Справа № 546/900/20
Суддя: Романенко О. О.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 546/900/20
номер провадження 2-а/546/6/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Романенко О.О.,

за участі секретаря судового засідання - Захарченко Л.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду у місті Решетилівка справу №546/900/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - Волошина Олега Юрійовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

29.10.2020 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла вищевказана позовна заява, направлена на адресу суду засобами поштового зв`язку 28.10.2020, у якій позивач, посилаючись на протиправність притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 №337785 від 19.10.2020 та закрити провадження щодо нього у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.10.2020, керуючи вантажним автомобілем КАМАЗ 5320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом СЗАП 8357, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 був зупинений патрульним автомобілем. Після перевірки документів, інспектором роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Волошиним Олегом Юрійович було повідомлено водія про, нібито, необхідність перевезення вантажу, що був в автомобілі, за правилами для перевезення небезпечного вантажу.

На заперечення ОСОБА_1 , що вантаж, який перевозиться (карбамід), не є небезпечним, інспектор жодним чином не відреагував та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 №337785, відповідно до якої застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Позивач вважає складену відносно нього постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Посилається на те, що «Правилами перевезення небезпечних вантажів», затвердженими наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1430 від 25.11.2008 року, зокрема в Додатку №2 та Додатку №3, встановлено Перелік небезпечних вантажів за номерами ООН та Алфавітний перелік небезпечних вантажів, які допускаються до перевезення. Однак вантаж, який перевозився ОСОБА_1 , а саме «карбамід» відсутній у даному переліку.

Також зазначає, що зі змісту наказу Міністерства інфраструктури України від 25.04.2017 №156 «Про внесення змін до правил перевезення небезпечних вантажів» не вбачається, що добриво карбамід відноситься до небезпечних вантажів, що підпадають під дію правил перевезення небезпечних вантажів.

Окрім того вказує, що виходячи з оскаржуваної постанови серії ДП 18 №337785 від 19.10.2020, не можливо визначити належність вантажу, який перевозився ОСОБА_1 на транспортному засобі КАМАЗ 5320, д.н.з. НОМЕР_1 , до категорії небезпечних, оскільки в постанові не зазначено ідентифікаційних ознак та найменування вантажу, згідно переліку, визначеному в Додатках №2 та №3 до Правил перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1430 від 25.11.2018.

Питання небезпечних вантажів регламентується, зокрема Законом України «Про перевезення небезпечних вантажів», наказом Міністерства внутрішніх справ «Про затвердження Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів» від 26.07.2004 №822, спеціальним наказом МВС та Міністерства інфраструктури України від 25.04.2017 №156 «Про внесення змін до правил перевезення небезпечних вантажів», Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ), до якої України приєдналася 01.05.2000 року.

Отже диспозиція ст. 132-1 КУпАП є банкетною нормою права, яка містить посилання на спеціальний нормативний акт. Тому при порушенні вказаної статті у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності має бути зазначено спеціальний нормативний акт, що регулює дорожнє перевезення небезпечних вантажів, конкретні вимоги якого порушила особа, притягнута до адміністративної відповідальності. Однак оскаржувана постанова цього не містить.

За таких обставин, окрім іншого, позивач вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, п.5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказам МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Ухвалою судді від 30.10.2020 позовну заяву залишено без руху, оскільки при її поданні не було сплачено судовий збір та надано строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків позивачем, ухвалою суду від 23.11.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом сторін), залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції, витребувано від інспектора - Волошина Олега Юрійовича оригінал оскаржуваної постанови.

30.12.2020 та 31.12.2020 на електронну адресу суду та 11.01.2021 засобами поштового зв`язку відповідачем по справі - інспектором роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - Волошиним Олегом Юрійовичем надано відзиви на адміністративний позов, які є ідентичними між собою, у яких він просить відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог та прийняти рішення, яким змінити вид адміністративної відповідальності зі штрафу на усне попередження, розгляд справи проводити без його участі (а.с.33-34, 37-39, 44-47).

Зазначає, що позов є безпідставним та необґрунтованим. Вказує на те, що 19.10.2020 на 260 км автодороги М-03 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем КАМАЗ-5320, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення 15,4 т (22 мішка) небезпечного вантажу - карбаміду (сечовини нітрат сухий) з порушенням спеціальних правил, а саме ТЗ не обладнаний інформаційними табличками, чим порушив маркування ТЗ, який перевозить небезпечний вантаж та порушив ДОПОГ 1.4.2.2, та ЗУ «Про перевезення небезпечний вантажів», п.п 22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Вважає, що відповідно до Додатку №3 до підпункту 2.7.1 Правил перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом Міністерством транспорту та зв`язку України від 25.11.2008 №1430, карбамід в сухому стані, він же сечовина, перевозиться як сечовини нітрат сухий. Даний вантаж має номер ООН 0220, клас №1.

13.01.2021 судом повторно витребувано від інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - Волошина Олега Юрійовича оригінал оскаржуваної постанови (а.с.52-53).

20.01.2021 на адресу суду від представника Департаменту патрульної поліції надійшла відповідь про неможливість виконання ухвали суду від 13.01.2021 в частині надання оригіналу оскаржуваної постанови, оскільки дана постанова направлена на примусове виконання до Решетилівського ВДВС (а.с.64-68).

05.02.2021 представником позивача долучено до матеріалів справи копію оскаржуваної постанови, виготовлену з оригіналу, яку ним, як представником боржника, отримано у відділі виконавчої служби (а.с.74-75).

10.02.2021 судом отримано відповідь на відзив, подану представником позивача - адвокатом Яковенком О.В., у якій він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а розгляд справи проводити за його відсутності. В обґрунтування своїх доводів додатково зазначає, що у відзиві інспектор патрульної поліції посилається як на підставу винесення оскаржуваної постанови на Додаток №3 до підпункту 2.7.1. «Правил перевезення небезпечних вантажів», затвердженими наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.11.2008 року №1430. Проте, відповідно до п.1.1 зазначених Правил, вони поширюються на перевезення небезпечних вантажів залізничним транспортом територією України.

Окрім того вказує, що відповідно до Технічних умов «Сечовина (карбамід)» ДСТУ 7312:2013, затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1231 від 14.10.2013, сечовину за показниками та критеріями ДСТУ 4500-3 не класифікують як небезпечний вантаж.

Позивач та його представник - адвокат Яковенко О.В., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. У поданій відповіді на відзив викладено прохання про проведення розгляду справи за відсутності позивача та його представника - адвоката Яковенка О.В

Відповідач по справі - інспектор роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - Волошин Олег Юрійович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. До суду подано відзив у якому викладено прохання проводити розгляд справи за його відсутності (а.с.33-34, 37-39, 44-47).

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Правом на подання відзиву не скористався, жодних заяви та клопотань з процесуальних питань до суду не подано.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Правом на подання відзиву не скористався, жодних заяви та клопотань з процесуальних питань до суду не подано.

Відповідно до ч.3 ст.205 КАСУ, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

В зв`язку із належним повідомленням відповідачів та повторною їх неявкою в судове засідання, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних матеріалів.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.10.2020 на 260км. автодороги Київ-Харків-Довжанський, ОСОБА_1 керуючи вантажним автомобілем КАМАЗ 5320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом СЗАП 8357, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевозив вантаж - «карбамід», у кількості 15,4т, що підтверджується накладною на перевезення №21831 від 19.10.2020 (а.с.10).

Дана обставина визнається учасниками справи і не підлягає доказуванню, виходячи з положень ч. 1 ст. 78 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що 19.10.2020 інспектором роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - Волошиним Олегом Юрійовичем проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення, за результатами якого винесено оскаржувану постанову серії ДП 18 №337785 від 19.10.2020, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 19.10.2020 о 11:55 год. на 260км. автодороги Київ-Харків-Довжанський, керуючи вантажним автомобілем КАМАЗ 5320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом СЗАП 8357, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевозив небезпечний вантах, а саме карбамід, у кількості 15,4 т., не маючи допуску ТЗ до перевезення небезпечних речовин, чим порушив п.22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.132-1 КУпАП (а.с.7, 75).

Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 , власником автомобілем КАМАЗ 5320, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпу СЗАП 8357, реєстраційний номер НОМЕР_2 є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Говтва» (а.с.9).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст.132-1 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Суд звертає увагу на те, що диспозиція ст. 132-1 КУпАП є банкетною нормою права, яка містить посилання на спеціальний нормативний акт. Тому при порушенні вказаної статті у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності має бути зазначено спеціальний нормативний акт, що регулює дорожнє перевезення небезпечних вантажів, конкретні вимоги якого порушила особа, притягнута до адміністративної відповідальності.

Статтею 1 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» визначено поняття «небезпечного вантажу», якими є - речовини, матеріали, вироби, відходи виробничої та іншої діяльності, які внаслідок притаманних їм властивостей за наявності певних факторів можуть під час перевезення спричинити вибух, пожежу, пошкодження технічних засобів, пристроїв, споруд та інших об`єктів, заподіяти матеріальні збитки та шкоду довкіллю, а також призвести до загибелі, травмування, отруєння людей, тварин і які за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за результатами випробувань в установленому порядку залежно від ступеня їх впливу на довкілля або людину віднесено до одного з класів небезпечних речовин.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів», транспортні засоби, якими перевозяться небезпечні вантажі, повинні відповідати вимогам безпеки, охорони праці та екології, а також у встановлених законодавством випадках мати відповідне маркування і свідоцтво про допущення до перевезення небезпечних вантажів. У разі дорожнього перевезення небезпечних вантажів відповідність зазначеним вимогам транспортних засобів, обладнання, підготовки водіїв перевіряється територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України з видачею відповідних свідоцтв про допуск до перевезення.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 22.6 Правил дорожнього руху передбачено, що транспортні засоби, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, повинні рухатися з увімкненим ближнім світлом фар, задніми габаритними ліхтарями та встановленими у випадках, визначених спеціальними правилами, розпізнавальними знаками, передбаченими пунктом 30.3 цих Правил, а великовагові та великогабаритні транспортні засоби, сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м - також з увімкненим проблисковим маячком (проблисковими маячками) оранжевого кольору.

Відповідно до п.30.3 (д) Правил дорожнього руху, «табличка оранжевого кольору» - прямокутник оранжевого кольору із світлоповертальною поверхнею та каймою чорного кольору. Розміри знака, написи ідентифікаційних номерів небезпеки і небезпечного вантажу, якщо такі вимагаються, та його розміщення на транспортних засобах визначаються Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів.

Згідно пункту 13 «Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04.08.2018 №656, небезпечні вантажі перед початком перевезення мають бути класифіковані та/або віднесені до одного з класів (підкласів), при цьому визначається додаткова небезпека, а для речовин класів небезпеки 3, 4.1 (крім самореактивних речовин), 4.2, 4.3, 5.1, 6.1, 8 та 9 - група упакування. Для речовин та вибухових виробів класу 1 додатково визначається група сумісності. Ці показники для небезпечних вантажів класу 1 та вантажів, не зазначених конкретно за найменуванням у переліку небезпечних вантажів десенсибілізованих вибухових речовин класу 3 та класу 4.1, самореактивних вантажів класу 4.1, органічних пероксидів класу 5.2 та інфекційних речовин класу 6.2, визначаються компетентним органом, а для інших небезпечних вантажів - виробником продукції. Класифікація небезпечного вантажу зазначається в паспорті безпечності хімічної продукції, у випадках, передбачених ДОПНВ,- у транспортному документі.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України за № 1430 від 25.11.2008 затверджено «Правила перевезення небезпечних вантажів», до яких в подальшому Наказами Міністерства інфраструктури вносилися зміни та доповнення. Зазначені Правила не втратили чинності та є діючими на даний момент, в тому числі й на момент складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Відповідно до п. 1.1. Правил № 1430 вони поширюються на перевезення небезпечних вантажів залізничним транспортом територією України.

Відповідач - інспектор роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - Волошин О.Ю. у своєму відзиві посилається на Додаток № 3 до підпункту 2.7.1 Правил перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом Міністерством транспорту та зв`язку України від 25.11.2008 №1430, як на підтвердження того, що Карбамід в сухому стані, він же Сечовина, перевозиться як Сечовини нітрат сухий. Даний вантаж має номер ООН 0220, клас №1. Зазначаючи, що саме ці Правила були порушені позивачем.

Однак відповідачем невірно тлумачяться зазначені норми, внаслідок чого інспектором не враховано, що ці Правила, як зазначено у п.1.1, поширюються на перевезення небезпечних вантажів залізничним транспортом територією України.

Окрім того, суд бере до уваги надані представником позивача Технічні умови «Сечовини (карбаміду)» ДСТУ 7312:2013, затверджені наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1231 від 14.10.2013, відповідно до яких, сечовину за показниками та критеріями ДСТУ 4500-3 не класифікують як небезпечний вантаж.

Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що вантаж, який перевозив позивач, не віднесено до категорії небезпечного, даний вантаж перевозився не залізничним транспортом, а тому «Правила перевезення небезпечних вантажів» № 1430 від 25.11.2008 не можуть бути застосовані за обставин у вказаній справі.

Враховуючи неведене, суд прийшов до переконання, що в діях позивача відсутнє порушення норм законодавства, яке регулює перевезення небезпечних вантажів.

Окрім того, суд погоджується з доводами позивача про те, що постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, п. 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказам МВС України від 07.11.2015 року №1395, оскільки в ній не зазначено, які саме спеціальні норми, визначені законодавством, було порушено позивачем, внаслідок чого інспектор прийшов до висновку про наявність підстав вважати порушення п. 22.5 ПДР України та визначення кваліфікації даного порушення за ст. 132-1 КУпАП. Так само постанова не містить ідентифікаційних ознак та найменування вантажу згідно переліку Додатку № 3 Правил № 1430, який на думку відповідача було порушено позивачем.

Про те, які саме норми чинного законодавства було порушено на думку інспектора, він зазначив лише у відзиві на позов. Постанова таких відомостей не містить.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1 та 4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У даному випадку відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними і допустимими доказами правомірність прийнятої ним постанови серії ДП 18 №337785 від 19.10.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, повно, всебічно, безпосередньо та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову та вважає необхідним визнати оскаржувану постанову протиправною, скасувати її, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позовних вимог, сума судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду із даним позовом, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про перевезення небезпечних вантажів», «Правилами дорожнього руху», «Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04.08.2018 №656, ст.ст. 7, 132-1, 245, 247, 251-252, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 6-9, 19, 72-77, 90, 94, 139, 194, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - Волошина Олега Юрійовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Визнати протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №337785 від 19.10.2020, винесену інспектором роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - Волошиним Олегом Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №337785 від 19.10.2020, винесену інспектором роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - Волошиним Олегом Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, буд.3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: с. Пустовари Решетилівського р-ну Полтавської області, 38440) понесені судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 лютого 2021 року.

Найменування або ім`я сторін та їх місцезнаходження:

позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації та проживання: 38440, с. Пустовари Решетилівського району, Полтавської області);

представник позивача - адвокат Яковенко Олександр Васильович (адреса: вул. Зінківська, 6 Б, м. Полтава Полтавської області, 36014);

відповідач - інспектор роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - Волошин Олег Юрійович (адреса: вул. Європейська, 164, м. Полтава, 36008);

відповідач - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ( , адреса: вул. Європейська, 164, м. Полтава, 36008);

відповідач - Департамент патрульної поліції (, адреса: вул. Федора Ернеста, буд.3, м. Київ, 03048).

Суддя О.О. Романенко