Справа № 607/26134/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 607/26134/19 пров. № А/857/4520/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецький В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про скасування реєстраційної дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Дерех Н.В.,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

час ухвалення рішення: 10:32:55,

дата складання повного тексту рішення: 17 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільської міської ради про скасування реєстраційної дії №0030814, а саме реєстрацію його фізичною особою - підприємцем.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що звернення до суду з даним позовом є передчасним, оскільки у спірному випадку відсутнє порушення прав позивача.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що після подачі електронної заяви про реєстрацію підприємницької діяльності він неодноразово перевіряв статус свого звернення, а саме 03.06.2017, 29.06.2017, 31.05.2017, однак жодного повідомлення від органів державної влади про реєстрацію підприємницької діяльності чи відмову у такій не отримував. Відтак, він вирішив, що система є несправною та його заяву не прийнято. Однак, його зареєстровано як фізичну особу-підприємця, що суперечить його волевиявленню. Вважає, що державний реєстратор діями, що не відповідають закону, поклав на нього ряд зобов`язань, що є порушенням його прав.

В зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 29.05.2017 ОСОБА_1 звернувся через електронний кабінет на порталі державних послуг igov.org.ua із заявкою для здійснення реєстрації фізичною особою - підприємцем.

22.06.2017 ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

30.07.2017 ОСОБА_1 виїхав за межі України.

Вважаючи реєстрацію його в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань такою, що суперечить його волевиявленню, він звернувся до суду з позовом про скасування такої.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (далі Закон №755-IV).

Процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи (далі - державна реєстрація), права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації визначає Порядок державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 №359/5 (далі Порядок №359/5).

Згідно вимог ч.ч. 1, 3 ст. 14 Закону №755-IV (в редакції чинній на час звернення з заявою про реєстрацію) документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. Документи в електронній формі подаються заявником через портал електронних сервісів у порядку, визначеному Міністерством юстиції України в Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи.

Вимогами ч. 1 ст. 25 Закону №755-IV (в редакції чинній на час звернення з заявою про реєстрацію) передбачено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі:

1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;

2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження рішення суду, на підставі якого вчинено реєстраційну дію;

3) рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону.

Згідно частин 5, 6 Розділу IV Порядку №359/5 (в редакції чинній на час звернення з заявою про реєстрацію) суб`єкт державної реєстрації в день формування заяви в електронній формі за допомогою програмних засобів ведення Єдиного державного реєстру реєструє таку заяву та після накладення власного електронного цифрового підпису надсилає примірник опису з кодом доступу до результатів розгляду документів через портал електронних сервісів заявникові на електронну адресу, зазначену ним у відповідній заяві.

Моментом прийняття заяви та документів вважається дата і час реєстрації заяви у Єдиному державному реєстрі.

Реєстрація заяв та документів в електронній формі проводиться в порядку черговості їх надходження, у тому числі з урахуванням заяв, що подаються в паперовій формі.

Згідно матеріалів справи реєстрацію позивача як фізичної особи - підприємця, який виявив бажання займатися підприємницькою діяльністю, проведено 22.06.2017, номер запису: 0030814.

Крім того, як вірно враховано судом першої інстанції, у відповідності до викопіювань з електронного кабінету позивача на електронному порталі державних послуг igov.org.ua, проведення реєстрації заявки позивача знаходилось у статусі: «очікування в черзі», що кореспондує з положеннями розділу IV Порядку №359/5.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у проміжок часу з дня реєстрації позивача підприємцем 22.06.2017 року по день його виїзду за кордон України 30.07.2017, такий не був позбавлений можливості перевірити статус свого звернення, чи звернутися до органів, які здійснюють реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань особисто з метою з`ясування наявності у нього статусу фізичної особи - підприємця.

Натомість, позивач перевіряв свій статус востаннє 29.06.2017, що не заперечувалось стороною позивача у судовому засіданні.

Частиною 4 статті 18 Закону №755-IV передбачено, що для державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця подається один з таких документів:

1) заява про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням - у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням;

2) ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця у зв`язку з її смертю, визнанням її безвісно відсутньою або оголошенням померлою.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, позивачем не надано жодних доказів його звернення до органів, які здійснюють реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань із заявою про припинення підприємницької діяльності чи скасування такої реєстраційної дії.

З урахуванням наведеного, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що звернення до суду з даним позовом передчасне, оскільки у спірному випадку відсутнє порушення прав позивача. В той же час, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Колегія суддів зазначає про безпідставність покликань апелянта на те, що державний реєстратор своїми діями порушив його права.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін..

Керуючись ст. ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 607/26134/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 17.02.2021 року