Справа № 120/1069/21-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 лютого 2021 р. Справа № 120/1069/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Сало Павло Ігорович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2021 поштовими засобами зв`язку до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про:

- визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 28.02.2020 за № 94 про відмову позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі заяви позивача від 21.02.2020 та довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області від 19.02.2020 № 4-35/0307 про розмір суддівської винагороди;

- зобов`язання відповідача провести позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області від 19.02.2020 № 4-35/0307 про розмір суддівської винагороди, у розмірі 90% заробітку судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Перевіривши вказану позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач оскаржує рішення відповідача за № 94 від 28.02.2020 про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, прийняте за результатами розгляду заяви позивача від 21.02.2020.

Водночас позовна вимога зобов`язального характеру (про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці) є похідною вимогою, задоволення якої залежить від задоволення основної позовної вимоги про скасування вищевказаного рішення.

Як зазначає позивач, про оскаржуване рішення пенсійного органу він фактично дізнався 14.05.2020, коли отримав його копію.

Отже, за відсутності інших відомостей, встановлений законом шестимісячний строк для звернення позивача до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів необхідно обчислювати з 14.05.2020.

Втім, з відповідним позовом позивач звернувся до суду лише 08.02.2021 (згідно зі штампом на поштовому конверті), тобто з пропущенням строку звернення до адміністративного суду, та при цьому не подав заяви про його поновлення з доказами поважності причин пропуску такого строку.

У позовної заяви позивач зазначає, що, на його думку, у спорах щодо соціального захисту строки звернення до суду не застосовуються, що підтверджується постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18.

Однак суд не може погодитися з такими доводами та зазначає, що підстави цього позову, насамперед, ґрунтуються на Рішенні Конституційного Суду України від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020. Водночас прийняття Конституційним Судом даного рішення стало для позивача приводом для звернення до відповідача з заявою від 21.02.2020, у якій поставлено вимогу про виконання вимог закону та проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

При цьому, як видно з обґрунтування позовних вимог, сам позивач визнає, що підставою для перерахунку його довічного грошового утримання є заява від 21.02.2020 та додана до неї довідка Територіального управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області від 19.02.2020 № 4-35/0307, якою визначається новий (більший) розмір суддівської винагороди для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 (справа № 510/1286/16-а) зазначила: "Визначаючи початок перебігу строку звернення до суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку".

Таким чином, ураховуючи, що позивач, дізнавшись про прийняте Конституційним Судом України рішення від 19.02.2020, уважав, що таке рішення стане підставою для проведення перерахунку та виплати йому щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, і з цією метою звернувся з заявою до відповідача від 21.02.2020, то, на думку суду, саме після отримання позивачем рішення про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання слід обчислювати початок перебігу строку звернення до суду з цим позовом.

Тобто, отримавши 14.05.2020 рішення відповідача за № 94 від 28.02.2020, позивач не міг не знати про порушення його права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку з наданою пенсійним органом відмовою.

Однак з позовом про оскарження вказаного рішення позивач звернувся до суду лише 08.02.2021, а, отже, пропустив шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України.

Посилання позивача на висновки Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18 суд до уваги не бере, оскільки наведені у цьому рішенні висновки стосуються спорів, пов`язаних з відновленням виплати пенсії за віком громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009.

Так, проаналізувавши положення національного законодавства, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за встановлених у справі обставин (виплата позивачу пенсії не була відновлена пенсійним органом, незважаючи на визнання неконституційними норми тих законів, на підставі яких було припинено її виплату) обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим, а відновлення виплати пенсії має проводитися з дати ухвалення Рішення Конституційним Судом України від 07 жовтня 2009 року у справі № 25-рп/2009 без обмеження її виплати жодними строками (пункти 61-78).

Отже, висновки Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18 щодо застосування строків звернення до суду не є релевантними щодо спірних правовідносин у цій справі.

Натомість правова позиція, сформована у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а, свідчить про необхідність застосування строку звернення до адміністративного суду у даному випадку.

В силу положень ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Водночас вказаних вимог позивач не виконав та разом з позовною заявою не подав клопотання (заяву) про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, за змістом частини першої, другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з наданням позивачу часу для усунення виявлених судом недоліків шляхом подання до суду заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 160, 161, 169, 171, 256, 293, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, протягом 10 (десяти) днів з дня отримання її копії, шляхом подання досуду заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

3. Копію ухвали надіслати позивачу для відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Сало Павло Ігорович