Справа № 480/7718/20
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2021 року Справа № 480/7718/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Опімах Л.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області, третя особа - Головне управління Держпродспоживслужби у Сумській області, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
21січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, яку мотивує тим, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року задоволені її позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо непризначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-XII, згідно з пунктами 10 та 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VIII та п. 3 постанови КМУ від 14.09.2016 р. № 622 на підставі документів, наданих до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області 18 серпня 2020 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 18 серпня 2020 року нарахування та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-XII, згідно з пунктами 10 та 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VIII та п. 3 постанови КМУ від 14.09.2016 р. № 622 на підставі документів, у тому числі довідок про заробітну плату від 14.08.2020 р. № 2374-25.2/20 та № 7372-25.2/20, наданих ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області 18 серпня 2020 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області на користь ОСОБА_1 840,80 грн в рахунок відшкодування судового збору.
В ході судового розгляду справи, 16 грудня 2020 року позивачем було заявлено клопотання про відшкодування судових витрат, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу та зазначено про надання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення.
Звертаючись із даною заявою, позивач додатково надає на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу акт прийому наданих послуг адвокатом, оригінал квитанції про сплату коштів відповідно до умов договору та просить стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 4800 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач заперечень проти задоволення клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не подав.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що вимога позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу частковому підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Положеннями ст. 132 Кодексу передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 4 статті 134 цього Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом ОСОБА_2 16 жовтня 2020 року укладений договір про надання правових послуг. ( а.с. 33-34) . Відповідно до умов договору ( п.4.5) детальний опис робіт ( наданих послуг), виконаних адвокатом, розрахунки за договором оформлюються квитанцією, яка є додатком до договору.
Опис виконаних адвокатом робіт та фактично витрачений час викладено в квитанції від 20.01.2021, долученої до клопотання про відшкодування витрат ( а.с.107).
На підтвердження отримання наданих адвокатом послуг, їх оплати, наданий акт приймання-передачі від 20.01.2021 ( а.с.107 на звороті). Сума витрат позивача на оплату правничої допомоги склала 4800 грн.
При цьому суд не має право змінювати розмір гонорару і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, з аналізу статті 134 КАС України, випливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині 5 цієї статті. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
Суд бере до уваги , що адвокатом дійсно надані послуги, які включали в себе підготовчий процес для розгляду даної справи в суді, збір і систематизацію документів для вироблення правової позиції, складення та подачу адміністративного позову, витребування та надання доказів. При цьому розмір витраченого часу та вартість погоджена сторонами у договорі та не спростована відповідачем.
Позивач документально підтвердив, що він сплатив кошти на виконання договору про надання правової допомоги. Тобто цей гонорар був фактичним.
Водночас, послуги з виготовлення ксерокопій документів і направлення їх учасникам справи не є правничою допомогою в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", не потребують спеціальних професійних навиків, тому оплата таких послуг у розмірі 300 грн. не підлягає вішкодуванню.
Таким чином, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, суд приходить висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу мають бути компенсовані у розмірі 4500 грн.
При цьому, відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, відповідач не скористався можливістю довести неспівмірність заявлених вимог та не подав до суду жодних заяв та доказів на спростування заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Отже, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 4500 грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд, - В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду в тридцятиденний строк з дня отримання додаткового рішення в повному обсязі.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.М. Опімах