Справа № 400/1663/20
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2021 р. справа № 400/1663/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

провизнання дій протиправними; стягнення індексації грошового забезпечення за період з 06.07.2016 р. по 30.11.2016 р. в сумі 13 113,15 грн.

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі - відповідач), в якому просить суд, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог:

- визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 06.07.2016 р. по 30.11.2016 р. включно;

- стягнути з відповідача на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 06.07.2016 р. по 30.11.2016 р. включно з урахуванням січня 2008 р. як базового місяця в сумі 13 113,15 грн., з урахуванням відрахувань.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач не виплатив індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 06.07.2016 р. по 30.11.2016 р. в Збройних Силах України. Дії відповідача щодо непроведення індексації грошового забезпечення є протиправними та не відповідають вимогам законодавства України, оскільки проведення індексації у зв`язку з зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. При цьому, позивач вважає, що базовим місяцем для нарахування індексації є січень 2008 р., ним обраховано суму індексації грошового забезпечення в розмірі 13 113,15 грн.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи свою позицію відповідач зазначив, що відповідно до роз`яснень, наведених у листах Департаменту фінансів Міністерства оборони України, проведення індексації грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. У межах наявного фінансового ресурсу, можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у 2016 р. у Міністерства оборони не було. Щодо вимоги позивача про стягнення індексації в сумі 13 113,15 грн. зазначив, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки нарахування сум індексації грошового забезпечення належить до дискреційних повноважень військової частини, а доводи позивача щодо розрахунку індексації в сумі 13 113,15 грн. є недоведеними (а. с. 38-51).

Позивач подав відповідь на відзив (а. с. 52-59).

Судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (а. с. 31-32).

Ухвалою від 17.02.2021 р. суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

На підставі ст. 205 ч. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Позивач проходив військову службу у Збройних Сил України, зокрема у військовій частині НОМЕР_1 у період з 06.07.2016 р. по 30.11.2016 р.

30.11.2016 р. наказом № 262 командира військової частини НОМЕР_1 позивача виключено з списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято з усіх видів забезпечення внаслідок звільнення з військової служби у запас, в зв`язку з закінченням строку контракту (а. с. 19).

При звільненні з військової служби позивачу не виплачена індексація грошового забезпечення за період з 06.07.2016 р. по 30.11.2016 р.

27.12.2019 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату індексації (а. с. 10).

Листом від 06.02.2020 р. відповідач відмовив у виплаті індексації в зв`язку з відсутністю механізму та підстав для прийняття командиром рішення про виплату (а. с. 11).

Відповідно до ст. 1 Закону України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (надалі - Закон № 1282-ХІІ), індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За приписами ст. 2 Закону № 1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ передбачено підстави для проведення індексації, зокрема, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок № 1078), яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.

Згідно з п. 4 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці (грошове забезпечення) індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Приклад, обчислення суми індексації грошових доходів громадян наведений у Додатку № 2 вищевказаного Порядку ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Крім того, відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 06.07.2016 р. по 30.11.2016 р. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про врахування базового місяця при нарахуванні індексації грошового забезпечення - січень 2008 р., суд зазеначає наступне.

Як вже зазначав суд, згідно ст. 4 Закону № 1282-ХІІ, для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Порядок № 1078 в редакції чинній до 15.12.2015 року містив посилання на базовий місяць.

Після редакції 15.12.2015 року та в нинішній редакції, пункт 5 Порядку № 1078 викладено так: у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Враховуючи вищенаведені норми вбачається, що передумовою виплати індексації є встановлення місяця підвищення доходів населення, в даному випадку - посадового окладу позивача.

Отже, початком для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. В такому місяці значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 %, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції. Проте коли настане право на індексацію грошового забезпечення, а також яким буде коефіцієнт поточної індексації, залежить від розміру приросту індексу споживчих цін.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10-1 Порядку № 1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.

Судом абзац пункту 10-1 Порядку № 1078 застосований в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 р. № 526, який був чинним до 01.12.2015 р.

Після 01.12.2015 р. до Порядку № 1078 внесено зміни та, зокрема, змінено редакцію пункту 10-2, згідно з яким змінилися правила індексації оплати праці (грошового забезпечення) для новоприйнятих працівників.

За новим правилом обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуального для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Так, відповідно до пункту 10-2 Порядку № 1078, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013, яка застосовується з 01.12.2015 р, (...) для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Враховуючи, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 06.07.2016 р., то при визначенні "базового" місяця для початку обчислення індексації за спірний період застосуванню підлягає саме пункт 10-2 Порядку № 1078.

Слід також зауважити, що на момент виникнення оскаржуваних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 р. № 1294 (надалі - Постанова № 1294), якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до п. 13 Постанови № 1294 вона набрала чинності з 01.01.2008 р.

Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 р. № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01.03.2018 р.

Проаналізувавши Постанову № 1294 в період її дії з 01.01.2008 р. по 01.03.2018 р., тобто періоду який охоплює період оскаржуваних правовідносин, суд вбачає незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців.

Отже, базовим місяцем для початку обчислення індексації за спірний період слід вважати не місяць прийняття позивача на службу - липень 2016 р., а січень 2008 р. - місяць, наступний за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займав позивач.

Таким чином, відповідачем не доведено наявність обставин зміни посадового окладу позивача станом на дату виникнення оскаржуваних правовідносин, а тому вимога позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення, враховуючи базовий місяць січень 2008 р., підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 06.07.2016 р. по 30.11.2016 р. у сумі 13 113,15 грн., суд зазначає наступне.

В обґрунтування вказаного розміру індексації грошового забезпечення позивач посилається на розрахунок індексації грошового забезпечення (а. с. 14-16), який складений фахівцем в економічній галузі, який безпосередньо займався нарахуванням індексації грошового забезпечення військовослужбовцям.

З аналізу норм Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078 слідує, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органа, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення.

Так, Верховним Судом у постанові від 17.09.2020 р. у справі № 420/1207/19 викладено наступну правову позицію: "... Оцінюючи наданий позивачем висновок експерта з урахуванням наданих відповідачем заперечень проти нього, суд апеляційної інстанції правомірно виходив з того, що здійснення розрахунку суми індексації належить до компетенції відповідача як роботодавця. Завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення, а тому належним способом захисту прав позивача у даному випадку є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за спірний період, а не стягнення визначеної у висновку експерта суми заборгованості." (https://reyestr.court.gov.ua/Review/91603360).

З наведених підстав, суд відхиляє розрахунок індексації грошового забезпечення (а. с. 14-16), доданий позивачем до позову.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 06.07.2016 р. по 30.11.2016 р. у сумі 13 113,15 грн., задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За встановлених обставин, враховуючи, що за період з 06.07.2016 р. по 30.11.2016 р. індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалсь та не виплачувалась, суд вважає, що ефективним способом захисту порушених прав, свобод та інтересів позивача буде зобов`язання відповідача нарахувати й виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 06.07.2016 р. по 30.11.2016 р. з урахуванням січня 2008 р. як базового місяця.

Позов задовольнити частково.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалось, так як позивач на підставі ст. 5 ч. 1 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подали.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 06.07.2016 р. по 30.11.2016 р.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 06.07.2016 р. по 30.11.2016 р., враховуючи базовий місяць січень 2008 р.

4. У задоволенні вимоги про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06.07.2016 р. по 30.11.2016 р. в сумі 13 113,15 грн. - відмовити.

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз