Справа № 420/2083/20
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2083/20
17 лютого 2021 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А. розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі заяву представника позивача в частині поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання по адміністративній справі за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Союз Фінанс» про стягнення штрафних санкцій,-
Вказане рішення набрало законної сили та виданий виконавчий лист.
Ухвалою суду від 01.10.2020 року замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) відкритого на підставі виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №420/2083/20 Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг її правонаступником - Національним банком України (далі - НБУ).
08.02.2021 року представник НБУ надав заяву зокрема про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання.
В обґрунтування вищенаведеного клопотання представник вказав, що відповідно до інформації щодо стадій розгляду справ з Єдиного державного реєстру судових рішень, справа №420/2083/20 знаходиться на стадії виконання рішення. Однак, виконавчий лист по справі №420/2083/20 до Національного банку України Націаональною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, не передавався. Інформація щодо пред`явлення виконавчого листа по справі №420/2083/20 до виконання до відділів державної виконавчої служби в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутня. У зв`язку з відсутністю у НБУ виконавчого документу по справі №420/2083/20 щодо стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Союз Фінанс» до державного бюджету штрафу у розмірі 17 000,00 грн., Національному банку необхідно отримати дублікат виконавчого листа.
До судового засідання, призначеного на 17 лютого 2021 року представник заявника не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно.
Представник відповідача до судового засідання також не з`явився.
Судова повістка була розміщена на офіційному сайті Одеського окружного адміністративного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 376 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи наведене положення Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.
Розглянувши заяву НБУ, дослідивши додані до заяви письмові докази, та матеріали справи, суд доходить висновку, що заява належить задоволенню, з таких підстав.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення, зокрема, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно з положень частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Частиною шостою цієї статті закону визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
Відповідно до частини першої статті 376 КАС України, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Таким чином, вирішуючи питання щодо можливості поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд не повинен досліджувати факт виконання судового рішення, а повинен вирішити питання визнання поважними причин пропуску строку, суд повинен перевірити, чи пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, чи поважні причини такого пропуску, що було підставою несвоєчасного звернення за виконанням судового рішення.
Поважність причин повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення певної процесуальної дії в межах строків, установлених законодавством.
Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, які не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.
Як вбачається зі змісту заяви, 12.09.2019 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон №79-IX). Ухваленим Законом №79-IX здійснено законодавче закріплення перерозподілу та консолідації функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг та внесено зміни до відповідних законодавчих актів. Зміни до зазначених у вказаному законі законодавчих актів передбачають передачу повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у частині регулювання та нагляду за функціонуванням фінансово-кредитних механізмів і управлінні майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Решту повноважень Національно комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, передається до Національного банку України.
Водночас суд акцентує увагу на тому, що Законом №79-IX передбачено перехідний період, упродовж якого відбуватиметься передача функцій від Національної комісії з регулювання ринків фінансових послуг до НБУ та НКЦПФР, який тривав до 01.07.2020 року.
Разом з тим, як вбачається з виконавчого листа по справі №420/2083/20 його видано 07.08.2020 року (в день набрання законної сили рішенням суду) та строк його пред`явлення вказано до 09.11.2020 року.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що саме з незалежних від волевиявлення особи обставин, не були вчинені своєчасно дії щодо звернення вказаного виконавчого листа до виконання, тому зазначені причини можуть бути визнані судом поважними та заява Національного банку України є обґрунтованою та належить задоволенню в частині поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Керуючись ст.ст. 9, 14, 243, 256, 376 КАС України суд,
Заяву Національного банку України в частині поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання по адміністративній справі №420/2083/20 - задовольнити.
Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвала суду може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.293 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Суддя Іванов Е.А.