Справа № 522/4766/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 522/4766/20

Головуючий в І інстанції: Сувертак І.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 19 листопада 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, третя особа інспектор з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Чайка Віталій Миколайович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії ОД №002174 від 17 грудня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що 17 грудня 2019 року, виїжджаючи на перехрестя вул. Рішельєвської та вул. Грецької по вул. Грецькій в напрямку Грецької площі в м. Одесі, двигун його автомобіля «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_1 , призупинив роботу. Він зупинився на узбіччі по вул. Грецька і почав з`ясовувати у чому річ. Як виявилось пізніше, причиною поломки була проблема з електрикою. Після того, як позивач усунув поломку та автомобіль завівся, він продовжив рух у своєму напрямку. Однак, як виявило в полдальшому, інспектор з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Чайка Віталій Миколайович виніс постанову серії ОД №002174, котрою ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, за те, що він здійснив зупинку та стоянку автомобіля на проїжджій частині, де це було заборонено робити.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 19 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано постанову серії ОД №002174 від 17 грудня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 122 ч.3 КУпАП та суд обмежився усним зауваженням, а провадження у справі закрито.

В задоволені решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на неправильно встановлені обставини справи та порушення норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що дії інспектора відповідають вимогам закону, оскаржувана постанова від 17.12.2019 року є правомірною, відповідальна особа встановлена згідно законодавства, вина підтверджується фотофіксацією обставин порушення правил зупинки, стоянки в режимі фотозйомки в кількості 2 (двох) зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.12.2019 року інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням-управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Чайкою Віталієм Миколайовичем було виявлено порушення водієм транспортного засобу «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_1 п. 15.9 «д» ПДР «Зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м» за адресою вул. Грецька, 19; розглянуто справу та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ОД №002174 із накладенням адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що дії позивача формально підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, однак по суті, вони не становлять суспільної небезпеки, відповідно, немає підстав для висновку, що здійснюючи зупинку та стоянку автомобіля (спричинені поломкою) дії позивача суб`єктивно були спрямовані на заподіяння істотної шкоди.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306.

Згідно з п.1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало порушення позивачем вимог п.п. "д" п. 15.9 ПДР, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 3 статті 122 КУпАП.

Згідно п.15.9 е ПДР України, забороняється зупинка транспортного засобу у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до положень ст.279-1 КУпАП у разі, якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки) цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) інспектор з паркування зобов`язаний розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи, інспектором з паркування Чайкою В.М. здійснено фотофіксацію (із зазначенням дати, місця розташування транспортного засобу та географічних координат) вказаних обставин в кількості двох зображень з різних ракурсів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи матеріали фотофіксації вчиненого правопорушення, колегія суддів зазначає, що з вказаних матеріалів вбачається, що відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м, що не заперечує позивач та встановив суд першої інстанції.

Щодо висновку суду першої інстанції про те, що «у справі яка розглядається дії позивача формально підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, однак по суті, вони не становлять суспільної небезпеки, відповідно, немає підстав для висновку, що здійснюючи зупинку та стоянку автомобіля (спричинені поломкою) дії позивача суб`єктивно були спрямовані на заподіяння істотної шкоди», колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 17.02.2020 року о 17:36 рег_№ 37-С1-9978 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху через «Єдиний центр звернень громадян м. Одеси» за поясненнями стосовно цієї ж постанови, де зазначив що 17.12.2019 року позивач був вимушений зупинитись на вул.. Грецькій, 19 біля узбіччя (по роботі була необхідність ремонту витяжної системи кафе «Fratelli»), не звернувши уваги на наявність суцільної лінії розмітки, чим саме підтверджує порушення ним «д» п.15.9 ПДД. (а.с. 36)

В свою чергу, підставою подання позову позивач зазначив поломку двигуна (електрики) автомобіля, яку колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані доводи повністю протирічать доводам, викладеним в вище наведеному зверненні ОСОБА_1 .. Крім того, матеріали справи не містять жодних підтверджень, на які посилається позивач у позові, як на підставу змушеної зупинки. Вказане в сукупності дає підстави вважати, що позивач, зазначаючи різні підстави скоєння ним адміністративного правопорушення, намагається уникнути від відповідальності, передбаченої КУпАП.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи та дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для висновку, що здійснюючи зупинку та стоянку автомобіля (спричинені поломкою) дії позивача суб`єктивно були спрямовані на заподіяння істотної шкоди.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів вважає, що встановивши наявність правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідач виніс оскаржувану постанову з дотриманням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, у зв`язку із чим, підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 відсутні.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 286, 310, 315, 317, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 19 листопада 2020 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, третя особа інспектор з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Чайка Віталій Миколайович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 16 лютого 2021 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук