Справа № 620/3649/20
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
28 січня 2021 року № 620/3649/20
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г., розглянувши в місті Києві позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії ,

в с т а н о в и в:
До Чернігівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до військової частини НОМЕР_1 в якому просив суд: визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 протиправною, щодо не нарахування та невиплати надбавки за доступ до державної таємниці за липень, серпень (з 01/08 по 22/08) 2018 року та за період з 28.06.2018 по 30.06.2018; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати надбавку за доступ до державної таємниці за липень, серпень (з 01/08 по 22/08) 2018 року та за період з 28.06.2018 по 30.06.2018; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 22.02.2018 року по день прийняття судового рішення, шляхом множення середнього розміру грошового забезпечення на кількість днів затримки виплати.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 02.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 26.11.2020 вирішено розгляд справи №620/3649/20 провести за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання; витребувано у відповідача копію особової справи в частині, що стосується доступу позивача до державної таємниці у спірний період.

Ухвалою суду від 10.12.2020 без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, того що спірна надбавка є складовою грошового забезпечення, а тому місячний строк звернення до суду, передбачений частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України на спірні правовідносини не поширюється, натомість поширюється частина 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, згідно якої, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У підготовчому судовому засіданні на обговорення поставлено питання про передачу справи №620/3649/20 до Київського окружного адміністративного суду, з підстав, того що суду необхідно дослідити докази, робота з якими вимагає спеціального допуску на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 10.12.2020 передано дану справу на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Після автоматичного розподілу судової справи між суддями головуючого суддю визначено Лиска І.Г..

Оскільки підстав для передачі Чернігівським окружним адміністративним судом стало необхідність дослідити докази, робота з якими вимагає спеціального допуску на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, суддею ОСОБА_2 до керівника апарату Київського окружного адміністративного суду зроблено запит з метою встановлення суддів Київського окружного адміністративного суду які мають права на доступ до інформації, пов`язаної з державною таємницею.

Довідкою Київського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 встановлено, що судді та працівники апарату Київського окружного адміністративного суду не мають допуску до державної таємниці, у зв`язку з відсутністю в суді спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею. Спеціально обладнаним режимно-секретним приміщенням Київський окружний адміністративний суд не забезпечений.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частинами першою та третьою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 10 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справ в адміністративних судах проводиться відкрито. Розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя людини, а також в інших випадках, визначених законом.

Суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулює Закон України «Про державну таємницю».

Згідно статті 1 Закону України «Про державну таємницю» державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про державну таємницю» дія цього Закону поширюється на органи законодавчої, виконавчої та судової влади, органи прокуратури України, інші державні органи, в тому числі територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, утворені як відокремлені підрозділи центрального органу виконавчої влади без статусу юридичної особи, Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації усіх форм власності, об`єднання громадян (далі - державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації), що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею, громадян України, іноземців та осіб без громадянства, яким у встановленому порядку наданий доступ до державної таємниці. Частиною першою статті 20 Закону України «Про державну таємницю» передбачено, що державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації мають право провадити діяльність, пов`язану з державною таємницею, після надання їм Службою безпеки України спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про державну таємницю» державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації мають право провадити діяльність, пов`язану з державною таємницею, після надання їм Службою безпеки України спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що для повного, об`єктивного та правильного вирішення даної справи, виконання завдань адміністративного судочинства, суду необхідно дослідити докази, які б підтверджували, що у спірний період позивач працював з документами, які містять відомості про державну таємницю у відповідності до спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, проте представник відповідача у судовому засіданні наголосив, що витребувані судом документи містять відомості про державну таємницю, дозвіл на їх оприлюднення повинен здійснюватися відповідно до законодавства, що регулює діяльність у сфері охорони державної таємниці.

При цьому головуючий у справі суддя та, згідно довідки Київського окружного адміністративного суду, судді Київського окружного адміністративного суду не мають спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, що виключає можливість дотримання виконання всіх завдань адміністративного судочинства, передбачених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляду справи зазначеним складом суду повно, об`єктивно та за умови дослідження всіх доказів.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Згідно частини другої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншому адміністративному суду, що найбільш територіально наближений до цього суду, у випадку, визначеному пунктами 4 і 6 частини першої цієї статті.

З урахуванням вищенаведеного, у зв`язку з відсутністю спеціальних дозволів на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею у суддів Київського окружного адміністративного суду для розгляду даної справи та неможливістю вирішення справи без повного та всебічного дослідження матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі адміністративної справи №620/3649/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії на розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва, як найбільш територіально наближеного до Київського окружного адміністративного суду. Керуючись статтями 29-30, 243, 248, 294 КАС України, суд

у х в а л и в:
Передати адміністративну справу №620/3649/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії на розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва (вул. Петра Болбочана, 8, корпус 1, м. Київ, 01051).

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.