Справа № 222/1003/20
Суддя: Доценко С. І.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 222/1003/20
Провадження № 2-а/222/1/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Доценко С.І.,

за участю секретаря Болбат Н.І.,

представника позивача Коваленко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управляння патрульної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції Бондар Володимира Валерійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2895737 від 29 липня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в особі поліцейського інспектора Управляння патрульної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції Бондар Володимира Валерійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАМ № 2895737 від 29 липня 2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вищевказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 29.07.2020 року, керуючи транспортним засобом автомобілем CHEVROLET AVEO, д/н НОМЕР_1 , рухаючись проспектом Ілліча (Бойко) (Нікопольський), 52 в м.Маріуполі Донецької області, проїхав перехрестя на червоне світло світлофору.

Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, тому що він не порушував Правила дорожнього руху, доказів проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофору співробітником поліції, який складав постанову, не надано. Всі доводи позивача не були прийняті інспектором патрульної служби, в наслідок чого було винесено протиправну постанову. Права йому не роз`яснювались, пояснення не брались, свідки не допитувались. Крім того, відеозапис зроблено камерою невідомого походження, з якого не вбачається порушення правил дорожнього руху, а саме проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору. Вважає, що постанова складена з грубими порушеннями Інструкції, а тому підлягає скасуванню як протиправна.

Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Коваленко К.О. в судовому засідання на задоволенні позовних вимог наполягала. Суду пояснила, що дійсно 29.07.2020 року ОСОБА_1 в м. Маріуполі керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO, д/н НОМЕР_1 . Рухаючись проспектом Ілліча в м. Маріуполі Донецької області його автомобіль було зупинено працівниками поліції, які повідомили йому, що він проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофору, на що ОСОБА_1 заперечував, так як не порушував правила дорожнього руху і проїздив перехрестя на зелений сигнал світлофору. З наданого відповідачем відеозапису як доказу вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення, не можливо зробити висновок що ОСОБА_2 порушив правило проїзду перехрестя та здійснив рух транспортного засобу на червоний сигнал світлофору, тому що запис зроблено на великій відстані від керованого ним транспортного засобу та світлофору. Коментуючи позицію відповідача , зазначену в відзиві на позов, про наявність в діях позивача порушення, передбаченого ст.126 КУпАП у виді не надання на вимогу поліцейського страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, зазначила, що по-перше дії відповідача відповідно до постанови кваліфіковані лише за ст.122ч11 КУпАП і посилання на ст.36 КУпАП без кваліфікації його дій за ст.126 КУпАП не відповідає закону. По-друге у позивача не виникло підстав для надання такого полісу, тому що щодо нього не складався протокол про адміністративне правопорушення, була складена постанова про адміністративне правопорушення, та він не вчинив ДТП. Тому вважає ці доводи відповідача не можуть впливати на висновки суду про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП. Тому просила суд не приймати до уваги доводи відповідача та розглянути в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.- лише в частині скасування постанови за ст. 122 ч.2 КУпАП.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав відзив на позовну заяву, в якій проти задоволення позову заперечував, та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважає, що дії при складанні постанови відповідали вимогам Закону. Зазначає, що з оспорюваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 керуючи в м. Маріуполі по пр. Бойко транспортним засобом CHEVROLET AVEO, д/н НОМЕР_1 проїхав перехрестя на заборонений червони сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.е. ПДР України та при перевірці документів не мав при собі діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.ґ ПДР України. Вказана обставина зафіксована поліцейським взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Донецькі області Боднар В.В. за допомогою технічного приладу, закріпленого у патрульному автомобілі. З записом (ІМG_4930) зафіксованим на реєстратор розташований у патрульному автомобілі позивача було ознайомлено, спілкування з позивачем, дотримання процесуальних моментів та спростування доводів позивача так само зафіксовано на портативний відео реєстратор патрульного 19 год. 05 хв. 54 сек., 19 год. 07 год. 46 сек., 19 год. 21 хв. 00 сек.). Показання технічного приладу, що має функції відеозапису є належним та допустимим доказом в розумінні КУпАП і такі показання доводять наявність адміністративного правопорушення. Також зазначив, що під час розгляду справи від позивача не надходило жодних клопотань, тому твердження про порушення прав відповідно до ст. 268 КУпАП України не відповідає дійсності. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ознайомившись з поданими сторонами заявами по суті справи, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні фактичні обставини.

Так, судом встановлено на підставі копії постанови серії ЕАМ № 2895737 що 29 липня 2020 року позивача відповідачем було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. В фабулі правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 29.07.2020, керуючи транспортним засобом - автомобілем CHEVROLET AVEO, д/н НОМЕР_1 , по проспекту Ілліча (Нікопольський) в м.Маріуполі проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п.п. «е» п.8.7.3. Правил дорожнього руху України. Його дії кваліфіковані за ст. 122 ч.2 КУпАП (а.с. 36)

Відповідно до п.п. «е» п.8.7.3. Правил дорожнього руху України, червоний сигнал світлофору, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Ст.122 ч. 2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Зазначеною нормою КУпАП встановлена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При дослідженні наданого відповідачем запису відеофіксації з реєстратора розташованого у патрульному автомобілі, що є додатком до постанови, встановлено, що 29.07.2020року дійсно поліцейськими був зупинений автомобіль CHEVROLET AVEO, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та складено постанову про порушення порядку проїзду перехрестя на червоний колір. Але ж із дослідженого запису, неможливо однозначно зробити висновок про номер реєстраційний номер транспортного засобу та сам факт перетину перехрестя на червоний сигнал світлофору. Це пов`язано з великою відстанню та віддаленням від перехрестя патрульного автомобілю на момент ведення запису. На час проїзду ОСОБА_1 регульованого перехрестя окрім його автомобілю були відсутні інші транспортні засоби, що виключило можливість з`ясування обставин початку та зупинки руху на перехресті по іншим транспортним засобам.

Згідно з вимогами ст. 8 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до цієї статті ці дані встановлюються: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. .

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проаналізувавши досліджені сторонами докази та правові норми, які регулюють зазначені правовідносини, суд прийшов до висновку, що відповідачем, на якого законом покладено обов`язок щодо збирання доказів правопорушення та на якого покладений обов`язок доказування правомірності свого рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не надано суду належних доказів, які б безпосередньо свідчили про наявність складу правопорушення, які б були підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що сукупність наданих доказів відповідачем, на якого покладено обов`язок їх збирання, для доведення вини особи та їх подання для доведення правомірності прийнятого рішення, не підтверджують наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУПАП та можливість збирання таких доказів втрачена.

Тому, відповідач, відповідно до ст. 77 КАС України не довів правомірності свого рішення та відповідності складеної постанови фактичним обставинам.

Суд не приймає посилання відповідача про вчинення позивачем одночасно двох правопорушень, а саме передбачених ст.122 ч.2 та.126 ч.1 КУпАП (відсутність діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) тому що згідно з постановою, йому ставиться в вину порушення п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, який передбачає заборону руху на червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали світлофору, а дії кваліфіковані в постанові лише за ст.122 ч.2 КУпАП і при визначенні стягнення відсутнє посилання на ч.2 ст.36 КУпАП

А тому, суд, розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП у зв`язку з недоведеністю вини позивача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 255, 286 КАС України, ст. 251 КУпАП, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управляння патрульної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції Бондар Володимира Валерійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2895737 від 29 липня 2020 року задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2895737 від 29 липня 2020 року, винесену інспектором Управляння патрульної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції Бондар Володимира Валерійовича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Це рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Володарський районний суд міста Донецької області.

Апеляційна скарги подається учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя С.І. Доценко