Справа № 440/7105/20
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/7105/20
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення №6 від 13.08.2020, зобов`язання здійснити переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до вимог Закону України "Про державну службу" починаючи із 11.08.2020 та вчинити дії по перерахунку та виплаті нарахованих сум пенсії у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування тобто на посаді начальника управління юстиції Шишацького районного управління юстиції Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності призначену у відповідності до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Станом на 01.05.2016, день набрання чинності Законом України "Про державну службу", вона працювала на посаді керуючого справами Шишацької районної радим та її стаж державного службовця становив 31 рік 1 місяць та 9 днів, у зв`язку з чим вона звернулася до регіонального відділення Пенсійного фонду із заявою про переведення на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до вимог Закону України "Про державну службу". Не зважаючи на наявність усіх необхідних умов для переведення на пенсію по інвалідності відповідно до вимог Закону України "Про державну службу" відповідачем прийнято рішення про відмову у переведенні на пенсію по інвалідності, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

24 грудня 2-0202 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву у якому зазначено, що на час встановлення інвалідності та призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у відповідності до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач працювала на посаді керуючого справами Шишацької районної ради, яка не відноситься до посад державної служби. Стверджував, що оскільки, а ні на момент встановлення інвалідності, а ні на безпосередньо перед зверненням за призначенням пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" ОСОБА_1 не працювала на посаді державної служби, жодна із умов передбачених ч. 9 ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ не дотримана, у зв`язку з чим прийнято рішення про відмову позивачу у переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу".

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , відповідно до акта огляду МСЕК від 07 червня 2018 року є інвалідом ІІ групи (загальне захворювання) та отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з червня 2017 року.

Відповідно до довідки Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 16.07.2020 №08-29-271/08/41 стаж державного службовця ОСОБА_1 станом на 28 квітня 2016 року становить 31 рік 01 місяць 09 днів.

11 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по інвалідності державного службовця згідно із Законом України "Про державну службу" №3723-ХІІ.

Проте ГУ ПФУ в Полтавській області рішенням від 13 серпня 2020 року №6 відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності державного службовця у зв`язку з тим що Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ не містить положень щодо пенсійного забезпечення державних службовців, яких визнано інвалідами.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 19 квітня 1993 року у справі "Краска проти Швейцарії" встановлено: "Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами".

Згідно з вимогами ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 46 Основного Закону).

Згідно зі ст. 46 Конституції України право на пенсійне забезпечення гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках. Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" № 889-VIII /далі по тексту Закон №889-VIII/.

Відповідно до п. 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" №3723-XII /далі по тексту Закон №3723-XII/, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Системно аналізуючи наведенні положення суд приходить до висновку, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, за приписами ч. 9 ст. 37 Закону №3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби (…).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 46 Закону №889-VIII до стажу державної служби зараховуються: час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Судом встановлено, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 працювала на посаді керуючого справами Шишацької районної ради, трудовий стаж позивачки на державній службі на вказану дату становить 31 рік 1 місяці 09 днів, та є інвалідом ІІ групи, згідно довідки МСЕК серія АВ №0858621, виданої 07 червня 2017 року.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 20 років, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, перебування на якій зараховується до стажу державного службовця, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі ст. 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для його переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону №3723-XII.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 13.08.2020 №6 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити, здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 з 11 серпня 2020 року пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці Управління праці та соціального захисту населення Шишацької районної державної адміністрації від 24 липня 2020 року №0217/0/1993.

Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 13.08.2020 №6.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити, здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 з 11 серпня 2020 року пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці управління праці та соціального захисту населення Шишацької районної державної адміністрації від 24 липня 2020 року №0217/0/1993.

У задоволенні іншої частини позивних вимог відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення набирає законної сили відповідно до положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтями 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.С. Бойко