Справа № 520/14472/2020
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"08" лютого 2021 р. № 520/14472/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Ліпчанська Я.В.

представника позивача - Кріуліна К.В.,

представника відповідача - Литвинова С.В.,

представника відповідача - Коротун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради (м. Харків, вул. Валентинівська, 27 Г)
до Північно-східного офісу Держаудитслужби (м. Харків, м. Свободи, 5)
про визнання протиправним та скасування висновку ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради, звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати висновок Північно-східного офісу Держаудитслужби від 06.10.2020 про результати моніторингу закупівлі № UA-2019-11-26-000997-с, яка проведена Управлінням освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради.

В обґрунтування позову зазначено, що висновок Північно-східного офісу Держаудитслужби від 06.10.2020 про результати моніторингу закупівлі № UA-2019-11-26-000997-с є протиправним та таким, що винесений з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судове засідання з`явилися, щодо задоволення позовних вимог заперечували зазначивши, що висновок Північно-східного офісу Держаудитслужби від 06.10.2020 про результати моніторингу закупівлі № UA-2019-11-26-000997-с є законним та таким, що не підлягає скасуванню, оскільки відповідач діяв з дотриманням норм чинного законодавства України.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачем - Управлінням освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради 26.11.2019 оголошено процедуру відкритих торгів UA-2019-11-26-000997-c для закупівлі продукції борошномельно-круп`яної промисловості (рис (шліфований, довгозернистий або круглозернистий); борошно пшеничне; вівсяні пластівці; крупи: пшенична, гречана, ячна, перлова, пшоно) код 15610000-7 за ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник».

Дана закупівля була розміщена в електронному вигляді на офіційній веб-сторінці системи "prozorro".

В результаті даної процедури закупівлі обрано переможця тендеру - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , з яким позивач уклав договір № 12 від 02.01.2020.

За результатами моніторингу Північно-східним офісом Держаудитслужби на сайті Ргоzогго розміщено висновок про результати моніторингу закупівлі від 06 жовтня 2020 року № 31-41/340 за результатами публічної закупівлі Управлінням освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради (ID процедури закупівлі UA-2019-11-26-000997-c).

Відповідно до змісту висновку, в ході моніторингу питання відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що підпунктом 3 пункту 5 розділу «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» тендерної документації до учасника встановлено вимогу щодо підтвердження ним у складі тендерної пропозиції наявності документально підтвердженого досвіду виконання аналогічних договорів (не менше ніж з двома різними замовниками), що є порушенням вимог пункту другого частини другої статті 22 Закону в частині встановлення кваліфікаційного критерія, зміст якого суперечить вимогам абзацу четвертого частини другої статті 16 Закону України «Про публічні закупівлі».

В ході моніторингу питання розгляду та оцінки тендерних пропозицій встановлено, що тендерна пропозиція ФОП ОСОБА_1 не відповідає умовам тендерної документації.

Згідно вимог абзацу третього частини третьої статті 12 Закону України «Про публічні закупівлі» під час використання електронної системи закупівель з метою подання тендерних пропозицій і здійснення їх оцінки документи та дані створюються та подаються з урахуванням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Також, на тендерну пропозицію ФОП ОСОБА_1 електронний цифровий підпис не накладено, чим порушено вимоги абзацу третього частини третьої статті 12 Закону та пункт 1 розділу «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» тендерної документації.

Отже, Північно-східним офісом Держаудитслужби встановлено порушення Управлінням освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради вимог абз. 3, ч. 3 ст. 12, п. 2 ч. 2 ст. 22 та п. 4 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції до 19.04.2020 в частині не відхилення тендерної пропозиції учасника, тендерна пропозиція якого не відповідає умовам тендерної документації.

З огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель, керуючись статтями 2 та 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» Північно-східний офіс Держаудитслужби зобов`язує здійснити заходи щодо розірвання додаткових угод від 03.06.2020 №1, від 12.06.2020 № 2, від 15.06.2020 № 3, від 06.07.2020 № 4, від 15.07.2020 № 5, від 23.07 2020 № 6, від 29.07.2020 №7, від 01.09.2020 № 8 до Договору, розірвання Договору відповідно до законодавства та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.

Не погоджуючись з висновком Північно-східного офісу Держаудитслужби, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016 (далі - Положення), визначено, що Державна аудиторська служба України (далі - Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Пунктом 7 Положення встановлено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Правові та організаційні засади здійснення фінансового контролю в Україні, визначені Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно статті 5 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі" № 922, проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.

Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.

Частиною 1 статті 7-1 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи.

Згідно з частиною 2 статті 7-1 Закону України "Про публічні закупівлі" рішення про початок моніторингу закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник за наявності однієї або декількох із таких підстав:

1) дані автоматичних індикаторів ризиків;

2) інформація, отримана від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель;

3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель;

4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель;

5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до статті 9 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 7-1 Закону України "Про публічні закупівлі" таке рішення про початок моніторингу закупівлі оприлюднюється протягом двох робочих днів з дня його прийняття в електронній системі закупівель органом державного фінансового контролю із зазначенням унікального номера оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєного електронною системою закупівель, та дати його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікального номера повідомлення про намір укласти договір та дати його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу, а також опису підстав для здійснення моніторингу закупівлі.

Відповідно до частини 4 статті 7-1 Закону України "Про публічні закупівлі" строк здійснення моніторингу закупівлі не може перевищувати 15 робочих днів з дати оприлюднення рішення про початок моніторингу закупівлі в електронній системі закупівель.

Згідно з частинами 6, 7 статті 7-1 Закону України "Про публічні закупівлі" за результатами моніторингу закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу закупівлі, що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

У висновку обов`язково зазначаються:

1) найменування замовника, щодо якого здійснювався моніторинг закупівлі, його ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження;

2) найменування предмета закупівлі та його очікувана вартість;

3) унікальний номер оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу;

4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу закупівлі;

5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю необхідною для більш детального опису результатів моніторингу закупівлі.

Якщо за результатами моніторингу закупівлі не виявлено порушень законодавства у сфері публічних закупівель, у висновку зазначається інформація про відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

Враховуючи, що підставою для звернення до суду з даним позовом стала незгода позивача з висновком про результати моніторингу по суті виявлених порушень законодавства в сфері закупівель, суд вважає за необхідне розглянути виявлені порушення, проаналізувавши аргументи сторін, визначивши нормативно правове регулювання та навівши мотивовану оцінку.

Досліджуючи зміст спірного висновку та надаючи оцінку встановленим відповідачем порушенням абз. 3, ч. 3 ст. 12, п. 2 ч. 2 ст. 22 та п. 4 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про публічні закупівлі», суд вказує на таке.

Щодо порушення Управлінням освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради вимог п. 2 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі» в частині встановлення кваліфікаційного критерія суд зазначає наступне.

Так, на думку відповідача замовник порушив вказані вище норми Закону України «Про публічні закупівлі» тим, що під час оголошення та проведення тендеру передбачив в тендерній документації вимогу пп. 3 п. 5 розділу "Інструкція з підготовки тендерної пропозиції" тендерної документації за тендером UA-2019-11-26-000997-c.

Абзацем 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції від 01.01.2019) передбачено, що замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв, в тому числі наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору.

Поряд із тим, суд зазначає, що Закон України «Про публічні закупівлі» не містить визначення терміну "аналогічний договір" так як і не містить поняття "досвід виконання аналогічного договору".

Згідно із ч. 2 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі», тендерна документація повинна містити, в тому числі, один або декілька кваліфікаційних критеріїв до учасників відповідно до ст. 16 та інформацію про спосіб підтвердження відповідності учасників становленим критеріям і вимогам згідно із законодавством.

Перелік документів, якими учасник повинен підтвердити свою відповідність зазначеному кваліфікаційному критерію, визначається замовником самостійно, виходячи зі специфіки предмета закупівлі, з урахуванням частини 3 статті 5 Закону України «Про публічні закупівлі» та дотриманням принципів, закріплених у статті 3 Закону України «Про публічні закупівлі».

Отже, замовник в тендерній документації самостійно встановлює вимогу щодо наявності документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору або аналогічних договорів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Закон України «Про публічні закупівлі» не містить положень, які забороняють замовнику вважати, що в окремому тендері досвід виконання аналогічного договору недостатньо підтвердити фактом виконання лише одного подібного договору, а необхідно довести укладання та виконання кількох таких договорів. Це не заборонено жодною нормою чинного законодавства.

Суд зазначає, що в даному конкретному тендері замовник визначив спосіб підтвердження відповідності учасником установленому критерію наявності досвіду виконання аналогічного договору саме шляхом надання кількох сканованих копій відповідних договорів.

Статтями 7 та 9 Закон України «Про публічні закупівлі» передбачено, що уповноважений орган здійснює регулювання та реалізує державну політику у сфері закупівель у межах повноважень, визначених цим Законом є Міністерство розвитку економіки, торгівлі га сільського господарства України (Мінекономіки). Крім іншого, даний орган існує для розроблення і затвердження нормативно-правових актів, необхідних для виконання Закону України «Про публічні закупівлі» та регулювання державної політики у сфері закупівель, надання узагальнених відповідей рекомендаційного характеру щодо застосування законодавства у сфері закупівель та надання безоплатних консультацій рекомендаційного характеру з питань закупівель на інформаційному ресурсі Уповноваженого органу.

Як вбачається із листів Мінекономіки № 111/2017 та № 615/2017 щодо надання роз`яснень норм Закону України «Про публічні закупівлі» частиною другою статті 16 Закону передбачено, що замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв, зокрема наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору При цьому Закон не містить визначення терміну "аналогічний договір". Перелік документів, якими учасник повинен підтвердити свою відповідність зазначеному кваліфікаційному критерію, визначається замовником самостійно, виходячи зі специфіки предмета закупівлі, з урахуванням частини третьої статті 5 Закону та дотриманням принципів, закріплених у статті 3 Закону. Ураховуючи викладене, замовник в тендерній документації самостійно встановлює вимогу щодо наявності документарно підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору або аналогічних договорів, виходячи зі специфіки предмета закупівлі, з урахуванням частини третьої статті 5 Закону та дотриманням принципів, закріплених у статті 3 Закону.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що твердження Північно-східного офісу Держаудитслужби в частині порушення позивачем вимог п. 2 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про публічні закупівлі" є необґрунтованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства, а тому висновок Північно-східного офісу Держаудитслужби від 06.10.2020 року про результати моніторингу закупівлі № UA-2019-11-26-000997-с, яка проведена Управлінням освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради в частині порушення Управлінням освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради вимог п. 2 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про публічні закупівлі" підлягає скасуванню.

Щодо порушень вимог абз. 3 ч. 3 ст. 12 Закону України "Про публічні закупівлі" суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" електронна система закупівель - інформаційно- телекомунікаційна система, що забезпечує проведення процедур закупівель, створення, розміщення, оприлюднення та обмін інформацією і документами в електронному вигляді, до складу якої входять веб-портал Уповноваженого органу, авторизовані електронні майданчики, між якими забезпечено автоматичний обмін інформацією та документами.

Згідно з п. 30 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" тендерна пропозиція - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації.

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 12 Закону України "Про публічні закупівлі" під час використання електронної системи закупівель з метою подання тендерних пропозицій і здійснення їх оцінки документи та дані створюються та подаються з урахуванням вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України "Про публічні закупівлі" подання інформації під час проведення процедури закупівлі здійснюється в електронному вигляді через електронну систему закупівель.

Положеннями Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22 травня 2003 року № 851-15 (далі - Закону № 851-15) визначено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 851-15 накладенням електронного підпису завершується створення електронного документу.

Керуючись ч. 1 ст. 25 Закону України "Про публічні закупівлі" тендерна пропозиція подається в електронному вигляді через електронну систему закупівель. Документ з тендерною пропозицією подається в електронному вигляді шляхом заповнення електронних форм з окремими полями, де зазначається інформація про ціну, інші критерії оцінки (у разі їх встановлення замовником), інформація від учасника про його відповідність кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, вимогам, визначеним у статті 17 цього Закону і в тендерній документації, та завантаження необхідних документів, що вимагаються замовником у тендерній документації. Документи, що підтверджують відповідність учасника кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, та документи, що містять технічній опис предмета закупівлі, подаються в окремому файлі.

Враховуючи вищевикладене, оскільки тендерна пропозиція подається в електронному вигляді через електронну систему закупівель шляхом заповнення електронних форм з окремими полями вона має всі ознаки електронного документу та являється ним в розумінні Закону № 851-15 та повинна бути підписана після її завершення створення електронним підписом.

Судом встановлено, що тендерна пропозиція ФОП ОСОБА_1 подана у вигляді електронних документів не містила електронно цифрового підпису, що не заперечувалось позивачем по справі, а отже, тендерна пропозиція ФОП ОСОБА_1 не відповідала умовам тендерної документації.

Таким чином, суд вважає, що висновок Північно-східного офісу Держаудитслужби в частині порушення позивачем в частині порушень позивачем вимог абз. 3 ч. 3 ст. 12 Закону України "Про публічні закупівлі" є обґрунтованим та таким, що відповідає дійсним обставинам справи.

Щодо порушення позивачем п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" суд зазнаває наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Згідно з п. 3.4. розділу III Договору ціна за одиницю товару може бути змінена не більш як на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Закон встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 36 Закону, зокрема, за п. 2 ч. 4 наведеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" від 07.04.2015 №3302-05/11398-07, у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін.

Вищенаведені положення Закону та роз`яснень встановлюють, що існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинно бути доведеним, документально підтвердженим. Тобто відповідні документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Такими документами можуть бути надані постачальником на підтвердження (довідка, експертний висновок) компетентних органів (установ, організацій) про підвищення цін на ринку відповідної продукції.

Вказана правова позиція знаходить своє підтвердження у постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 904/6861/17.

В ході моніторингу 18.09.2020 Офісом через вебпортал Уповноваженого органу позивачу надіслано запит про надання пояснень, на який 23.09.2020 позивач зазначив, що Управлінням освіти та постачальником за договором закупівлі від 02.01.2020 №12 ФОП ОСОБА_1 на протязі червня - вересня 2020 року були внесені зміни до Договору з метою зміни (збільшення) ціни товару за одиницю (крупа гречана) на підставі довідки Головного управління статистики у Харківській області від 14.05.2020 16-16/263 (копія додається) та керуючись нормою п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Також, позивач додатково на вебпортал Уповноваженого органу 23.09.2020 завантажив довідки Головного управління статистики у Харківській області від 13 серпня 2020 № 16-16/431, від 14 серпня 2020 року № 16-16/364, від 12 червня 2020 року № 16-16/294, від 14 травня 2020 року № 16-16/254, від 14 вересня 2020 року № 16-16/476.

Поряд із тим, що вказані довідки не підтверджують наявність юридичного факту у вигляді коливання ціни товару на ринку за одиницю товару, оскільки в них зазначені лише середні ринкові ціни на запитувані товари.

Враховуючи те, що наведені позивачем довідки не містять у своєму змісту інформації про підтвердження факту коливання ціни на товар, а саме не вказана діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання), то вони являються неналежними документами для підтвердження наявності підстав щодо укладання додаткових угод від 03.06.2020 № 1, від 12.06.2020 № 2, від 15.06.2020 № 3, від 06.07.2020 № 4, від 15.07.2020 № 5, від 23.07.2020 № 6, від 29.07.2020 № 7, від 01.09. № 8 до Договору про зміну ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків.

Крім того, в самому змісті вищенаведених довідок йде мова про те, що вони визначають середні споживчі ціни на продукти харчування по Харківській області за встановлений місяць. Середні ціни визначені на підставі зареєстрованих цін на підприємствах торгівлі, які включені до вибіркового статистичного спостереження на звітний рік.

Суд зазначає, що середні ціни розраховуються в середньому за місяць, а не на дату, і не по окремих видах товарів або товарів конкретних виробників.

Таким чином, проаналізувавши зміст наданих позивачем довідок слід дійти до висновку, що ними не підтверджується коливання ціни за одиницю товару на конкретну дату внесення змін, в залежності від його одиниці, як того вимагає Закон.

Документ, який передає постачальник, має підтвердити саме зміну (коливання) ціни на ринку, тобто містити інформацію про попередню ціну і про ціну станом на певну дату. З інформації в такому документі має випливати, що відбулося коливання ціни саме предмета закупівлі, тобто характеристики предмета договору мають збігатися з характеристиками предмета закупівлі в підтвердному документі.

Варто зазначити, що вищенаведеними довідками встановлюється абсолютне значення середньоринкових цін на певну групу товарів, що є однорідними за своїми споживчими властивостями та призначенням. Що в свою чергу є недопустимим, оскільки в положенні п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону йде мова про ціну, яка не являється середньоринковою та стосується предмета закупівлі.

Надані позивачем на запит Офісу довідки лише констатують рівень середньоринкових цін, які в них вказані. Довідки носить інформативний характер, та жодним чином не підтверджують коливання цін на ринку. Лише підтверджують середню ринкову вартість певної групи товарів станом на кінець серпня, липня, червня, травня, квітня місяця 2020 року.

Відповідно до рішення Верховного Суду від 12 вересня 2019 року по справі № 915/1868/18 документ яким встановлено середній рівень ринкової вартості продуктів не підтверджує коливання (збільшення чи зменшення піни за одиницю товару на ринку) за період з дати укладення Договору до дати укладання додаткових угод до Договору. Відповідно, дані, у ньому не можуть підтверджувати вартість продукції станом на дату укладення додаткових угод до Договору, а також підтверджувати наявність коливання піни станом на дати укладення додаткових угод до Договору.

Щодо наведених позивачем у позовній заяві довідок Головного управління статистики у Харківській області, які підтверджують середньоринкові ціни товару за вересень, березень, лютий, січень місяць 2020 року та Біржових довідок про кон`юнктуру ринку від 15 червня 2020 року, від 26 червня 2020 року, від 02 липня 2020 року, від 21 липня 2020 року, від 27 липня 2020 року, від 31 серпня 2020 року повідомляємо, що про їх наявність Офісу в ході моніторингу відомо не було Інформація про наявність вищевказаних довідок оприлюднена позивачем на вебпорталі Уповноваженого органу 13.10.2020 після проведення моніторингу процедури закупівлі разом із запереченнями щодо висновку.

Крім того, листи Головного управління статистики у Харківській області, якими позивач обґрунтовує наявність підстав для укладення додаткових угод до Договору щодо зміни ціни на товар, видані на ім`я Директора Комунальної організації Харківської міської ради «Дошкільне харчування», який не являється стороною по Договору.

Вказаний факт свідчить про неналежність доказів, якими позивач підтверджує коливання ціни за одиницю товару на ринку в бік збільшення.

Також, про неналежність вказаних довідок свідчить й те, що позивачем у відповідь на здійснений в ході моніторингу запит, завантажено на вебпортал Уповноваженого органу листи Головного управління статистики у Харківській області з аналогічними реєстраційними номерами і датами листам, що видані на ім`я КО «Дошкільне харчування», однак без зазначення адресата (кому надаються) та останніх сторінок.

Укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених Законом, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання Договору.

Водночас згідно з вищезазначеними додатковими угодами позивачем змінено істотні умови Договору, а саме, збільшено ціну за одиницю товару, що призвело до пропорційного зменшення кількості самого товару. Дане зменшення в подальшому обумовить недостачу необхідної кількості товару на весь рік та призведе до додаткових виділень бюджетних коштів, проведення нових процедур закупівель.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням Закону України "Про публічні закупівлі".

Щодо посилань позивача про неправомірність зобов`язання позивача із здійснення заходів щодо усунення порушення шляхом розірвання договору про закупівлю суд зазначає наступне.

Висновок про результати моніторингу закупівлі є актом індивідуальної дії та повинен відповідати критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме містити конкретний перелік заходів, які має вжити Замовник для усунення виявлених порушень.

Враховуючи, що за змістом частини 1 статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами вищевказаної закупівлі правочину є недодержання вимог Закону в момент його укладення в частині недотримання порядку здійснення закупівель, то єдиним шляхом усунення порушень є розірвання договору про закупівлю.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради підлягають частковому задоволенню в частині порушення Управлінням освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради вимог п. 2 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про публічні закупівлі".

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради (м. Харків, вул. Валентинівська, 27 Г) до Північно-східного офісу Держаудитслужби (м. Харків, м. Свободи, 5) про визнання протиправним та скасування висновку - задовольнити частково.

Скасувати висновок Північно-східного офісу Держаудитслужби від 06.10.2020 року про результати моніторингу закупівлі № UA-2019-11-26-000997-с, яка проведена Управлінням освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради в частині порушення Управлінням освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради вимог п. 2 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про публічні закупівлі".

В іншій частині висновок Північно-східного офісу Держаудитслужби від 06.10.2020 року про результати моніторингу закупівлі № UA-2019-11-26-000997-с, яка проведена Управлінням освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північно-східного офісу Держаудитслужби на користь Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог у сумі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17 лютого 2021 року.

Суддя Спірідонов М.О.