Справа № 520/11351/2020
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача про прийняття додаткового судового рішення у справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Приватного підприємства "МІБ-Сервіс" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,-
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Приватного підприємства "МІБ-Сервіс" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - залишено без задоволення.

09 лютого 2021 року представник Приватного підприємства "МІБ-Сервіс" звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просив суд ухвалити додаткове рішення по даній справі та стягнути на користь Приватного підприємства "МІБ-Сервіс" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області витрати на професійну правничу допомогу в сумі 29902,75 грн.

У судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду заяви до суду не надсилали.

Відповідно до частини 9 статті 205, частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає можливим розглянути заяву в порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 29902,75 грн та додані до неї документи, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

В той же час, положеннями частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із положеннями статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як визначено приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу вищевикладеного слід дійти висновку, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

При цьому, адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Зазначене передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

У пункті 269 Рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що представник відповідача представляв інтереси Приватного підприємства "Міб-Сервіс" відповідно до договору про надання правової допомоги від 06.10.2020 № 06/10/20, який укладено між Приватним підприємством "Міб-Сервіс" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ТАУЕР" (об`єднання).

На підтвердження понесених витрат на виконання вищевказаного договору представником відповідача надано до суду додаткову угоду № 1 до договору № 06/10/20 від 06.10.2020, акт наданих послуг (правової допомоги) до договору № 06/10/20 від 06.10.2020, рахунок на оплату № 1 від 04.02.2021, платіжне доручення № 172 від 05.02.2021, виписку по особовому рахунку за 05.02.2021.

Як вбачається із акту наданих послуг (правової допомоги) до договору № 06/10/20 від 06.10.2020, вартість послуг виконавця за надану правничу допомогу визначено в таких розмірах:

- ознайомлення з необхідними для надання правової допомоги у справі № 520/11351/2020 документами та матеріалами, їх вивчення, аналіз та формулювання правової позиції в інтересах клієнта на умовах, передбачених договором - 50 % прожиткового мінімуму за годину - 3,5 години - 3844,75 грн;

- складання відзиву на адміністративний позов про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) у справі № 520/11351/2020 - 50 % прожиткового мінімуму за годину - 5 годин - 5492,50 грн;

- складання відзиву на уточнений адміністративний позов про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) у справі № 520/11351/2020 та клопотання про залишення позовної заяви без руху у справі № 520/11351/2020 - 50 % прожиткового мінімуму за годину - 3 години - 3295,50 грн;

- складання заперечення на відповідь на відзив у справі № 520/11351/2020 - 50 % прожиткового мінімуму за годину - 2 години - 2270,00 грн;

- участь у судових засіданнях по справі № 520/11351/2020, що відбулись 12.10.2020 об 11:00 год., 21.10.2020 о 10:30 год., 04.11.2020 о 10:30 год., 07.12.2020 о 12:00 год., 18.01.2021 о 14:30 год., 03.02.2021 о 12:00 год. - 2500,00 грн за судове засідання - 15000,00 грн.

Всього вартість послуг виконавця за надану правничу допомогу становить 29902,75 грн.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та "Гуриненко проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Надаючи оцінку необхідності повернення на користь позивача витрат на адвокатську допомогу, суд звертає увагу, що ознайомлення з необхідними для надання правової допомоги у справі № 520/11351/2020 документами та матеріалами, їх вивчення, аналіз та формулювання правової позиції в інтересах клієнта безпосередньо входить до процесу підготовки відзиву на адміністративний позов про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), що є неможливим без попередньо усного спілкування з замовником, вивчення нормативних матеріалів та судової практики, а тому не є окремими процедурами, які потребують окремої оплати та займають значний проміжок часу, а тому підстави для відшкодування вказаних витрат відсутні.

Щодо оплати відповідачем правової допомоги зі складання відзиву на уточнений адміністративний позов про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) у справі № 520/11351/2020 у розмірі 3295,50 грн, суд зазначає, що вказана вимога не є співмірною, оскільки відзив на уточнений адміністративний позов витікає з відзиву на первинну позовну заяву, а тому, суд приходить до висновку про компенсацію оплати правової допомоги зі складання відзиву на уточнений адміністративний позов у розмірі 1000,00 грн.

Крім того, суд зазначає, що відповідач просить відшкодувати витрати на участь у судових засіданнях по справі № 520/11351/2020, що відбулись 12.10.2020 об 11:00 год., 21.10.2020 о 10:30 год., 04.11.2020 о 10:30 год., 07.12.2020 о 12:00 год., 18.01.2021 о 14:30 год., 03.02.2021 о 12:00 год

Поряд із тим, із матеріалів справи та протоколів судових засідань за вказані дати, судом встановлено, що судове засідання 21.10.2020 не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному.

Таким чином, фактично представник відповідача брав учать у п`яти судових засіданнях, а тому компенсація за участь у судових засіданнях складає 12500,00 грн, а не 15000,00 грн як зазначив представник відповідача.

Таким чином, оцінивши всі аспекти даної справи та дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 29902,75 грн, суд вважає, що заявлена до стягнення сума не є співмірною зі складністю справи та з фактичним обсягом виконаних робіт.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню, з прийняттям додаткового рішення про стягнення на користь Приватного підприємства "МІБ-Сервіс" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21262,50 грн.

Керуючись статтями 132, 139, 252, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника Приватного підприємства "МІБ-Сервіс" про прийняття додаткового судового рішення у справі № 520/11351/2020 - задовольнити частково.

Прийняти додаткове рішення, яким стягнути на користь Приватного підприємство "МІБ-СЕРВІС" (вул. Гвардійців Широнінців, буд. 29-Б, офіс 1-2, м. Харків, 61054, код 40503493) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Харків, 61013, код 38631015) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21262 (двадцять одну тисячу двісті шістдесят дві) грн 50 коп.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, з урахуванням ч. 3 Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Горшкова