Справа № 560/1627/21
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1627/21
УХВАЛА

17 лютого 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №385 від 11.11.2020, яке прийнято за наслідками розгляду повторного звернення ОСОБА_1 , та яким фактично йому відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, що розташована за межами населених пунктів - сіл Рідкодуби, Педоси на території Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області за рахунок земель запасу - частини сформованої земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :03:007:0002 зі зміною цільового призначення.

2. Зобов`язати Чорноострівську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, що розташована за межами населених пунктів - сіл Рідкодуби, Педоси на території Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області за рахунок земель запасу - частини сформованої земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :03:007:0002 зі зміною цільового призначення із земель 16.00 (землі запасу) на 01.03 (для ведення особистого селянського господарства).

15 лютого 2021 року разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони Чорноострівській селищній раді Хмельницького району Хмельницької області приймати будь-які рішення щодо розпорядження земельною ділянкою запасу, кадастровий номер :03:007:0002, що розташована за межами населених пунктів - сіл Рідкодуби, Педоси на території ЧорноострІвської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області.

В обґрунтування заяви вказує, що позивачу стало відомо про те, що іншими громадянами подано до Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що розташована за межами населених пунктів - сіл Рідкодуби, Педоси на території Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області за рахунок земель запасу - частин сформованої земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :03:007:0002 зі зміною цільового призначення. Є достатні підстави вважати, що за час розгляду даної справи судом, Чорноострівською селищною радою будуть прийняті рішення про надання дозволу іншим громадянам на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому разі позивач буде позбавлений права на відведення у власність земельної ділянки та такі обставини унеможливлять виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по даній справі.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з приписами ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Отже, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.

При цьому вищезазначені підстави для вжиття заходів забезпечення позову є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 січня 2020 року по справі № 461/3212/17.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

За правилами ч.2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2020 року по справі №160/7350/19.

Отже, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Водночас, сама лише незгода позивача із рішенням суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання його протиправним ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Аргументація заяви про забезпечення позову в тій частині, що невжиття таких заходів може ускладнити рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, ґрунтується на припущеннях заявника без підтвердження того, що такі обставини настануть.

Таким чином, посилання заявника на випадок можливого настання негативних наслідків чи порушення прав в майбутньому не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову. Тобто, зазначене позивачем порушення прав має ймовірний, виключно прогнозований характер; позивач не зазначив про негативні наслідки, які для нього настануть без вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є лише стадією процесу отримання права власності на земельну ділянку. Отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом та не надає особі жодних речових прав на земельну ділянку, а тому лише сам факт звернення позивача із заявою про надання такого дозволу не закріплює за позивачем права на бажану ним земельну ділянку.

Обраний позивачем спосіб забезпечення його позову в цій справі не є співмірним із заявленими ним позовними вимогами та з наслідками їх застосування для інших заінтересованих осіб.

Враховуючи вищезазначене, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя Д.А. Божук