметом даного публічно-правового спору, перш за все, є відмова територіального органу ДМС у вклеюванні в паспорт громадянина України зразка 1994 року фото позивача у зв`язку з досягненням ним 45-річного віку, оцінку якій суд повинен надати при вирішенні справи по суті.

Водночас позовна вимога зобов`язального характеру (щодо покладення на відповідача обов`язку вклеїти нове фото позивача до паспорта громадянина України у формі книжечки) є похідною вимогою, задоволення якої залежить від задоволення основної позовної вимоги про скасування вищевказаного рішення.

Як зазначено у позовній заяві, про оскаржуваний лист-відмову позивач дізнався у травні 2020 року.

Отже, встановлений законом шестимісячний строк для звернення позивача до суду за захистом своїх прав та інтересів, в буд-якому разі, закінчився 01.12.2020 (позивач міг подати відповідний позов протягом червня-листопада 2020 року).

Втім, позивач звернувся до суду з позовом лише 09.02.2021 (згідно зі штампом на поштовому конверті), тобто з істотним пропущенням строку звернення до суду.

В позовній заяві позивач просить суд поновити йому строк звернення до суду, посилаючись на те, що з вересня 2020 року він постійно проживав і працював на території Почаївської Успеської лаври-православному чоловічому монастирі у Почаєві Кременецького району Тернопільської області, яий не покадав через карантинні обмеження, а тому не зміг звернутися до суду в шестимісячний строк, тобто до 23.11.2020. При цьому позивач просить врахувати, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами КАС України.

Таким чином, позивач, по-перше, визнає, що пропустив строк звернення до суду, який завершився ще у листопаді 2020 року, і, по-друге, як на поважні причини пропуску цього строку посилається на запроваджений в державі карантин та пов`язані з ним обмежувальні заходи.

Вирішуючи заявлене клопотання та оцінюючи наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" № 1645-III від 06 квітня 2020 року, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020, постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами від 25.03.2020), на всій території України запроваджено карантин із встановленням ряду заборон та певних обмежень.

02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX.

Пунктом 9 цього Закону розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3 такого змісту:

"3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Таким чином, з дня набрання чинності Законом № 540-IX процесуальні строки в адміністративному судочинстві, зокрема строк розгляду адміністративної справи, а також строки подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення тощо, автоматично продовжено на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Втім, 17.07.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18 червня 2020 року № 731-IX (далі - Закон № 731-IX).

Вказаним законом з метою удосконалення норм Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України в частині перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), внесено зміни до деяких законодавчих актів України.

Зокрема, пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України викладено в такій редакції:

"Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Крім того, пунктом 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 731-IX визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, з набранням чинності Законом № 731-IX продовження процесуального строку, встановленого судом, в тому числі строку для подання позовної заяви, здійснюється судом за заявою учасника справи і лише у випадку, якщо неможливість вчинення певної процесуальної дії у визначений строк зумовлена карантинними обмеженнями.

Тобто право учасника справи на продовження процесуального строку з підстав, передбачених Законом № 731-IX, не є абсолютним, і особа, яка звертається до суду з відповідним клопотанням, повинна належним чином обґрунтувати наявність цих підстав.

Таким чином, Закон № 731-IX удосконалив раніше прийняті норми щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину для того, щоб, з однієї сторони, запобігти випадкам зловживання процесуальними правами недобросовісними учасниками справи та, відповідно, затягування розгляду справи під приводом діючого карантину, а з іншої - через процедуру продовження судом процесуального строку забезпечити гарантування прав учасників справи, якщо їх реалізація ускладнена у зв`язку з карантинними обмеженнями. При цьому можливість продовження процесуального строку законодавцем віднесено на розсуду, залежно від обставин конкретної справи.

Суд зауважує, що, посилаючись на неможливість своєчасного звернення до суду з мотивів запровадження в Україні карантину, позивач жодним чином не обґрунтовує того, які саме карантинні обмеження унеможливили пред`явлення ним позовної заяви протягом червня-листопада 2020 року, та в чому саме це проявилося.

У заявленому клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивач лише обмежився вказівкою на те, що подання позову нібито було ускладнене обмежувальними заходами, що діють під час карантину, але при цьому не конкретизував, якими саме заходами та як це вплинуло на можливість подання позовної заяви до суду.

Крім того, позивач не надав жодних доказів на підтвердження неможливості своєчасного звернення з цим позовом у межах шестимісячного строку.

В силу вимог ч. 1 ст. 121 КАС України суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Відтак поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Водночас поважність таких причин повинен доводити саме заявник (див. постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 806/2321/16).

Наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не можуть визнаватися поважними, оскільки не свідчать про об`єктивну неможливість позивача своєчасно звернутися до суду з цим позовом.

Крім того, свої доводи щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач не підтверджує жодними належними і допустимими доказами.

Також суд зазначає, що сам факт проживання позивача в іншому населеному пункті України та його перебування поза місцем своєї реєстрації ніяк не свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Додатково суд враховує, що з червня 2020 року в Україні загалом та Вінницькій області зокрема було істотно пом`якшено карантинні обмеження та запроваджено так званий "адаптивний карантин", під час якого діяли лише окремі обмеження, які загалом не могли перешкодити зверненню до Вінницького окружного адміністративного суду. Ця обставина також вказує на обов`язок учасника справи, який заявляє клопотання про поновлення процесуального строку у зв`язку з карантином, належним чином пояснити, які саме карантинні обмеження перешкодили в реалізації його процесуальних прав, та надати відповідні докази. Адже дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними (див. правову ухвали Верховного Суду від 02.03.2020 у справі № 420/4352/19, від 13.04.2020 у справі № 520/11334/18, від 17.09.2020 у справі № 186/1881/19, від 06.11.2020 у справі № 826/14116/18).

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що заявлене позивачем клопотання про поновлення строку звернення до суду є безпідставним, необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Відтак суд констатує, що позовну заяву щодо оскарження відмови Козятинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області № 0520-248/0520.1-20 від 26.05.2020 в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року шляхом вклеювання до нього нового фото у зв`язку з досягненням особою 45-річного віку позивач ОСОБА_1 подав з пропуском встановлено законом строку звернення до суду та при цьому не навів поважних причин його пропуску та не надав доказів на їх підтвердження.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною першою статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, за змістом частини першої, другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з наданням позивачу часу для усунення виявлених судом недоліків шляхом подання до суду заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 160, 161, 169, 171, 256, 293, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без задоволення заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, протягом 10 (десяти) днів з дня вручення (отримання) копії ухвали шляхом подання заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

4. Копію ухвали надіслати позивачу - для відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Сало Павло Ігорович