Справа № 564/114/21
Суддя: Грипіч Л. А.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/114/21

Рядок статзвіту № 140

17 лютого 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Пузирко В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Гордійчук Вікторії Петрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Гордійчук Вікторії Петрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги мотивує тим, що 04.01.2021 року відповідачем було винесено постанову серії ЕАН №3628164 про накладення на неї адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Вказану постанову вона отримала 15.01.2021 року поштовим відправленням. В даній постанові зазначено, що 04.01.2021 року о 11 год. 03 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом в населеному пункті перевищила дозволену швидкість руху на 27 км/год., а саме рухалася зі швидкістю 77 км/год, чим порушила вимоги п. 12.4 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказану постанову вважає незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки зазначеного у ній порушення Правил дорожнього руху не допускала. Зазначила, що 04.01.2021 року вона перебувала на своєму робочому місці в м. Костопіль і на якій підставі винесена оскаржувана постанова їй не зрозуміло. Крім того, в постанові зазначено, що вона ніби то відмовилася від отримання копії постанови, однак це не відповідає дійсності, оскільки 04.01.2021 року вона не перебувала в жодному іншому населеному пункті, окрім як в м. Костопіль, а тому запис про її відмову від отримання копії постанови є сфальсифікованим.

Просила позов задовольнити, постанову серії ЕАН №3628164 від 04.01.2021 року визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 26.01.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, від представника позивача - адвоката Таргонія А. В. на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги представник позивача підтримав в повному обсязі.

Відповідач - інспектор Гордійчук В. П. в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача Химич Д. В. на адресу суду подав в порядку ст.175 КАС України відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги позивача не визнав в повному обсязі. Оскаржувану постанову вважає законною та винесеною відповідно до норм чинного законодавства.

В обгрунтування своїх заперечень представник відповідача наводить ряд законодавчих актів та правових позицій Верхового Суду. З приводу позовних вимог зазначає, що під час патрулювання 04.01.2021 року на а/д М-21 «Виступовичі Житомир Мог. Подільський» 246 км в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 ПДР України екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000303) було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT CC з номерним знаком НОМЕР_1 , рухалася зі швидкістю 77 км/год при цьому перевищила встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год, чим порушила п. 12.4 ПДР України. Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст. ст. 33, 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАН №3628164 за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Факт порушення позивачем швидкісного режиму в межах населеного пункту підтверджується фотознімком з приладу TruCam LTI 20/20 «file №-14000-0104-104536», на якому зазначено координати розташування вимірювального приладу в момент фіксації правопорушення, згідно з якими в момент фіксації швидкості позивач рухалася в межах населеного пункту с. Махнівка Вінницької області. Під час зупинки позивача їй було повідомлено про причини зупинки, а також одразу ознайомлено з показами приладу TruCam, на якому було зафіксовано порушення швидкісного режиму в межах населеного пункту. Зазначив, що у даному випадку допускається скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке передбачає фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці вчинення правопорушення. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, а розгляд справи провести за відсутності відповідача.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, беручи до уваги доводи позивача, дослідивши матеріали позовної заяви, відзив на позовну заяву та додані до нього докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 04 січня 2021 року відповідачем, стосовно позивача, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3628164, якою визнано позивача ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 04.01.2021 року о 11 год. 03 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом в населеному пункті перевищила дозволену швидкість руху на 27 км/год., а саме рухалася зі швидкістю 77 км/год, чим порушила вимоги п. 12.4 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Перевищення швидкості зафіксовано вимірювачем «TruCam LTI 20/20».

Частиною другою статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 74 КАС встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Крім того, згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 4 статті 77 КАС України, суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху повинна, серед іншого, містити відомості про місце вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, як встановлено судом, в оскаржуваній постанові місце вчинення адміністративного правопорушення не зазначено.

Представником відповідача на підтвердження заперечень проти позову та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП надано фото (роздруківку) фіксації перевищення швидкості лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20.

При дослідженні судом наданих доказів, встановлено, що фото з приладу TruCam LTI 20/20 не містить (не зафіксовано) місця вчинення адміністративного правопорушення. На фото (роздруківці) зазначено лише автоматично визначені координати.

Таким чином, підтверджень того, що перевищення швидкості руху відбувалося в межах певного населеного пункту, де встановлено дозволену швидкість руху не більше 50 км/год немає.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що після виявлення перевищення дозволеної швидкості руху водієм ОСОБА_1 в межах населеного пункту с. Махнівка Вінницької області інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАН №3628164 від 04.01.2021 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Під час зупинки позивача їй було повідомлено про причини зупинки, а також одразу ознайомлено з показами приладу TruCam, на якому було зафіксовано порушення швидкісного режиму в межах населеного пункту.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач до 15.01.2021 року не знала про існування постанови від 04.01.2021 року про накладення на неї адміністративного стягнення. Вказана постанова надійшла на її адресу поштою, що підтверджується копією конверта та копією супровідного листа. Більше того, 04.01.2021 року позивач перебувала на своєму робочому місці в м. Костопіль і тому фізично не могла бути зупиненою працівниками поліції у вказаному населеному пункті.

Дані твердження позивача підтвердженні наявною в матеріалах справи довідкою №24/11-7 від 20.01.2021 року, виданою директором ВП «Костопільського фахового медичного коледжу» Носко І. П., з якої вбачається, що методист ОСОБА_1 дійсно була на роботі в ВП «Костопільський фаховий медичний коледж» КЗВО «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради 04.01.2021 року з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.

Отже, судом не встановлено наявність належних доказів у підтвердження вини позивача у вчиненні вказаного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано відповідних доказів того, що за кермом транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT CC, д.н.з НОМЕР_1 04.01.2021 року знаходилася саме позивач ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачем належним чином не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3628164 від 04.01.2021 року винесена відносно ОСОБА_1 є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає до скасування.

Позовна заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, оскаржувану постанову слід скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 139, 175, 229, 242, 243, 244, 255, 262, 286 КАС України, ст. ст. 7, 9, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 283, 284, 287, 289, 293 КУпАП,, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Гордійчук Вікторії Петрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3628164 від 04 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, на користь ОСОБА_1 , (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 13.03.1998 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_3 ), витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів (ст.286 КАС) з дня його проголошення.

Повне рішення складено

17 лютого 2021 року

СуддяЛ. А. Грипіч