Справа № 520/17703/2020
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 лютого 2021 року № 520/17703/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі по тексту - відповідач-1, ГУ МВСУ в Харківській області), Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі по тексту - відповідач-2, ГУ ДМС в Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 16.10.2010 року про скасування рішення Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 03.04.2006 року про оформлення набуття громадянства України громадянином Республіки Вірменії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- вирішити питання про повернення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснених ним судових витрат.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ГУ ДМС України в Харківський області письмовою відповіддю № 6301.6.2- 20547/63.3-20 від 17.11.2020 року наданою адвокату Вітер Г.Р. на адвокатський запит №АЗ-165/20 від 10.11.2020 року зазначає, що рішенням ГУ МВС України в Харківській області від 16.10.2010 року скасовано рішення У МВС України в Харківської області від 03.04.2006 року про набуття громадянство України громадянином Республіки Вірменії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст. 21 Закону України «Про громадянство України» унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей.

До відповіді № 6301.6.2-20547/63.3-20 від 17.11.2020 року ГУ ДМС України в Харківський області надано копію рішення ГУ МВС України в Харківській області від 16.10.2010 року скасовано рішення УМВС України в Харківської області від 03.04.2006 року про набуття громадянство України громадянином Республіки Вірменії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст. 21 Закону України «Про громадянство України» унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей.

Вважає рішення ГУ МВС України в Харківській області від 16.10.2010 року про скасування рішення УМВС України в Харківської області від 03.04.2006 року про набуття громадянство України громадянином Республіки Вірменії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст. 21 Закону України «Про громадянство України» унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей протиправним таким, що грубо порушує законодавство України, порушує права, свободи та законні інтереси позивача. У зв`язку з чим просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач-1, ГУМВС в Харківській області, подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що при заповненні заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, позивач в графі 7 заяви «Чи проживали Ви раніше постійно на території України», - зазначив «Так». В якості підтвердження свого постійного проживання на території України, позивач надавав рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 13.02.2006, яким встановлено факт проживання ОСОБА_1 на території Вовчанського району Харківської області з грудня 1990 року.

В заяві позивач зазначив, що достовірність викладених у заяві відомостей і дійсність поданих документів він підтверджує, а також під його підпис йому повідомлено, що в разі подання завідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів він втратить громадянство на підставі ст. 21 Закону України «Про громадянство України». 03.04.2006 ВГІРФО УМВС України в Харківській області було прийняте рішення про набуття позивачем громадянства України згідно зі ст. 8 Закону.

Однак в подальшому було встановлено, що рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 13.02.2006 по справі № 2-64-06 про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території Вовчанського району Харківської області судом не приймалось.

16.10.2010 УГІРФО ГУМВС України в Харківській області складено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України позивачем. 16.10.2010 УГІРФО ГУМВС України в Харківській області прийнято рішення про скасування рішення ГУМВС України в Харківській області від 03.04.2006 про набуття громадянином ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням в зв`язку з тим, що громадянство України було набуто внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей з боку позивача.

Зазначає, що ГУМВС України в Харківській області на підставі об`єктивних доказів було прийняте законне рішення про скасування рішення про набуття громадянства України ОСОБА_1 , відповідно до вимог Закону України «Про громадянство України».

Відповідач-2, ГУ ДМС в Харківській області, подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що ГУ МВС України в Харківській області було прийняте законне рішення про скасування рішення про набуття громадянства України ОСОБА_1 , відповідно до вимог Закону України «Про громадянство України».

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій надав додаткові пояснення щодо аргументації позовних вимог та просив суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Ленінакан, республіки Вірменія.

03.04.2006 року рішенням УМВС України в Харківській області громадянин республіки Вірменії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув громадянство України за територіальним походженням згідно зі ч. 1 ст. 8 Закону України від 18.01.2001 року «Про громадянства України».

14.03.2006 року громадянину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ВГІРФО УМВС України в Харківський області надано довідку «Про реєстрацію особи громадянином України» № 60125

Так довідкою ВГІРФО ГУМВС України в Харківський області «Про реєстрацію особи громадянином України» № 60125 визначено, що громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 набув громадянство України на підставі частини 1 ст. 8 Закону України від 18.01.2001 року «Про громадянства України» і є громадянином України з 08.12.2008 року.

24.03.2006 року Роганським СВМ УМВС України в Харківський області громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 документовано паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с.25-26).

24.03.2006 року Роганським СВМ УМВС України в Харківський області зареєстровано місце проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1

28.04.2009 року Роганським СВМ УМВС України в Харківський області, після проведеної усіх необхідних перевірок, визначених законодавством України, в паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 24.03.2006 року Роганським СВМ УМВС України в Харківський області на ім`я громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 було здійснено вклеювання його фотокартки у зв`язку із досягненням 25-річного віку.

В межах надання відповіді на адвокатський запит АЗ-№ 165/20, позивачу стало відомо, що рішенням ГУ МВС України в Харківській області від 16.10.2010 року скасовано рішення УМВС України в Харківської області від 03.04.2006 року про набуття громадянство України громадянином Республіки Вірменії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст. 21 Закону України «Про громадянство України» унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей (а.с.28).

З подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України від 16.10.2010 встановлено, що, відповідач-1 обґрунтовує своє рішення із посиланням на відповідь Вовчанського районного суду Харківської області № 7870 від 06.10.2010 року, якою повідомлено, що заява про встановлення факту постійного проживання громадянина ОСОБА_1 на території України до суду не надходила і рішення по заяві не приймалось (а.с.30).

Таким чином, відповідачем-1 було встановлено, що рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 13 лютого 2006 року по справі № 2-64-06 про встановлення факту проживання позивача на території Вовчанського району Харківської області з грудня 1990 року, не приймалось.

16.10.2010 року Головним управлінням МВС України в Харківській області прийнято рішення про скасування рішення від 03.04.2006 р. про набуття гр-на ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням у зв`язку з тим, що громадянство України набуто унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей (а.с.31).

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.25 Конституції України, громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про громадянство України" громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Порядок набуття громадянства України за територіальним походженням встановлений статтею 8 Закону України "Про громадянство України".

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України" особа, яка сама або хоча б один з її батьків, дід чи баба, повнорідні брат чи сестра народилися або постійно проживали до 16 липня 1990 року на території, яка стала територією України відповідно до статті 5 Закону України "Про правонаступництво України", а також на інших територіях, що входили до складу Української Народної Республіки, Західно-Української Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, що взяв зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її діти реєструються громадянами України.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 215).

Відповідно до пунктів 89-90 Розділу IV Порядку № 215, зокрема, головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про громадянство України" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Міністерство закордонних справ України, дипломатичні представництва та консульські установи України здійснюють такі повноваження, зокрема приймають рішення про оформлення набуття громадянства України особами за підставами, передбаченими пунктами 1, 2, 4-10 статті 6 цього Закону.

Вищезазначеними приписами законодавцем встановлено, що обов`язковою умовою прийняття компетентним органом відповідного рішення про оформлення набуття особою громадянства України є перевірка відповідності оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України.

Так, приймаючи 03.04.2006 р. рішення про набуття громадянства України ОСОБА_1 , ГУ МВС України в Харківській області була перевірена відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України.

Рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України (стаття 21 Закону України "Про громадянство України").

Як слідує з матеріалів справи, рішення про набуття громадянства України позивачем скасовано внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей.

Посилання представників відповідачів на правомірність прийняття оскаржуваного рішення ГУ МВС в Харківській області в зв`язку з поданням позивачем неправдивих відомостей про факт проживання його на території України, а саме на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 13.02.2006 р., якого не існує, суд вважає необґрунтованими, оскільки належними доказами даний факт не підтверджено.

Посилання відповідача на лист Вовчанського районного суду Харківської області від 06.10.2010 р. про відсутність рішення відносно ОСОБА_1 про встановлення факту його проживання на території України, в розумінні ч. 2 ст. 74 КАС України, не є допустимим доказом подання позивачем до ГУ МВС України в Харківській області свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, як підстави для прийняття оскаржуваного рішення.

Аналогічний висновок висловлено Верховним Судом в постанові від 24.10.2019 по справі №2040/7797/18.

Суд зазначає, що обставини проживання позивача на території України не були досліджені відповідачем-1 під час прийняття рішення про скасування громадянства України позивача, а інформація у листі Вовчанського районного суду Харківської області не спростовує факт проживання позивача на території України з 1990 року по 2006 рік.

В матеріалах справи наявні адвокатські запити адвоката позивача щодо надання інформації.

10.11.2020 року адвокат Вітер Г.Р. , у рамках надання правничої допомоги позивачу звернувся до ГУ ДМС України в Харківський області із адвокатським запитом №АЗ-165/20, яким просив: "Повідомити стан чинності на теперішній час рішення про набуття громадянства України громадянином Республіки Вірменія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У разі втрати чинності (скасування, припинення) на теперішній час громадянства України громадянином Республіки Вірменія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 надати копію рішення про втрату (скасування, припинення) громадянства України.

У разі втрати чинності (скасування, припинення) на теперішній час громадянства України громадянином Республіки Вірменія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 надати копію висновку на підставі якого прийнято рішення" (а.с.28).

ГУ ДМС України в Харківський області письмовою відповіддю № 6301.6.2- 20547/63.3-20 від 17.11.2020 року наданою адвокату Вітер Г.Р. на адвокатський запит №АЗ-165/20 від 10.11.2020 року зазначає, що рішенням ГУ МВС України в Харківській області від 16.10.2010 року скасовано рішення У МВС України в Харківської області від 03.04.2006 року про набуття громадянство України громадянином Республіки Вірменії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст. 21 Закону України «Про громадянство України» унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей.

До відповіді № 6301.6.2-20547/63.3-20 від 17.11.2020 року ГУ ДМС України в Харківський області надано копію рішення ГУ МВС України в Харківській області від 16.10.2010 року скасовано рішення УМВС України в Харківської області від 03.04.2006 року про набуття громадянство України громадянином Республіки Вірменії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст. 21 Закону України «Про громадянство України» унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей.

Відповідачем не надано доказів порушення кримінальних справ та відповідних вироків суду щодо підроблення рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 13.02.2006 року.

При цьому, посилання відповідача у оскаржуваному рішенні на інформацію Вовчанського районного суду Харківської області від 06.10.2010 № 7870 є необґрунтованими, оскільки даний лист лише підтверджує інформацію про відсутність такого провадження, але не підтверджує факт підробки рішення суду.

Доказів здійснення відповідачем перевірки, встановлення та підтвердження вказаних у листі обставин, матеріали справи не містять.

Обов`язок доказування або виправлення помилок та недоліків (у випадку якщо такі мали місце) покладається виключно на державний орган, що приймав рішення, та ні в якому разі не є підставою для обмеження у правах та свободах, або незаконному позбавленню громадянства України.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19.12.2019 у справі № 815/3575/15 (№К/9901/24527/18), від 28.02.2020 у справі № 520/4398/19 (№К/9901/31435/19).

Крім того, суд зазначає, що при прийнятті рішення про оформлення набуття громадянства України позивачем ГУ МВС України в Харківській області була проведена перевірка наявності підстав для оформлення набуття громадянства України та не виявило підстав для відмови.

Проте, відповідач-1 за наявності тих самих обставин, що слугували підставою для прийняття рішення про оформлення набуття громадянства України позивачем, без встановлення будь-яких винних дій з боку позивача, прийняв рішення про скасування такого рішення.

При перевірці судом відповідності оспорюваного рішення критерію пропорційності, а саме дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод ті інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, суд дійшов висновку про його непропорційність, оскільки для особи позивача та членів його сім`ї скасування рішення про оформлення набуття громадянства України позивачем має наслідком повну зміну способу життя родини, в складі якої неповнолітні діти.

Навіть якщо в 2006 році позивачу оформлено громадянство України через помилку або зловживання посадових осіб суб`єкта владних повноважень, перекладати тягар вкрай негативних наслідків такої помилки або зловживання на особу (позивача у справі) є неприпустимим. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincovd and Pine v. the Czech Republic), заява №36548/97. пункт 58. ECHR 2002-VIII).

Суд вважає, що відповідачем, крім іншого, не дотримано одного з елементів критерію "необхідності у демократичному суспільстві", а саме - принципу пропорційності, який, в свою чергу, вимагає встановлення балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, що призвело до негативних наслідків для позивача за відсутності будь-якої вини останнього. У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово робив визначення критерію "необхідності у демократичному суспільстві". Так, за практикою Суду при визначенні питання "необхідності у демократичному суспільстві" держави користуються певною свободою розсуду, межі якої залежать від сфери, що вступає в конфлікт з гарантованим правом.

ЄСПЛ оцінює пропорційність обмежень, застосованих до права на повагу до сімейного життя, по відношенню до легітимної мети, якої прагнуть досягти сторони при застосуванні таких обмежень.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем в даній справі не доведено правомірність і обґрунтованість прийнятого рішення.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та аргументам сторін, які впливають на результат вирішення спору.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно статті 139 КАС України.

Керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 16.10.2010 року про скасування рішення Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 03.04.2006 року про оформлення набуття громадянства України громадянином Республіки Вірменії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15 лютого 2021 року.

Суддя Бадюков Ю.В.