Справа № 140/156/21
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року ЛуцькСправа № 140/156/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЮНІВЕРСАЛ ФІШ КОМПАНІ до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ЮНІВЕРСАЛ ФІШ КОМПАНІ (далі ТзОВ ЮНІВЕРСАЛ ФІШ КОМПАНІ) звернулося з позовом до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення від 10.10.2020 №UA205050/2020/000086/2 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2020/01266.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що декларантом позивача за митною декларацією №UA205050/2020/048594 було подано до Волинської митниці Держмитслужби для митного оформлення товар (лосось (сьомга)), який товариство придбало відповідно до контракту від 21.08.2017 №2108/2017 у іноземної фірми Coast Seafood AS (Норвегія). Однак відповідачем відмовлено в митному оформленні вищевказаного товари у зв`язку з тим, що відповідач не прийняв визначену товариством митну вартість товару та виніс оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару від 10.10.2020 №UA205050/2020/000086/2 та карку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2020/01266.

Позивач вважає, що вищевказане рішення та картка відмови підлягають скасуванню, оскільки вони є безпідставними, необгрунтованими, упередженими та такими, що суперечать чинному законодавству України з наступних підстав.

Позивач вважає, що наведена відповідачем у рішенні про коригування митної вартості про невідповідність відправника товару, зазначеного у автотранспортній накладній від 06.10.2020 умовам контракту від 21.08.2017 №2108/2017 не впливає на визначення митної вартості. Крім того, митний орган проігнорував те, що товар відправлявся позивачу третьою особою на замовлення постачальника, що не суперечило пункту 3.3 зазначеного контракту.

Також відповідач з врахуванням на такі розбіжності в документах необґрунтовано витребував у декларанта додаткові документи та не вказав яких саме відомостей про складові митної вартості він запитує.

Позивач вважає, що митний орган при обранні методу визначення митної вартості не обґрунтував неможливість застосування певних другорядних методів визначення митної вартості, оскільки не навів цінову інформацію з ЄАІС про оформлення товарів, що мають ознаки, найбільш схожі на ознаки задекларованих товарів, та не пояснив з урахуванням вимог митного законодавства чому ця інформація не може бути взята за основу для визначення митної вартості. Звертає увагу на те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Стосовно врахування митним органом під час визначення митної вартості за резервним методом митної декларації №UА807170/2020/51764 від 06.10.2020, де вартість товару вказана у розмірі 5,1 дол/кг позивач зазначає наступне.

Позивач вважає, що крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен був також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Також у рішенні про коригування митної вартості товарів митним органом не зроблено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за одним із другорядних методів. При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів (митний орган) повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів.

На думку позивача, відповідач не дотримався положень Митного кодексу України (далі МК України) та порядку заповнення рішення про коригування митної вартості товарів.

Вважає, що наданих документів було достатньо для здійснення митного оформлення по ціні контракту.

Ухвалою суду від 11 січня 2021 року відкрито провадження в даній адміністративній справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В поданому до суду відзиві від 25.01.2021 вих. № 32/7.3-10-14 відповідач вважає позов безпідставним та просить відмовити в його задоволенні з наступних підстав.

Для митного оформлення товару «лосось (сьомга) атлантичний охолоджений, з головою, з зябрами, з хвостом, патраний...» декларантом в інтересах ТзОВ ЮНІВЕРСАЛ ФІШ КОМПАНІ подано митну декларацію (МД) №UA205050/2020/048594, де митну вартість товару заявлено за основним методом визначення вартості за ціною договору на рівні 75540,98 дол. США, на підтвердження чого додано ряд документів.

Так, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що згідно контракту №2108/2017 від 21.08.2017 товар поставляється фірмою Coast Seafood AS, а в CMR (автотранспортній накладній) вказано відправником Havline Processing AS, Industrikajen 7, DK 9850 Hirstshals, Denmark. Тобто, товар фактично поставлявся з Данії.

Вказані розбіжності слугували підставою для сумніву митниці щодо достовірності відомостей, які підтверджують числове значення складових митної вартості.

Крім того, за МД №UА205050/2020/048594 відбулось спрацювання наступного профілю ризику, згенерованого АСАУР: « 105-2 - Контроль правильності визначення митної вартості товарів. Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару».

При цьому, встановлено, що згідно інформації, яка внесена до ЄАІС, фірмою Coast Seafood AS здійснено поставку на митну територію України такого ж товару, проте митну вартість заявлено одержувачем 5,1 дол./кг, про що свідчить оформлена МД №UA807170/2020/51764 від 06.10.2020, а не 4,45 дол./кг., як у даному випадку.

У зв`язку з вищевикладеним декларанту запропоновано у 10-ти денний термін надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості: висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару; виписку з бухгалтерської документації; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язані з договором, угодою, контрактом про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту).

Декларантом на вимогу митниці вказані документи не надано.

У зв`язку з неможливістю застосування другорядних методів визначення митної вартості з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта митну вартість визначено за резервним методом на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби, використавши вартість товару, зазначену у МД №UA807170/2020/51764 від 06.10.2020, тобто 5,1 дол. за 1 кг товару.

Таким чином, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, а також враховуючи відмову декларанта подавати інші документи, митницею прийнято рішення про коригування митної вартості №UA205050/2020/000086/2 від 10.10.2020, що, в свою чергу, слугувало підставою ля видання картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2020/01266.

Випуск товару у вільний обіг здійснено за МД від 10.10.2020 №UA205050/2020/048626 з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 Митного кодексу України.

ТзОВ ЮНІВЕРСАЛ ФІШ КОМПАНІ з додатковими документами на підтвердження заявленого рівня митної вартості до митниці в межах 80 днів з дня випуску товару не зверталось.

Вважає, що визначення митної вартості товару Волинською митницею Держмитслужби здійснено відповідно до статей 49-64 Митного кодексу України, Методичних рекомендацій, цінової інформації, наявної у митного органу, а тому прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товару від 10.10.2020 року №UA205050/2020/000086/2 є законним та обґрунтованим.

На підставі вищенаведеного просить відмовити у задоволенні позову повністю.

У відповіді на відзив від 01.02.2021 позивач вважає, що відзив є необґрунтованим та таким, що не спростовує доказів позивача, а фактично дублює оспорюване рішення без належного обґрунтування. У відзиві містяться доводи відповідача, на які позивач дав заперечення та спростування у позовній заяві.

Додатково звертає увагу на те, що відповідач посилається у відзиві на те, що за митною декларацією №UA205050/2020/048594 відбулося спрацювання профілю ризику, згенерованого АСАУР: « 105-2 - Контроль правильності визначення митної вартості товарів...», однак позивач критично ставиться до цієї обставини, оскільки у графі 33 оскаржуваного рішення відсутня така підстава для обґрунтування рішення про коригування митної вартості, а тому відповідач не може на неї і посилатися.

Крім того, митним органом не наведено дійсних підстав для витребування додаткових документів.

Вважає, що при обранні методу визначенні митної вартості митний орган не обґрунтував неможливість застосування певних другорядних методів, оскільки не навів цінову інформацію з ЄАІС про оформлення товарів, що мають ознаки, найбільш схожі на ознаки задекларованих товарів, та не пояснив з урахуванням положень статей 59, 60 Митного кодексу України у чому ця інформація не може бути взята за основу для визначення митної вартості.

Також у рішенні про коригування митної вартості товарів митним органом не зроблено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за одним із другорядних методів.

З урахуванням наведеного позивач позов підтримав у повному обсязі.

Ухвалою суду від 18 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 21.08.2017 між ТзОВ ЮНІВЕРСАЛ ФІШ КОМПАНІ (покупцем) та Компанією Coast Seafood AS (постачальник) укладено контракт № 2108/2017, за умовами якого постачальник поставляє, а покупець купує на умовах цього контракту його дії свіжоморожену та охолоджену рибу різних видів, морепродукти та інші продукти харчування, що в подальшому іменуються «Товар», вид, асортимент і кількість якого зазначається у специфікаціях та/або інвойсах, які являються невід`ємною частиною даного контракту. Ціна та вартість товару (в USD або Euro) узгоджуються між постачальником і покупцем і фіксуються в інвойсах та/або специфікаціях, із зазначенням номеру та дати даного контракту, які оформляються на кожну окрему поставку, та являються невід`ємною частиною даного контракту. Вартість товару включає вартість упаковки, наклеювання етикеток, оформлення товаросупровідної документації, податки та збори країни постачальника. Загальна вартість цього контракту становить загальну вартість товару, що поставлений протягом дії цього контракту відповідно до інвойсів та/або специфікацій, які є невід`ємною частиною цього контракту. Відповідно до умов цього контракту оплата за товар, що поставляється за цим договором здійснюється у Євро або USD на розрахунковий рахунок постачальника. Умови оплати кожної партії товару зафіксовані у інвойсах та/або специфікаціях, що супроводжують кожну поставку товару. Оплата за товар за цим контрактом вважається здійсненою в момент надходження грошових коштів, що підлягають оплаті на розрахунковий рахунок постачальника.

На виконання умов цього контракту позивачу поставлено товар «Лосось (сьомга) атлантичний охолоджений, з головою, з зябрами, з хвостом, патраний, якість SUP виду: SALMO SALAR, розмірний ряд: SUP 3-4 кг/шт. 793 коробів; загальна чиста вага нетто: 16975,50 кг, дата виготовлення: 06.10.2020 р. Виробник Coast Seafood AS, країна виробництва: Норвегія (No), торгова марка Coast Seafood AS. Маркування Coast Seafood AS Р.О. Вох 130, Maloy Brygge, 6701 Maloy, Norway», та відповідно до інвойса №5050660 від 06.10.2020 вартість товару становить 75 540,98 (USD) доларів США.

З метою здійснення митного оформлення товару декларантом подано митному органу митну декларацію від 10.10.2020 №UA205050/2020/048594, в якій визначено митну вартість товару в сумі 2191570,86 грн., що згідно курсу валюти, зазначеній в графі 23 декларації становить 77 485,57 (USD) доларів США, та включає вартість перевезення товару до кордону України.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації від 10.10.2020 №UA205050/2020/048594 митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: сертифікат якості від 06.10.2020 б/н; рахунок-фактуру (інвойс) від 06.10.2020 №5050660; автотранспортну накладну (CMR) від 06.10.2020 б/н; сертифікат про походження товару від 07.10.2020 №AY0476; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 08.10.2020 №1165; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.11.2019 б/н; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються від 21.08.2017 №2108/2017; договір (контракт) про перевезення від 20.02.2019 №8; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів... від 10.10.2020 №6067945.

На вимогу митниці від 10.10.2010 про надання додаткових документів, а саме: висновків про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями; за наявності інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару; виписки з бухгалтерської документації; договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаних з договором, угодою, контрактом про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), декларант надав додаткові документи, зокрема: копію експертної декларації країни-відправлення від 07.10.2020 №; лист від постачальника з обґрунтуванням ціни товару від 09.10.2020 б/н; прайс-лист на товар від 06.10.2020 б/н.

10.10.2020 Волинською митницею Держмитслужби відмовлено у митному оформленні вказаного товару, оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА205050/2020/01266 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2020/000086/2 від 10.10.2020.

Відповідно до графи 30 рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2020/000086/2 від 10.10.2020 митний орган визначив митну вартість в розмірі 86575,05 USD замість 77485,57 USD, що була заявлена декларантом.

Як убачається із графи 33 оскаржуваного рішення, згідно контракту №2108/2017 від 21.08.2017 товар поставляється фірмою Coast Seafood AS, а в CMR відправником вказано Havline Processing AS, Industrikajen 7, DK 9850 Hirstshals, Denmark. У зв`язку з перевіркою відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку з наявністю розбіжностей в поданих документах згідно ст. 53 МК України декларанту запропоновано в 10-ти денний термін надати вищенаведені документи, однак такі документи декларант не надав.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст. 60 МК України) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта митну вартість визначено за резервним методом згідно зі ст. 64 МК України. Відповідно до цінової інформації ЄАІС митна вартість становить: товар №1 (МД №UA807170/2020/51764 від 06.10.2020 5,1 дол./кг).

Крім того, Волинська митниця Держмитслужби також видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2020/01266.

Випуск товару у вільний обіг здійснено за митною декларацією від 10.10.2020 №UA205050/2020/048626 з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України від 13.03.2012 року №4495-VІ.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У свою чергу, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 55 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.12.2018 року у справі №821/110/18 зазначено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У графі 33 оскаржуваного рішення посадовою особою митного органу зазначено, що у зв`язку з наявністю розбіжностей в поданих документах щодо постачальника та відправника товару митна вартість товарів не може бути визнана за ціною контракту, та запропоновано надати додаткові документи. Однак суд звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні відповідач не вказав які саме виявлені неточності щодо складових митної вартості та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Крім того, враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 року у справі № 826/2313/16 та 13.06.2019 року у справі № 820/6315/15 суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. При цьому, єдиним обґрунтуванням в оскаржуваному рішенні вимоги про надання декларантом додаткових документів є наявність в митного органу інформації про митну вартість аналогічних товарів на підставі цінової інформації ЄАІС. При цьому, на думку суду, митним органом в оскаржуваному рішенні не обґрунтовано витребування від декларанта додаткових документів та їх вплив на числові значення складових митної вартості.

Інших зауважень щодо поданих декларантом документів для підтвердження митної вартості митним органом під час прийняття оскаржуваного рішення не зазначено.

Щодо вказаних представником відповідача у відзиві на позов розбіжностей у поданих декларантом документах суд зазначає наступне.

Позивачем надано митному органу контракт № 2108/2017 від 21.08.2017 про поставку товару, де постачальником зазначено компанію Coast Seafood AS, а в наданій автотранспортній накладній (CMR) від 06.10.2020 б/н відправником вказано Havline Processing AS, Industrikajen 7, DK 9850 Hirstshals, Denmark. З цієї автотранспортної накладної слідує, що товар відправлявся позивачу як покупцю товару третьою особою на замовлення постачальника (Coast Seafood AS), що не суперечить умовам контракту №2108/2017 від 21.08.2017. Тобто, з наведеного слідує, що постачальником товару залишається компанія Coast Seafood AS, а не компанія Havline Processing AS, яка є відправником товару в інтересах цього постачальника. При цьому, обсяг товару (вага), зазначений у інвойсі від 06.10.2020 №5050660 відповідає обсягу, зазначеному в автотранспортній накладній (CMR) від 06.10.2020 б/н, при цьому, загальна вартість товару відображена лише в даному інвойсі та відсутня в автотранспортній накладній, що виключає розбіжності між даними документами щодо ціни товару. До того ж, митним органом не доведено, що розбіжності у згаданих документах щодо постачальника та відправника товару вплинули на правильність визначення митної вартості.

Суд вважає, що в порушення частини 3 статті 53 МК України відповідач безпідставно витребував у позивача додаткові документи для підтвердження числових значень митної вартості, оскільки подані митному органу документи не містили розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містили наявних ознак підробки та містили всіх відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

До того ж, митний орган, витребовуючи додаткові документи, обмежився фактично формальним переписом документів з положень ч. 3 ст. 53 МК України, не вказавши котрих саме документів недостатньо для підтвердження числових значень митної вартості.

На думку суду, позивачем у відповідності до вимог статей 52, 53 МК України подано всі необхідні документи для митного оформлення зазначеного товару за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в частині третій статті 53 МК України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Водночас на вимогу відповідача позивач додатково надав митному органу для підтвердження митної вартості прайс-лист від постачальника товару компанії Coast Seafood AS від 06.10.2020, де вказано, що вартість за 1 кг товару становить 4,45 USD, що відповідає ціні, зазначеній у згаданому інвойсі. Також позивач надав відповідачу лист компанії Coast Seafood AS від 09.10.2020 б/н, де постачальник проінформував, що у зв`язку з великим замовленням охолодженого лосося (3 траки) згідно з інвойсами №№5050654, 5050655, 5050660 від 06.10.2020 позивач зміг підтвердити нижчу ціну на дане замовлення, а саме 4,45 дол./кг.

Посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС Держмитслужби України, а саме на вартість аналогічного товару, задекларованого іншим суб`єктом господарювання у МД №UA807170/2020/51764 від 06.10.2020 за ціною 5,1 дол./кн. не є доказом заниження позивачем митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару за ціною договору.

Слід зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДФС (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості довести задекларовану митну вартість.

Щодо цього питання, Верховний Суд сформував правову позицію, зазначивши, що «формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню» (постанови від 21.02.2018 у справі №820/17417/14, від 04.09.2018 у справі №818/1186/17).

Згідно ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частиною першою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Частиною другою статті 64 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відтак, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

10.04.2008 Законом України №250-VІ ратифіковано протокол про вступ України до Світової організації торгівлі та про приєднання України до угоди про Світову організацію торгівлі.

Визначення митної вартості оцінюваних товарів з використанням резервного методу має відповідати принципам та положенням статті VII ГАТТ Оцінка товару для митних цілей та Угоди про застосування статті VII ГАТТ.

Відповідно до статті VІІ п. 2 (а) Генеральної угоди по тарифам і торгівлі 1947 року оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних цінах.

Пунктом 2 (b) даної статті Генеральної угоди по тарифам і торгівлі 1947 року передбачено, що під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Якщо дійсна вартість може бути визначена відповідно до пункту (b), оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті, який може бути встановлений (пункт 2 (с)).

Відповідно до додатка 1 до статті VII формування пунктів (a) і (b) дозволяє стороні, що домовляється, одноманітно визначати вартість для митних цілей або на підставі цін окремого експортера на імпортний товар, або на підставі загального рівня цін на подібний (аналогічний) товар.

Отже, за правилами ГАТТ для цілей митного оформлення товару за резервним методом під митною вартістю товару розуміється ціна такого товару, за яку він продається чи пропонується до продажу в імпортуючій країні.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

В той же час, доказів того, що відповідач провів необхідну консультацію у належний спосіб, матеріали справи не містять. Саме лише посилання на проведення консультації не можна вважати таким, що відповідає нормам закону.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Наявність лише посилання на митну декларацію від 06.10.2020 МД №UA807170/2020/51764, вказана в якій митна вартість була взята за основу для визначення спірної митної вартості без наведення пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо не може бути обґрунтованою підставою для коригування митної вартості.

Суд звертає увагу, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. Контролюючий орган не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у розмірі 86575,05 доларів США. Крім того, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. У свою чергу, декларант надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товарів, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо непідтвердження обставин відчуження позивачу продавцем товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Тому з огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України рішення у спорі належить прийняти на користь позивача, а не суб`єкта владних повноважень. Оскільки рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 10.10.2020 №UA205050/2020/000086/2 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, тому його з врахуванням вимог статті 245 КАС України слід визнати протиправним та скасувати.

Як наслідок цього підлягає визнанню протиправною та скасуванню карка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2020/01266.

Отже, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 4204,00 грн., що був сплачений квитанцією № 34520355-1 від 22.12.2020.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA205050/2020/000086/2 від 10.10.2020 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2020/01266.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЮНІВЕРСАЛ ФІШ КОМПАНІ сплачений судовий збір в сумі 4204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ЮНІВЕРСАЛ ФІШ КОМПАНІ (08300, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Головатого, будинок 83, ).

Відповідач: Волинська митниця Держмитслужби (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ).

Суддя В.Д. Ковальчук