Справа № 243/8384/20
Суддя: Гончарова А. О.
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний № 243/8384/20
Провадження № 2-а/243/5/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя Гончарова А.О.

за участю секретаря судового засідання Поддубської О.С.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби «Дергачі», Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративною позовною заявою до відділу прикордонної служби «Дергачі», Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 17.09.2020 року він виїхав з тимчасово окупованої території України, оскільки залишаючись на території, непідконтрольній уряду України, він не міг реалізувати своє право на отримання соціальних виплат, через що не мав коштів для існування, мав необхідність повернутися до міста фактичного проживання, потребував термінового лікування внаслідок травми кінцівок ніг. На теперішній час відсутня можливість вільного перетину лінії розмежування через контрольно-пропускні пункти в`їзду-виїзду з тимчасово окупованих територій. Постановою НОМЕР_1 від 17.09.2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП у виді штрафу в сумі 1700 грн., а саме за те, що він перетнув державний кордон з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Новоазовськ» в пішому порядку. Всі пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення були проігноровані працівниками відділу прикордонної служби «Дергачі» та не прийняті до уваги при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови. Позивач вважає прийняту відносно нього постанову незаконною у зв`язку з неповним з`ясування обставин справи та з огляду на ст. ст. 17, 18, 22 КУпАП та просить скасувати постанову серії СхРУ № 072025 від 17.09.2020 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Представники відповідачів, відділу прикордонної служби «Дергачі» та Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в судове засідання не з`явились, про причини неприбуття представників суду повідомлено не було, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, хоча відповідачі повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом надсилання на їх адреси судових викликів за допомогою поштового та електронного зв`язку.

Суд, з`ясувавши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії СхРУ № 072025 від 17.09.2020 року (а. с. 6), 17.09.2020 року об 11-38 год. в пункті пропуску «Гоптівка» на вхід до України прикордонним нарядом «Перевірка документів» був виявлений громадянин України ОСОБА_1 , який пояснив, що він виїхав до тимчасово окупованої території України 30.11.2019 року через КПВВ «Майорське», а 16.09.2020 року перетнув державний кордон з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Новоазовськ» в пішому порядку. ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог статті 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018 року, порушення порядку виїзду з тимчасово окупованої території України та вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. Згідно із зазначеною постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн. ОСОБА_1 повідомлено банківські реквізити для сплати штрафу, наслідки несплати штрафу, відповідно до ст. ст. 307, 308 КУпАП, роз`яснено порядок оскарження винесеної постанови на підставі ст. ст. 288, 289 КУпАП. Копію постанови було вручено ОСОБА_1 , про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі оскаржуваної постанови.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 204-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Однак, вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту. Так, у постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» та порушив Порядок виїзду з тимчасово окупованої території України.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815, регулює процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях (далі Порядок).

Яку конкретно норму вказаного Порядку порушено, в постанові не зазначено, що є істотним порушенням.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Допустимість доказів. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 74 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ст. 77 КАС України).

Враховуючи відсутність в матеріалах справи належних, достовірних, допустимих доказів скоєння позивачем правопорушення, встановленого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом скасування спірної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідачами не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності дотриманню порядку складання цієї постанови та ознайомлення з нею, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення і на спростування адміністративного позову.

При цьому постанова про адміністративне правопорушення не містить посилань на докази, зокрема показання свідків тощо, на підставі яких особа, що ухвалила постанову, зробила висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як вбачається з наведеного вище та наданої копії постанови, у даній справі немає доказів взагалі, відсутні навіть посилання на них.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення особою, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, істотні порушення з якими складена постанова, а також те, що відповідачі не довели належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, за відсутності достатніх даних про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення серії СхРУ № 072025 від 17.09.2020 року, винесену відносно ОСОБА_1 , необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 246, 286 КАС України, ст. ст. 7, 247, 251, 280 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби «Дергачі», Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії СхРУ № 072025 від 17.09.2020 року, ухвалену начальником 3 групи іпк віпс (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі», лейтенантом Тур Валерієм Геннадійовичем, якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова