Справа № 200/1673/21-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 лютого 2021 р. Справа №200/1673/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

суддя Донецького окружного адміністративного суду Голубова Л.Б., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради, зацікавлена особа: служба у справах дітей Слов`янської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулась до управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради, зацікавлена особа: служба у справах дітей Слов`янської міської ради про:

- визнання протиправним рішення від 10.03.2020 року № 08-16/1007 щодо відмови у взятті на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції ОСОБА_2 ;

- зобов`язання прийняти ОСОБА_2 на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції з метою захисту її житлових прав як дитини, з числа дітей позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вивчивши подані матеріали, суд приходить до висновку, що дана позовна заява не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви не надано платіжне доручення про сплату судового збору відповідно до норм Закону України «Про судовий збір».

Натомість у позовній заяві законний представник позивача посилається на положення п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», яким встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Суд зазначає про необґрунтованість доводів позивача щодо наявності підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з огляду на наступне.

Пунктом 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Однак вказана норма не передбачає звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до адміністративного суду в інтересах інших осіб.

При цьому, пункт 7 вказаної норми звільняє від сплати судового збору осіб, які в інтересах інших осіб подають саме заяви, а не позовні заяви.

Також вказана норма передбачає звільнення від сплати судового збору за заяву про захист прав інших осіб, а не звільнення від сплати судового збору за позовну заяву в інтересах дітей.

На користь цього твердження свідчить також положення статті 8 Закону України «Про судовий збір», відповідно до п. п. «ґ» пункту 2 частини 1 якої враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору за таких умов: позивачем є особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Суд звертає увагу на те, що частина друга статті 3 Закону України «Про судовий збір», містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього ж Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Частиною 7 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

З цього приводу суд зазначає, що зазначені норми слід враховувати в системному зв`язку зі статтею 53 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Нормами статті 53 КАС України встановлюються правила участі у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Так, відповідно до частини першої зазначеної статті у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування повинні надати адміністративному суду документи та інші докази, які підтверджують наявність визначених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з нормами частини 1 статті 56 КАС України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Таким чином, звертаючись з позовом в інтересах дитини ОСОБА_2 її матір-вихователь, ОСОБА_1 діє як законний представник неповнолітньої в розумінні частини 1 статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України, а не як фізична особа, якій законом надане право звертатися до суду в інтересах інших осіб відповідно до частини 1 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказана правова позиція узгоджується із висновком, викладеним в ухвалі Верховного Суду від 29.05.2019 року та в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі № 640/109/19.

Водночас, згідно з нормами п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що від сплати судового збору звільняються громадяни, які захищають у суді права та інтереси інших осіб, за умови, якщо останні мають пільги щодо сплати судового збору відповідно до законодавства.

Як слідує з наявних матеріалів, ОСОБА_1 як мати-вихователь звернулась до суду із позовом, в якому просить суд визнати протиправним рішення від 10.03.2020 року № 08-16/1007 щодо відмови у взятті на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції ОСОБА_2 , зобов`язати прийняти ОСОБА_2 на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції з метою захисту її житлових прав як дитини, з числа дітей позбавлених батьківського піклування.

Представництво інтересів іншої особи у суді відповідно до статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України не є абсолютною підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки закон не звільняє батьків (батьків-вихователів), які звертаються в інтересах неповнолітньої/малолітньої дитини від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням батьків (батьків-вихователів) дітей, пільги для яких встановлені п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю).

Таким чином, аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що Закон не відносить неповнолітніх/малолітніх дітей та батьків (батьків-вихователів), які звертаються в їх інтересах щодо прийняття на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору, а тому позивач не вважається особою, яка звільняється від сплати судового збору на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верхового Суду від 15.01.2018 року у справі № 607/1046/17, постанові Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі № 367/5983/16-ц, ухвалі Верховного Суду від 22.11.2018 року у справі № 754/16008/17.

Таким чином, чинне законодавство України не звільняє позивача від сплати судового збору за подання даної позовної заяви в інтересах її неповнолітньої дитини.

Інших правових підстав для звільнення від сплати судового збору суду позивачем не наведено, рівно як і не заявлено клопотання про звільнення/відстрочення/розстрочення сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VІ судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270 гривень.

У зв`язку з чим, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 908,00 гривень за подачу позову немайнового характеру до Донецького окружного адміністративного суду за наступними реквізитами: отримувач коштів Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785; банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.); код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача (ІВАN): UA 4005658; код класифікації доходів бюджету 22030101. Призначення платежу: «Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа)» та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Крім того, позивачем в позовній заяві зазначена зацікавлена особа - служба у справах дітей Слов`янської міської ради, проте в позовній заяві не зазначено та необґрунтовано яким саме чином предмет спору впливає на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Також, суд зазначає, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачений такий статус учасника справи, як зацікавлена особа.

Відповідно до ст. 42 Кодексу адміністративного судочинства України, учасниками справи є сторони, треті особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Таким чином, позивачу необхідно визначити, який статус учасника справи має служба у справах дітей Слов`янської міської ради та обґрунтувати, яким саме чином предмет спору про визнання протиправним рішення від 10.03.2020 року № 08-16/1007 щодо відмови у взятті на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції ОСОБА_2 , зобов`язання прийняти ОСОБА_2 на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції з метою захисту її житлових прав як дитини, з числа дітей позбавлених батьківського піклування впливає на права, свободи, інтереси або обов`язки служби у справах дітей Слов`янської міської ради.

Згідно з ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, позовна заява подана позивачем без дотримання вимог частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає залишенню без руху.

У зв`язку з чим, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, шляхом надання доказів сплати судового збору за подачу позову немайнового характеру у розмірі 908,00 гривень та письмових пояснень щодо визначення статусу служби у справах дітей Слов`янської міської ради відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України або його виключення із кола учасників справи.

Також слід роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений строк, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява буде повернута позивачеві.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 133, 161, 169, 248, 256, 293, 294, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Рябчинської Алли Петрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради, зацікавлена особа: служба у справах дітей Слов`янської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання оригіналу квитанції про сплату судового збору за подачу позову немайнового характеру в розмірі 908,00 гривень та письмових пояснень щодо визначення статусу служби у справах дітей Слов`янської міської ради відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України або його виключення із кола учасників справи, роз`яснивши при цьому позивачеві, що у разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.Б. Голубова