Справа № 540/3452/20
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3452/20
13 год. 50 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю представника відповідача - Гордієнка К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.09.2020 року №Ю-12485-17,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Амалтея" (далі - позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі - відповідач) , у якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача від 03.09.2020 р. №Ю-12485-17 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 5497857,52 грн.

Ухвалою від 09.11.2020 р. позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

18.11.2020 р. позивач вимоги ухвали виконав, недоліки позовної заяви усунув, у зв`язку з чим, ухвалою від 23.11.2020 р. відкрито загальне провадження у справі, підготовче судове засідання призначене на 11.12.2020 р. о 10:00 год.

Ухвалою від 11.12.2020 р. відкладено розгляд справи, підготовче судове засідання призначене на 20.01.2021 о 10:00 год.

Протокольною ухвалою від 20.01.2021 р. оголошена перерва у підготовчому судовому засіданні до 29.01.2021 року до 13:30 год.

Ухвалою від 29.01.2021р. закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду на 15.02.2021р.

У судове засідання 15.02.2021 р. представник позивача не прибув, надіслав клопотання про розгляд страви без його участі.

У судовому засіданні 15.02.2021 р. проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач отримав вимогу ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі від 03.09.2020 р. №Ю-12485-17 про сплату боргу (недоїмки), відповідно до якої ТОВ «Амалтея» має станом на 31.08.2020 р. заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 5497857 грн. 52 коп. Стверджує, що відповідачем порушені вимоги абзацу 6 пункту 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015 р., а саме: невчасно надіслано вимогу від 03.09.2020 р. №10-12485-17 позивачу. Так, згідно вимоги, що оскаржується, вона сформована 03 вересня 2020 р., а згідно штрихкоду 493 конверту рекомендованого поштового відправлення надіслана на ТОВ «Амалтея» 17.09. 2020 р., тобто із порушенням триденного терміну. Також відповідачем порушений пункт 7 розділу VI Інструкції, згідно якого якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про і сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки). Так відповідач раніше надіслав ТОВ «Амалтея» вимогу №Ю-12485-17 від 04.08.2020 р. на суму недоїмки 5355670,84 грн. Таким чином, виходячи зі змісту підпункту 7 розділу VI Інструкції, контролюючий орган повинен був у вимозі №Ю-12485-17 від 03 вересня 2020 р. вказати суму недоїмки 142186,68 грн., яка, дорівнює різниці між 5497857, 52 грн. та 5355670,84 грн.

Стверджує, що незаконність вимоги №Ю-12485-17 від 03.09.2020 р. на стадії її формування та надсилання платнику полягає у тому, що контролюючим органом порушені вимоги пункту 7 розділу VI Інструкції, а саме, вказані у вимозі суми дорівнюють не тій сумі, на яку відбулося зростання боргу (недоїмки), а сумі заборгованості платника єдиного соціального внеску на кінець календарного місяця, Таким чином до вимоги від 03.09.2020 р. №Ю-12485-17 входить і сума заборгованості за єдиним внеском, яка сформувалася раніше та вже увійшла до попередньої вимоги від 04.08.2020 р. №Ю-12485-17. Тобто, одна і та ж сума боргу за єдиним внеском входить до кількох вимог ГУ ДПС, які є виконавчими документами. В свою чергу, органи державної виконавчої служби при отриманні цих виконавчих документів, на підставі Закону «Про виконавче провадження» з однієї і той же суми боргу декілька разів стягують виконавчий збір у розмірі 10 % від суми, що підлягає примусовому стягненню.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов повністю.

Представник відповідача надіслав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що незначне порушення строку надіслання оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки), сформованої в межах визначеного законодавством строку, по суті не впливає на правильність її формування, не спростовує наявності у позивача недоїмки з єдиного внеску та не нівелює обов`язку його сплати як такого. Вказаний висновок відповідає позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 14.03.2019 року по справі №826/12543/17. Стверджує, що оскаржуваною вимогою не визначаються зобов`язання позивача зі сплати єдиного внеску. Визначена у оскаржуваній вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 03.09.2020 року №Ю-12485-17 сума недоїмки у розмірі 5 497 857,52 грн складається виключно із своєчасно не сплачених зобов`язань, які самостійно задекларовані позивачем. Позивач не заперечує наявності зазначеної суми недоїмки, не ставить під сумнів її розмір та підстави нарахування.

Відповідно до п. 5 розділу VI Інструкції №449 у разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності). Згідно з п. 4 розділу VI Інструкції №449 при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера «У» (узгоджена вимога). В третій частині літера «У» (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Відповідач зазначає, що спірна вимога від 03.09.2020 року №Ю-12485-17 лише відображає загальну суму недоїмки, актуальну станом на 31.08.2020, яка не є узгодженою та не звернена до стягнення. Сформована на першому етапі вимога не направляється для примусового виконання до органу ДВС. Вимога про сплату боргу (недоїмки) набуває статусу виконавчого документу лише на другому етапі. До органу ДВС направляється вимога, яка містить у третій частині літеру «У», та яка сформована після закінчення процедури узгодження суми недоїмки, зазначеної у вимозі сформованій на першому етапі, та тільки на суму зростання боргу (недоїмки), з урахуванням погашених сум боргу на дату пред`явлення, та з виключенням суми боргу, зазначеної у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі.

Із вказаних підстав відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав позицію податкового органу, викладену у відзиві, запереченні на відповідь на відзив та додатковій заяві, просив суд відмовити повністю у позові.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі прийняло вимогу від 03.09.2020 р. №Ю-12485-17 про сплату боргу (недоїмки), відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Амалтея» має станом на 31.08.2020 р. заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 5497857 грн. 52 коп.

Зазначену вимогу ТОВ «Амалтея» отримало 19.09.2020 р. та подало скаргу до Державної податкової служби України.

Рішенням ДПС України від 20.10.2020 р. №30562/6/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги вимога ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі від 03.09.2020 р. №Ю-12485-17 залишена без змін.

Не погодившись із вимогою, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у даній справі, суд застосовує наступні правові норми.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Частиною 1 ст. 4 Закону №2464 визначено, що платником єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок.

Платник єдиного внеску зобов`язаний сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч. 8, 12 ст. 9 Закону №2464).

Сума єдиного внеску своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Процедура стягнення недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску поділяється на два етапи, а саме:

1) формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та направлення її платнику для добровільної сплати, або узгодження (оскарження протягом 10 днів вимоги в адміністративному, або судовому порядку) - «етап узгодження»;

2) після закінчення процедури узгодження протягом 10 днів формування та направлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) (із позначкою «У») з узгодженою сумою недоїмки до органу ДВС для примусового виконання - «етап примусового стягнення». На даному етапі вимога про сплату боргу (недоїмки) не надсилається платнику.

Перший етап процедури стягнення недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску полягає у наступному.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону №2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платнику єдиного внеску, який має недоїмку, вимогу про її сплату.

Процедуру нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (далі - Інструкція №449).

Згідно з пунктами 3, 4 розділу VI Інструкції №449 у разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску та/або зі сплати фінансових санкцій орган доходів та зборів, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій) надсилає вимогу про її сплату.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень за формою згідно додатком 6 до цієї Інструкції.

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику.

Судом встановлено, що згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів станом на 31.07.2020 загальна сума боргу (недоїмки) позивача зі сплати єдиного соціального внеску становила 6 500 309,46 грн (сума недоїмки - 5 355 670,84 грн, сума штрафу - 640207,86 грн, сума пені - 504430,76 грн).

Протягом серпня 2020 року позивачем було задекларовано зобов`язання зі сплати єдиного внеску у розмірі 348 436,68 грн, та сплачено за вказаний період зобов`язань у сумі 206 250,00 грн. Також 17.08.2020 з інтегрованої картки позивача було виключено суму штрафу у розмірі 640207,86 грн, та пені у розмірі 504430,76 грн, у зв`язку із оскарженням в судовому порядку рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 02.11.2019 №.

З урахуванням зазначеного загальна сума боргу (недоїмки) позивача зі сплати єдиного соціального внеску станом на 31.08.2020 становила 5497857,52 грн. Тобто сума недоїмки збільшилася у порівнянні з попереднім календарним місяцем.

У зв`язку із збільшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, у відповідності до вимог пункту 3, 4 розділу VI Інструкції №449, та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, згідно яких загальна сума боргу (недоїмки) позивача зі сплати єдиного соціального внеску станом на 31.08.2020 становила 5 497 857,52 грн, відповідачем сформовано спірну вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.09.2020 року №Ю-12485-17.

Вказана вимога направлена на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суд погоджується із відповідачем, що незначне порушення строку надіслання оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки), сформованої в межах визначеного законодавством строку, по суті не впливає на правильність її формування, не спростовує наявності у позивача недоїмки з єдиного внеску та не нівелює обов`язку його сплати як такого. Вказаний висновок відповідає позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 14.03.2019 року по справі №826/12543/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Визначена у оскаржуваній вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 03.09.2020 року №Ю-12485-17 сума недоїмки у розмірі 5 497 857,52 грн складається виключно із своєчасно не сплачених зобов`язань, які самостійно задекларовані позивачем, а саме:

за липень 2020 року у сумі - 348436,68 грн;

за червень 2020 року у сумі - 334707,93 грн;

за травень 2020 року у сумі - 325945,24 грн;

за квітень 2020 року у сумі - 320875,91 гри;

за березень 2020 року у сумі - 311318,33 грн;

за лютий 2020 року у сумі - 293923,91 грн;

за січень 2020 року у сумі - 308946,12 грн;

за грудень 2019 року у сумі - 294598,57 грн;

за листопад 2019 року у сумі - 291412,02 грн;

за жовтень 2019 року у сумі - 306712,41 грн;

за вересень 2019 року у сумі - 292375,55 грн;

за серпень 2019 року у сумі - 312207,25 грн;

за липень 2019 року у сумі - 302542,53 грн;

за червень 2019 року у сумі - 289104,76 грн;

за травень 2019 року у сумі - 272156,63 грн;

за квітень 2019 року у сумі - 318126,71 грн;

за березень 2019 року у сумі - 283252,25 грн;

за лютий 2019 року у сумі - 260502,46 грн;

та залишок несплачених зобов`язань за січень 2019 року у сумі - 30712,26 грн.

Позивач не заперечує наявності зазначеної суми недоїмки, не ставить під сумнів її розмір та підстави нарахування.

Тобто у вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 03.09.2020 року №Ю-12485-17 лише відображено загальну суму недоїмки, актуальну станом на 31.08.2020.

Зазначена вимога для її узгодження направлена позивачу.

Тому сформована на першому етапі вимога не направляється для примусового виконання до органу ДВС, оскільки ще не є узгодженою.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону №2464 у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

Згідно з п. 4 розділу VI Інструкції №449 при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера «У» (узгоджена вимога).

В третій частині літера «У» (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Відповідно до п. 5 розділу VI Інструкції №449 у разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Орган доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності):

- вносить вимогу про сплату недоїмки до Єдиного державного реєстру виконавчих документів та пред`являє її до виконання в порядку, встановленому законом (після початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів);

- надсилає її в порядку, встановленому законом, до органу державної виконавчої служби (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів).

Якщо платник частково сплатив суми недоїмки, та/або фінансових санкцій, та/або пені, зазначені у вимозі, до завершення строку остаточного узгодження, до органів державної виконавчої служби/органів Казначейства вимоги, які набрали чинності, пред`являються з урахуванням погашених сум боргу на дату пред`явлення.

Відповідно до пункту 7 розділу VI Інструкції №449 якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Під сумою зростання боргу (недоїмки) для цілей цього пункту необхідно розуміти:

- позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними інформаційної системи органів доходів і зборів станом на кінець календарного місяця та сумою боргу, зазначеною у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі, зменшене на суму сплат(и) після такого пред`явлення, якщо сума сплат(и) не більша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі;

- позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними інформаційної системи органів доходів і зборів станом на кінець календарного місяця та сумою сплат(и) після пред`явлення до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимоги, зменшене на суму боргу, зазначену в такій вимозі, якщо сума сплат(и) менша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі.

З урахуванням викладеного вимога про сплату боргу (недоїмки) набуває статусу виконавчого документу лише на другому етапі. До органу ДВС направляється вимога, яка містить у третій частині літеру «У», та яка сформована після закінчення процедури узгодження суми недоїмки, зазначеної у вимозі сформованій на першому етапі, та тільки на суму зростання боргу (недоїмки), з урахуванням погашених сум боргу на дату пред`явлення, та з виключенням суми боргу, зазначеної у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі.

Позивач оскаржує вимогу від 03.09.2020 р. №Ю-12485-17, яка фіксує суму заборгованості із ЄСВ станом на 21.08.2020р., надіслана позивачу у порядку узгодження та на даному етапі до її узгодження не є виконавчим документом.

Суд вважає помилковим твердження позивача про необхідність надіслання відповідачем для узгодження вимоги із зазначенням лише суми збільшення ЄСВ, порівняно із попередньою вимогою, оскільки, як слідує із наведених вище правових норм, такі правила застосовуються для формування узгоджених вимог (із літерою «У»), які є виконавчими документами та відправляються на виконання до органу державної виконавчої служби.

Відтак наведені у позові обґрунтування протиправності вимоги від 03.09.2020 р. №Ю-12485-17 можуть мати місце лише при оскарженні позивачем узгодженої вимоги (із літерою «У»), яка є виконавчим документом і може бути надіслана до виконавчого органу, проте ще не прийнята податковим органом, оскільки на даний час триває процедура узгодження вимоги від 03.09.2020 р. №Ю-12485-17 у судовому порядку.

Також судом встановлено, що на час розгляду справи на виконанні державної виконавчої служби не перебувало жодного виконавчого провадження щодо стягнення сум ЄСВ за узгодженими вимогами, усі вони повернені стягувачу відповідними постановами державного виконавця, що містяться в матеріалах справи: від 27.12.2019р. ВП № 57399145 (вимога № Ю-12485-17 від 09.08.2018р.), від 27.12.2019р. ВП № 58642933 (вимога № Ю-12485-17 від 02.10.2018р.) та повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання 10.11.2020р., вимога № Ю-12485-17 від 14.08.2019р.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень податкового органу як суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Разом із тим у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що спірне рішення є правомірним, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення та ст. 9 КАС України, якою визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що відповідач обґрунтував та довів доказами правомірність спірного рішення, разом із тим, як доводи позивача про незаконність спірного рішення були спростовані відповідачем та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку із чим у задоволенні позову належить відмовити.

За правилами ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16 лютого 2021 р.

Суддя Г.М. Морська

кат. 111060000