Справа № 200/1480/20-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року справа № 200/1480/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гайдара А.В., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., при секретарі судового засідання Харечко О.П., за участю представника відповідача Сенникова А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «КОНТІ» на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі № 200/1480/20-а (головуючий І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом Приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «КОНТІ» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «КОНТІ» (далі позивач) до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, внаслідок чого: визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Донецькій області щодо неподання до органу ДКС України висновку із зазначенням суми надмірно сплачених грошових зобов`язань з земельного податку в сумі 8973,67 гривень та орендної плати за землю в сумі 2480956,46 гривень, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ПрАТ «ВО «КОНТІ»; зобов`язано Головне управління ДПС у Донецькій області подати до органу ДКС України висновок про повернення сум надмірно сплачених грошових зобов`язань з земельного податку в сумі 8973,67 гривень та орендної плати за землю в сумі 2480956,46 гривень, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ПрАТ «ВО «КОНТІ»; стягнуто з Головного управління ДПС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «КОНТІ» судові витрати з судового збору у розмірі 21020,00 гривень.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року набрало законної сили 21 липня 2020 року відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду, якою апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишено без задоволення, рішення залишено без змін.

10 грудня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду від приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «КОНТІ» надійшло клопотання, в якому заявник просив встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області подати звіт про повне виконання судового рішення та накласти на керівника Головного управління ДПС у Донецькій області штраф.

В обґрунтування клопотання заявник зазначав, що 21 липня 2020 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року набрало законної сили, проте не виконується Головним управлінням ДПС у Донецькій області.

Заявник звернувся до Головного управління ДПС у Донецькій області з листом від 31 серпня 2020 року № 346/11, в якому просив повідомити про стан виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/1480/20-а, зокрема дату подання до органу ДКС України висновку про повернення сум надмірно сплачених грошових зобов`язань. Листом від 02 жовтня 2020 року № 76103/10/05-9-04-17 Головне управління ДПС у Донецькій області просило надати повторну заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі № 200/1480/20-а.

07 жовтня 2020 року заявник повторно звернувся до Головного управління ДПС у Донецькій області з заявою про повернення сум надмірно сплачених грошових зобов`язань, проте станом на 08 грудня 2020 року суми надмірно сплачених грошових зобов`язань, що підлягають відшкодуванню з бюджету на користь заявника не повернуто.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у задоволенні клопотання приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «КОНТІ» про встановлення судового контролю та надання звіту про виконання судового рішення в адміністративній справі № 200/1480/20-а за позовом приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «КОНТІ» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про встановлення судового контролю. Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення у цій справі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення судового контролю, суд першої інстанції дійшов висновку, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття судового рішення у справі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами частин 1 та 2 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

Підставами їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові ВС від 03.04.2019 року у справі № 820/4261/18.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого ст. 382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.

Матеріали справи свідчать, що станом на дату звернення позивача з клопотанням про встановлення судового контролю за судовим рішенням, та розгляду клопотання, рішення суду не було виконано. Докази які б підтверджували виконання відповідачем зазначеного судового рішення матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд при розгляді справи вважає за необхідне керуватися правовою позицією Великої Палати Верховного Суду та задовольнити заяву про встановлення судового контролю.

Крім того, суд вважає помилковим посилання суду першої інстанції як на підстави відмови у задоволенні заяви на не надання позивачем разом із заявою жодних доказів звернення отриманого ним виконавчого листа до примусового виконання в порядку, визначеному Законом № 1404-VIII, оскільки процесуальним законодавством не визначено таких вимог для встановлення судового контролю, як подання виконавчого листа до примусового виконання.

Наведеним підтверджуються доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права, що є безумовною підставою для її скасування.

Разом з тим, колегія суддів вважає передчасною вимогу заявника про накладення на керівника Головного управління ДПС у Донецькій області штрафу, оскільки штраф може бути накладено лише за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень.

За положенням частини 1, 3 статті 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, його висновки не відповідають обставинам справи, тому судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали та часткове задоволення заяви з встановлення судового контрою.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «КОНТІ» на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі № 200/1480/20-а задовольнити частково.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі № 200/1480/20-а - скасувати.

Заяву Приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «КОНТІ» про встановлення судового контролю за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі № 200/1480/20-а задовольнити частково.

Застосувати судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 200/1480/20-а шляхом зобов`язання Головного управління ДПС у Донецькій області подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі № 200/1480/20-а у місячний строк з дня отримання копії цієї постанови.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 16 лютого 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач А.В. Гайдар

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв