Справа № 500/46/21
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/46/21

11 лютого 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Габрилецької С.Є.

представника позивачів: Біля Р.С.;

представника відповідача: Бойко О.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , позивачі) із адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (далі-відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 24 листопада 2020 року №Б-8493/0-2455/0/17-20 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 1,9206 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території с. Лосятин Кременецького району Тернопільської області, за межами населеного пункту;

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 жовтня 2020 року та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 1,9206 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території с. Лосятин Кременецького району Тернопільської області, за межами населеного пункту.

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 24 листопада 20202 № Б - 8549/0-2456/0/17-20 про відмову ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 1,9675 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території с. Лосятин Кременецького району Тернопільської області, за межами населеного пункту;

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 23 жовтня 2020 року та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області прийняти рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 1,9675 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території с. Лосятин Кременецького району Тернопільської області, за межами населеного пункту.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23 жовтня 2020 року звернулись із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, орієнтованою площею 1,9206 га та 1,9675 га відповідно для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території с. Лосятин Кременецького району Тернопільської області. До заяв ними були подані копії паспортів, копії ідентифікаційних кодів, викопіювання із публічної кадастрової карти України. Однак, розглянувши заяву позивачів відповідачем рішеннями від 24 листопада 2020 їм відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки масив, в якому знаходиться земельна ділянка, згідно альбому-атласу розміщеного на сайті Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, зарезервований для учасників АТО/ООС. Позивачі вважають, що прийняття відповідачем спірних рішень порушило їх право у встановленому законом порядку отримати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо отримання у власність земельних ділянок, що підлягає судовому захисту.

Ухвалою від 11 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

26 січня 2021 року Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області подало до суду відзив, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив та пояснив, що листами від 24 листопада 2020 позивачам було відмовлено у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок на території Лосятинської сільської ради Кременецького району, на підставі частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, так як земельний масив, у якому позивачі мали намір отримати земельні ділянки згідно альбому-атласу, розміщеного на сайті Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, зарезервований для учасників АТО/ОСС. Також зазначає, що рішення приймалися у формі листів, оскільки з 16.10.2020 у Головному управлінні Держгеокадастру у Тернопільській області відсутня можливість реєстрації зазначених наказів з технічних причин, так як відсутня картотека Накази СГ в системі електронного документообігу ДОК ПРОФ СТЕП.3.0. Оскільки програмне забезпечення здійснюється Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, то відповідач самостійно не має можливості усунути недоліки програмного забезпечення. Головне управління починаючи з 16.10.2020 вживало заходи для усунення технічних недоліків в системі електронного документообігу ДОК ПРОФ СТЕП.3.0., однак на момент розгляду заяв позивачів технічна можливість реєстрації наказів відновлена не була. Також відповідач вказує, що наказом Держгеокадастру від 17.11.2020 № 485 «Деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності» зобов`язано керівникам головних управлінь Держгеокадастру в областях передати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до статті 117 Земельного кодексу України з 17.11.2020. На виконання вищезазначеного наказу Держгеокадастру, Головним управлінням прийнято наказ від 10.12.2020 № 44-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», яким передано Почаївській міській раді (Почаївській міській громаді) Кременецького району Тернопільської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1080,0190 га, які розташовані на території Почаївської міської ради, колишніх Будківської, Лідихівської, Лосятинської, Ридомильської, Старопочаївської сільських рад, в тому числі передано у комунальну власність спірну земельну ділянку площею 20,1841 га, кадастровий номер :01:001:1427. Окрім того, підписано акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної в комунальну власність від 10.12.2020, який разом із наказом Головного управління є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на вказані у додатку земельні ділянки Почаївській міській раді (Почаївській міській громаді) Кременецького району Тернопільської області.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, просила суд у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши в судових засіданнях пояснення представника позивача, представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 із заявою від 22 жовтня 2020 року та ОСОБА_2 із заявою від 23 жовтня 2020 року звернулись до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, орієнтованою площею 1,9206 га та 1,9675 га відповідно для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Лосятинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області. До заяв позивачами були долучені копії паспортів, копії карток платників податків та викопіювання з розташуванням земельних ділянок.

Розглянувши звернення позивачів, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області листами від 24 листопада 2021 року №Б-8493/0-2455/0/17-20 та № Б-8549/0-2456/0/17-20 відмовило їм відповідно до ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки масив, у якому знаходяться земельні ділянки згідно альбому-атласу розміщеного на сайті відповідача зарезервований для учасників АТО/ОСС.

Не погодившись із таким рішеннями відповідача позивачі звернувся до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються і не можуть бути скасовані, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які б призводили до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Стаття 64 Конституції України визначає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, окрім випадків, передбачених самою Конституцією.

Згідно зі ст. 121 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), кожен громадянин України має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Підпунктом 31 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 визначено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Згідно із частиною четвертою статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом "а" частиною третьою статті 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною шостою статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналізуючи зазначені норми ЗК України, суд дійшов висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Як вже зазначалося, підставою для відмови стало те, що масив, у якому знаходяться земельні ділянки згідно альбому-атласу розміщеного на сайті відповідача зарезервований для учасників АТО/ОСС, що на думку відповідача є підставою для відмови відповідно до п. 7 ст. 118 ЗК України.

Пунктом 14 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам бойових дій надаються такі пільги, зокрема, першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва та городництва.

Відповідно до пунктів 1, 2 розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками» з метою забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру і обласним та Київській міській державним адміністраціям за участю органів місцевого самоврядування необхідно визначити протягом місяця на території відповідної області та м. Києва земельні ділянки для відведення учасникам антитерористичної операції та сім`ям загиблих учасників антитерористичної операції.

Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру, обласні та Київська міська державна адміністрація повинні забезпечити:

- розгляд у першочерговому порядку звернень учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок;

- розміщення на власних офіційних веб-сайтах інформації про місце розташування, цільове призначення та площу земельних ділянок, які можуть бути відведені учасникам антитерористичної операції та сім`ям загиблих учасників антитерористичної операції;

- надання в десятиденний строк після подання учасниками антитерористичної операції або членами сімей загиблих учасників антитерористичної операції заяв про надання їм земельних ділянок відповідної інформації Державній службі у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції.

Тобто, Розпорядженням Кабінету Міністрів України не встановлено заборону надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та не заборонено передавати інші, ніж у переліку земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації для осіб, які не є учасниками антитерористичної операції.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 18.10.2018 у справі № 805/2296/17-а, від 05.03.2019 у справі № 808/2200/18.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, Земельний кодекс України має вищу юридичну силу, який, в свою чергу, не передбачає підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність, у зв`язку із наданням учасникам антитерористичної операції дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

У зв`язку із цим посилання представника відповідача на норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та розпорядження Кабінету Міністрів України № 898-р від 19 серпня 2015 року «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками», є помилковим, оскільки наведені нормативні акти не регулюють спірні правовідносини з отримання дозволу на складання проекту землеустрою.

Щодо доводів відповідача, що на виконання наказу Держгеокадастру від 17.11.2020 № 485 «Деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності» наказом Головного управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області прийнято наказ від 10.12.2020 № 44-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», яким передано Почаївській міській раді (Почаївській міській громаді) Кременецького району Тернопільської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1080,0190 га, які розташовані на території Почаївської міської ради, колишніх Будківської, Лідихівської, Лосятинської, Ридомильської, Старопочаївської сільських рад, в тому числі передано у комунальну власність спірну земельну ділянку площею 20,1841 га, кадастровий номер :01:001:1427 та підписано акт приймання-передачі земельних ділянок, то суд зазначає, що така підстава для відмови відповідачем не розглядалася.

Крім того, суд бере до уваги доводи представника позивачів та пояснення представника відповідача, що зазначені земельні ділянки на час розгляду справи перебувають у державній власності, а право комунальної власності на них не реєструвалося.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області визначений Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308 (далі - Положення № 308).

Пунктом 8 Положення № 308 визначено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Відповідно до пункту 9 Положення № 308 Головне управління очолює начальник, що призначається на посаду Головою Держгеокадастру за погодженням з Міністром аграрної політики та продовольства України і головою відповідної місцевої державної адміністрації та звільняється з посади Головою Держгеокадастру.

Згідно з підпунктами 1, 11 пункту 10 Положення № 308 начальник Головного управління: здійснює керівництво Головним управлінням, є відповідальним за організацію та результати його діяльності; підписує накази Головного управління.

Відповідно до пункту 1.4 Порядку подання нормативно - правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 № 34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 15.05.2013 № 883/5), який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 за № 381/10661 наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Таким чином, рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки або відмови щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

Відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки або відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки після спливу встановленого законом строку розгляду клопотання особи, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Така позиція узгоджується з висновками, наведеними у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 806/2208/17 та від 20.09.2018 у справі № 804/5597/15, а тому відповідно до статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд бере до уваги пояснення представника відповідача, що оскаржувані рішення прийняті у формі листа, оскільки на момент розгляду заяв позивачів відповідач не мав технічної можливості зареєструвати відповідні накази. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що після відновлення роботи програмного забезпечення зазначене порушення відповідачем не було усунуто.

Відтак, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області у наданні позивачам дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок є протиправною.

При цьому, згідно правової позиції Верховного Суду України (постанова від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15), суд при прийнятті рішення повинен визначити такий спосіб відновлення порушеного права, який є ефективним та який виключив би подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абз.2 ч.4 ст.245 КАС України).

Отже, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивачів є визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 24 листопада 2020 року №Б-8493/0-2455/0/17-20 і №Б-8549/0-2456/0/17-20 та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 24 листопада 2020 року №Б-8493/0-2455/0/17-20 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 1,9206 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території с. Лосятин Кременецького району Тернопільської області, за межами населеного пункту.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 жовтня 2020 року та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області прийняти відповідне рішення.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 24 листопада 20202 №Б-8549/0-2456/0/17-20 про відмову ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 1,9675 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території с. Лосятин Кременецького району Тернопільської області, за межами населеного пункту.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 23 жовтня 2020 року та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області прийняти відповідне рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивачі:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

- ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Лисенка, 20а, м. Тернопіль, 46002 ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.