Справа № 932/2455/20
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/2455/20
Провадження № 2а/932/604/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Пшеничного Владислава Олександровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

27.02.2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гусакова О.Б. звернулась до суду із адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністратвине правопорушення серії ЕАК №2136065 від 20.02.2020 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, витрати по справі покласти на відповідача, зокрема витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20.02.2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень за ч. 1 ст. 122 КпАП України за те, що він, рухаючись по вул. Гоголя, 17 в м. Дніпрі, керуючи транспортним засобом Honda CR-V, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 4.4, чим порушив п. 8.4.г. Правил дорожнього руху. Вказав, що не згоден з таким рішенням інспектора поліції та вважає постанову незаконною та протиправною, оскільки був зупинений ОСОБА_1 , а не як вказано в постанові ОСОБА_2 , до того ж він рухався по вул.Чернишевського в м. Дніпрі вниз, на перехресті з вул.Гоголя повернув праворуч на вул.Гоголя і прямував по цій вулиці, де був зупинений біля будинку 17, на цьому перехресті дозволяється повертати праворуч, не встановлено дорожнього знаку 4.4, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, якого він не скоював, є безпідставним. При притягненні позивача до адмінвідповідальності крім іншого були порушені його права виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, зважаючи на те, що позивач є громадянином Грузії, який не володіє українською мовою, а також потребує правової допомоги, вимогу позивача щодо надання відеозапису правопорушення інспектор поліції не виконав.

Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями зазначена цивільна справа перебувала в провадженні судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_3 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 у відставку, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду від 12.10.2020 року за № 374 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2020 року справу передано 26.10.2020 року в провадження судді Кудрявцевої Т.О.

Ухвалою суду від 27.10.2020 року вищезазначена справа прийнята в провадження суддею Кудрявцевою Т.О., розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ухвалою встановлено сторонам - позивачу та відповідачу, строк на подання заяв по суті справи.

Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження у справі, разом із позовом, отримано 24.11.2020 року, на що вказує рекомендоване поштове повідомлення із штрих-ідентифікаторами №№ 089/0897. Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву. Третьою особою суду надано письмове пояснення щодо позову.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про наступне.

Як встановлено судом, постановою від 20.02.2020 року серії ЕАК № 2136065 у справі про адміністративне правопорушення інспектором роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом Пшеничним В.О. на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України. Як зазначено в постанові, водій ОСОБА_4 , рухаючись по вул.Гоголя,17 в м. Дніпрі, керуючи транспортним засобом Honda CR-V, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 4.4, чим порушив п. 8.4.г Правил дорожнього руху, в ідеозапису вказаного правопорушення суду не надано. При цьому позивач зазначені в постанові як ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 283 КпАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Частиною 4 ст. 283 КпАП України передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності з вимогами ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частина 1 ст. 122 КпАП України встановлює відповідальність, зокрема за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до п.п. г п.8.4. Правил дорожнього руху України дорожні знаки поділяються на групи: а зокрема г) наказові знаки, які показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Згідно до Правил дорожнього руху України знак 4.4 "Рух прямо або праворуч" дозволяє рух лише прямо або праворуч. Дія знака не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами, дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким він встановлений.

Відповідно до вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З наведених положень чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. На ОСОБА_4 інспектором поліції накладено адміністративне стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, у розмірі 255 гривень, як на водія, який, рухаючись по вул.Гоголя,17 в м. Дніпрі, керуючи транспортним засобом Honda CR-V, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 4.4, чим порушив п. 8.4.г. Правил дорожнього руху. Позивач не погодився із цією постановою, посилаючись на те, що не порушував вимоги дорожнього знаку 4.4, а відповідач не надав доказів, що підтверджують правомірність його постанови.

У силу принципу презумпції невинуватості, що діє в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Керуючись нормами ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено самого факту невиконання позивачем вимог дорожнього знаку 4.4 «Рух прямо або праворуч». Зазначена постанова була винесена відповідачем без дотримання права позивача виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, зважаючи на те, що позивач є громадянином Грузії, який не володіє українською мовою, а також потребує правової допомоги, що не спростовано відповідачем.

Внаслідок недоведеності факту порушення позивачем вищенаведених вимог Правил дорожнього руху України, та не надання відповідачем доказів правомірності його дій з винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді накладення на нього штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування оспорюваної ним постанови підлягають задоволенню.

Також, у позові позивач просить понесені ним судові витрати по справі, а зокрема, витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн. покласти на відповідача. В обгрунтування цих вимог представник позивача посилається на те, що позивач є громадянином Грузії, який не володіє українською мовою, а також потребує правової допомоги, для вирішення цього спору позивач уклав договір з адвокатом Гусаковою О.Б. на здійснення правничої допомоги щодо захисту інтересів у судовій справі без обмеження повноважень для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення без пеки дорожнього руху, серія ЕАК № 2136065 від 20.02.2020 року. Вартість послуг склала 13 000,00 грн., які позивач сплатив повністю, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 20.02.2020 року, квитанцією про сплату послуг адвоката від 21.02.2020 року та актом виконаних робіт від 21.02.2020 року.

В наданому суду письмовому поясненні представник третьої особи заперечував проти стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління понесених позивачем витрат на правничу допомогу, посилаючись на необгрунтованість таких вимог та відсутність належних доказів, що підтверджують фактичне надання фахівцем у галузі права відповідних послуг та їх прийняття позивачем.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відповідності до ч.9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до ч.3 цієї статті, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною першої ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

У відповідності до ч.3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 5, 6, 7 ст. 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч.1-5 ст. 242 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається із матеріалів справи, 20.02.2020 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_5 укладено договір про надання правової допомоги № 12. Відповідно до п.1 цього договору за дорученням позивача адвокат Гусакова О.М. прийняла на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 правову допомогу щодо захисту інтересів у судовій справі для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАК 2136065 від 20.02.2020 року. У відповідності до п.2, 3, 5 після виконання своїх зобов`язань за договором адвокат підписує з клієнтом Акт виконаних робіт. цього договору адвокат зобов`язалася здійснити консультування щодо порушених прав клієнта, виконати усний аналіз спору та документів, підготувати заяви по суті, здійснити представництво інтересів клієнта в суді; вартість гонорару за договором становить 1700,0 грн. за годину.

Відповідно до «Додаткової угоди до договору про надання правової допомоги № 12 від 20.02.2020 року» від 20.02.2020 року, укладеної між адвокатом Гусаковою О.Б. та ОСОБА_1 , сторони вирішили укласти додаткову угоду про зміну п.2 Договору з викладенням його в наступній редакції: «2. Права та обов`язки Адвоката. 2.1. Адвокат має право діяти без обмеження повноважень. 2.2. Обов`язки адвоката: 2.2.1. здійснити консультування щодо порушених прав клієнта; 2.2.2. виконати усний аналіз спору та документів; 2.2.3. підготувати заяви по суті; 2.2.4. підготувати процесуальні заяви; 2.2.5. здійснити представництво інтересів клієнта в суді».

Відповідно до «Акту прийому-передачі виконаних робіт по договору №12 про надання правничої допомоги від 20.02.2020 року» від 21.02.2020 року адвокатом ОСОБА_5 надавались позивачу наступні послуги: надана консультація, тривалістю тридцять хвилин, підготовлено позовну заяву (сім годин тридцять хвилин), а всього на надання зазначених послуг витрачено 8 годин роботи, виходячи із розрахунку та умов договору - 1700,0 грн. за годину. х 8 годин = 13600,00 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 08 від 21.02.2020 року ОСОБА_1 сплатив адвокату ОСОБА_5 кошти у розмірі 13600,00 грн. за договором №12 від 20.02.2020 року.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у вказаному вище розмірі, до позову також додано копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серії адвоката ОСОБА_5 АЕ № 1015004 від 20.02.2020 року, копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю адвокатом ОСОБА_5 .

Посилаючись на зазначене, представник позивача у позові зазначає про наявність підстав для вирішення питання про стягнення на користь позивача понесених ним витрат на правничу допомогу у розмірі 1300,00 грн. і це питання вирішується судом в межах заявлених вимог.

Вирішуючи питання щодо розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню на користь позивача, суд вважає наступне.

Як вбачається з Акту прийому-передачі виконаних робіт по договору №12 від 21.02.2020 року, на підготовлення позовної заяви від імені позивача адвокатом витрачено 7 годин 30 хвилин, що оцінено в 12 750,00 грн. (13600 грн. - 850,00 грн. (витрачений час та консультацію). Проте підготовка представником позивача позовної заяви на семи сторінках від імені позивача вочевидь не вимагала від адвоката витрат часу у вказаному обсязі, як зазначено в акті виконаних робіт.

Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному позивачем розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Зазначені висновки викладено в Додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св16), в постановах Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31.07.2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (надання консультації, підготовки позовної заяви), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру до 3 000,00 грн.

Таким чином, відповідно до ст. 139, 143 КАС України суд вважає необхідним стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, , понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн.

Також за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, , підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 132-134, 139, 142-143, 243-246, 251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Пшеничного Владислава Олександровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2136065 від 20.02.2020 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, , понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, , судовий збір на користь держави в розмірі 840,80 грн.

В задоволенні решти вимог позовної заяви - позивачу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева