Справа № 260/430/21
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження процесуального строку

17 лютого 2021 рокум. Ужгород№ 260/430/21

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ) про стягнення компенсації втрати частини доходів та відшкодування за затримку розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Національного банку України, якою просить стягнути на з відповідача компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати у сумі 29829,23 грн. та відшкодування за затримку розрахунку при звільненні в розмірі середнього заробітку за весь час затримки (з 27.02.2015р.) по день фактичного розрахунку (30.12.2020) у сумі 732374,28 грн.

09 лютого 2021 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду позовна заява залишена без руху, оскільки така не відповідає вимогам статей 161 КАС України та надано строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду:

- належним чином засвідчені копії паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду (по два примірники);

- докази сплати судового збору (оригінал квитанції чи платіжного доручення) у сумі 3 980,88 грн.

15 лютого 2021 року позивач до канцелярії суду надала заяву на виконання вимог ухвали суду від 09 лютого 2021 року в якій просить прийняти цю заяву та клопотання про зменшення судового збору.

Дослідивши подану заяву, судом встановлено, що ухвала суду про залишення позовної заяви без руху від 09 лютого 2021 року, позивачем була виконана частково, виходячи з наступного.

Позивачем до заяви надано суду належним чином засвідчені копії паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду (по два примірники).

Щодо виконання ухвали суду в частині сплати судового збору, позивачем подано клопотання про зменшення судового збору.

Клопотання обґрунтовано тим, що згідно з п.2.2.8. «Інструкції зі статистики заробітної плати», розробленої відповідно до ст.14 Закону України "Про державну статистику" суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати входять до складу фонду додаткової заробітної плати, а відтак з суми цієї компенсації, як складової належної працівникові заробітної плати судовий збір не сплачується (наявність пільги).

Розглянувши заявлене клопотання судом встановлено наступне.

Як слідує із позовної заяви, позивачем заявлено вимоги майнового характеру у розмірі 762 203,51 грн., а саме стягнути на її користь з відповідача компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати у сумі 29829,23 грн. та відшкодування за затримку розрахунку при звільненні в розмірі середнього заробітку за весь час затримки (з 27.02.2015р.) по день фактичного розрахунку (30.12.2020) у сумі 732374,28 грн.

Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Водночас структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України Про оплату праці, за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Крім того, на підставі статті 2 Закону України Про оплату праці структуру заробітної плати можна визначити, беручи до уваги положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 (далі - Інструкція № 114/8713), розробленої відповідно до Закону України від 17 вересня 1992 року № 2614-XII Про державну статистику та Закону України Про оплату праці з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці й стандартів Системи національних рахунків (за змістом преамбули цієї Інструкції).

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

При цьому, інші виплати, що не належать до фонду оплати праці, встановлені в розділі 3 Інструкції № 114/8713, згідно з пунктом 3.9 якого до них відносяться суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України Про оплату праці, тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір, згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Аналогічна правова позиція у постанові ВП ВС від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.

Отже, ураховуючи розмір судового збору, який підлягає оплаті заявником за подання позовної заяви у цій справі (7 323,74 грн.), відомості про майновий стан заявника за 2020 рік (79 617,50 грн.), суд встановив наявність підстав для зменшення розміру належного до сплати судового збору, відповідно до ухвали суду від 09 лютого 2021 року.

Таким чином, доводи позивача про зменшення суми судового збору є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а відтак позивачем не усунуто недоліків при поданні заяви на виконання вимог ухвали суду від 09 лютого 2021 року та не надано суду докази сплати судового збору (оригінал квитанції чи платіжного доручення) у сумі 3 980,88 грн..

Відповідно до частини 2 статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до частини 6 статті 121 КАС України про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Отже, з наведених обставин, суд вважає за необхідне з власної ініціативи продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 днів з дня вручення даної ухвали.

На підставі наведеного та керуючись статтями 121, 160,161, 169, 171, 248, 256 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання позивача щодо зменшення суми судового збору - відмовити.

2. Процесуальний строк, встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви згідно з ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року в адміністративній справі № 260/430/21 за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про стягнення компенсації втрати частини доходів та відшкодування за затримку розрахунку при звільненні - продовжити на 10 днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали суду окремо від рішення суду не допускається.

Заперечення на ухвалу суду включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.В.Скраль