Справа № 160/5279/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 160/5279/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 р. (суддя Верба І.О.) в адміністративній справі №160/5279/20 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України, оформлене протоколом № 43 від 04.03.2020, в частині визнання його таким, що 04.03.2020 не склав кваліфікаційний іспит приватного виконавця та відмови у видачі посвідчення приватного виконавця; зобов`язати Кваліфікаційну комісію приватних виконавців Міністерства юстиції України прийняти рішення про видачу Міністерством юстиції України позивачу посвідчення приватного виконавця як особі, яка склала кваліфікаційний іспит.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що висновок, викладений у спірному протоколі про визнання його таким, що не склав кваліфікаційний іспит приватного виконавця, є помилковим, оскільки зроблений за результатами допущеної Кваліфікаційної комісії приватних виконавців помилки при обрахунку підсумкового балу виконання ним практичного завдання.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку загального позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, задовольнивши позовні вимоги.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції повністю проігноровано доводи позивача, сталу судову практику ЕСПЛ. Судом не встановлено факту існування носія інформації, на якому зафіксовано результати оцінки кожним членом Комісії по кожному критерію оцінки окремо кожному учаснику іспиту. Порядком №3053/5 не передбачено автоматичного обрахунку підсумкового балу, натомість визначено, що результат оцінювання практичного завдання вноситься до системи тестування секретарем кваліфікаційної комісії. Скаржник вважає, що секретарем могла бути допущена помилка при внесенні балів до системи тестування. Також, скаржник вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо неможливості втручання у дискреційні повноваження Комісії із визначення результатів оцінювання. У даному випадку підсумковий бал визначається не на власний розсуд Комісії, а у відповідності до Порядку № 3053/5. Відповідач не довів правильність здійсненого ним розрахунку. Суд першої інстанції, у свою чергу, перевірку такого розрахунку також не здійснив.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Міністерство юстиції України заперечило проти доводів апеляційної скарги, вказавши на дотримання Комісією вимог діючого законодавства, у тому числі, щодо визначення результатів оцінки. Загальний бал 8,85 отримано в результаті складання балів за результатом оцінки членами Комісії окремо кожного критерію, як це передбачено пунктом 17 розділу У Порядку №3053/5. Оцінюючи практичне завдання ОСОБА_1 , кожен із членів Комісії на власний розсуд визначив ступінь рівня відповідності цього завдання по кожному із трьох обов`язкових критеріїв (обґрунтованість прийнятого рішення, відповідність проекту процесуального документа формі і змісту згідно з вимогами законодавства). Визначення оцінки практичного завдання є дискреційними повноваженнями членів кваліфікаційної комісії. Висновок суду першої інстанції, за твердженням відповідача, відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеного у справі №805/448/18-а, у справі № 4737/18-а.

У судовому засіданні скаржник підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.

Представник Міністерства юстиції України заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

ОСОБА_1 04.03.2020 складав кваліфікаційний іспит з метою отримання доступу до професій приватного виконавця, що проводився Кваліфікаційною комісією приватних виконавців Міністерства юстиції України. Витягом із протоколу засідання Кваліфікаційної комісії приватних виконавців від 04.03.2020 № 63, визначено, що згідно екзаменаційної відомості від 04.03.2020 за результатами автоматизованого анонімного тестування ОСОБА_1 отримав такі бали: за виконання тестових завдань теоретичної частини 44,5; за виконання ситуаційних завдань 20; за виконання практичного завдання 8,85; підсумковий результат (всього отримано балів) 73,35. За порядковим номером 10 протокольного рішення Кваліфікаційної комісії приватних виконавців, прийнятим одноголосно, вирішено затвердити результатами іспиту приватного виконавця, проведеного 04.03.2020: ОСОБА_1 : за виконання тестових завдань теоретичної частини 44,5 балів, за виконання ситуаційних завдань 20 балів; за виконання практичного завдання 8,85 бали; підсумковий результат (всього отримано балів) 73,35 балів; результат автоматизованого анонімного тестування особи: іспит не складено. За результатами проведеного іспиту Кваліфікаційної комісії приватних виконавців, прийнятим одноголосно, вирішено відмовити у видачі посвідчення приватного виконавця ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що визначення оцінки практичного завдання є дискреційним повноваженням членів Комісії.

Суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин, як виникли у зв`язку із проходженням кваліфікаційного іспиту позивачем, як особою, яка виявила намір отримати право на здійснення діяльності приватного виконавця. Ці правовідносини регулюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (Закон № 1403-VIII), Порядком допуску до професії приватного виконавця, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 3053/5 від 25.10.2016, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.11.2016 за № 1445/29575 (Порядок № 3053/5).

Згідно із статтею 17 Закону № 1403-VIII Міністерство юстиції України забезпечує підготовку приватних виконавців та підвищення їхньої кваліфікації, видає посвідчення приватного виконавця. Приватним виконавцем може бути громадянин України, який досяг 25 років, має вищу юридичну освіту не нижче другого рівня, володіє державною мовою, має стаж роботи у галузі права після отримання відповідного диплома не менше двох років та склав кваліфікаційний іспит (частина перша статті 18 Закону № 1403-VIII). Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 1403-VIII для визначення рівня професійної підготовленості осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця, та вирішення питання щодо надання права на здійснення діяльності приватного виконавця при Міністерстві юстиції України утворюється Кваліфікаційна комісія приватних виконавців (далі - Кваліфікаційна комісія). Кваліфікаційна комісія: визначає дату складення кваліфікаційних іспитів; розробляє та затверджує перелік питань автоматизованого анонімного тестування; розглядає документи, подані особами, які мають намір отримати право на здійснення діяльності приватного виконавця, на відповідність вимогам, визначеним цим Законом; проводить кваліфікаційні іспити та затверджує їх результати; приймає рішення про видачу посвідчення приватного виконавця (частина п`ята статті 19 Закону № 1403-VIII). Рішення Кваліфікаційної комісії оформлюється протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени комісії (частина восьма статті 19 Закону № 1403-VIII). Згідно із частиною третьою статті 21 Закону № 1403-VIII кваліфікаційний іспит проводиться шляхом автоматизованого анонімного тестування особи, яка виявила намір здійснювати діяльність приватного виконавця. Особі, яка успішно склала кваліфікаційний іспит, Міністерство юстиції України на підставі відповідного рішення Кваліфікаційної комісії протягом 10 днів з дня складення кваліфікаційного іспиту видає посвідчення приватного виконавця (частина четверта статті 21 Закону № 1403-VIII). Особа, яка не склала кваліфікаційний іспит, має право скласти його повторно не раніше ніж через шість місяців (частина сьома статті 21 Закону № 1403-VIII).

Єдину процедуру допуску до професії приватного виконавця осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця визначено Порядком допуску до професії приватного виконавця, затвердженим наказ Міністерства юстиції України № 3053/5 від 25.10.2016. Згідно із пунктом 4 Розділу V Порядку № 3053/5 для складання кваліфікаційного іспиту використовується електронна система для проведення автоматизованого анонімного тестування осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця. Автоматизоване анонімне тестування складається з теоретичної частини, ситуаційних завдань та практичного завдання і проводиться одночасно для всіх осіб, допущених до іспиту (пункт 13 Розділу V Порядку № 3053/5). Згідно із пунктом 16 розділу V Порядку № 3053/5 виконання практичного завдання полягає у вирішенні особою запропонованої їй Системою тестування практичної ситуації, що виникає під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів, шляхом надання ґрунтовної відповіді та за необхідності складання проекту процесуального документа. Пунктом 16 розділу V Порядку № 3053/5 встановлено, що практичне завдання складається державною мовою та містить набір конкретних вихідних даних у вигляді відповідних документів, на основі яких особа, використовуючи комп`ютер, повинна підготувати ґрунтовну мотивовану відповідь та за необхідності проект процесуального документа з дотриманням вимог, встановлених чинним законодавством. Оцінювання виконаного особою практичного завдання здійснюється Кваліфікаційною комісією без присутності осіб, що виконували практичне завдання, та за відсутності у Кваліфікаційної комісії інформації про те, якою саме особою виконано практичне завдання. Показник успішності вирішення практичного завдання визначається Кваліфікаційною комісією відповідно до трьох критеріїв: законність прийнятого рішення; обґрунтованість прийнятого рішення; відповідність проекту процесуального документа формі і змісту згідно з вимогами законодавства. Дотримання вимог кожного критерію оцінюється Кваліфікаційною комісією у п`ять балів. Якщо особою не надано відповіді, у тому числі через закінчення встановленого часу, така відповідь зараховується як неправильна. Практичне завдання оцінюється індивідуально кожним членом Кваліфікаційної комісії за п`ятибальною шкалою оцінювання, в якій: 5 - досконалий рівень; 4 - добрий рівень; 3 - посередній рівень; 2 - низький рівень; 1 - дуже низький рівень. Остаточна оцінка вираховується з використанням формули a / b = , де a - сума балів, виставлених індивідуально кожним членом Кваліфікаційної комісії за результатом оцінки критерія; b - кількість членів Кваліфікаційної комісії; z - бал за результатом оцінки членами Кваліфікаційної комісії окремого критерію, округлений до сотої. Загальний бал вираховується шляхом складання балів кожного критерію оцінювання. Практичне завдання вважається виконаним, якщо за результатами його виконання набрано не менше дев`яти балів. Результат оцінювання практичного завдання вноситься до Системи тестування секретарем Кваліфікаційної комісії окремо щодо кожної особи, яка його виконувала. Згідно із пунктом 18 розділу V Порядку № 3053/5 після закінчення виконання автоматизованого анонімного тестування всіма особами або часу, відведеного для його виконання, секретар Кваліфікаційної комісії формує в Системі тестування та роздруковує екзаменаційну відомість. Екзаменаційна відомість містить перелік імен доступу осіб, які проходили автоматизоване анонімне тестування, кількість набраних за кожне завдання балів, загальний підсумковий результат та вільне поле для зазначення прізвищ, імен та по батькові, яке заповнюється після ідентифікації результатів автоматизованого анонімного тестування. Ідентифікація результатів автоматизованого анонімного тестування здійснюється секретарем Кваліфікаційної комісії після формування та роздрукування екзаменаційної відомості у присутності всіх членів Кваліфікаційної комісії, що беруть участь у засіданні. Прізвища, імена та по батькові осіб, що складали іспит, заносяться секретарем Кваліфікаційної комісії до роздрукованої екзаменаційної відомості, яка скріплюється підписами всіх присутніх на засіданні членів Кваліфікаційної комісії. Відповідно до пункту 19 розділу V Порядку № 3053/5 після закінчення іспиту секретар Кваліфікаційної комісії складає протокол, в якому зазначаються: дата, час та місце проведення іспиту; прізвища, імена та по батькові присутніх членів Кваліфікаційної комісії; прізвища, імена та по батькові, реквізити паспортів осіб, допущених до складання іспиту; отримані бали за результатами автоматизованого анонімного тестування; прізвища, імена та по батькові осіб, які склали та які не склали іспит. Протокол підписується головою та усіма присутніми на засіданні членами Кваліфікаційної комісії. Кваліфікаційна комісія на підставі результатів складеного іспиту приймає рішення, що затверджується протоколом за результатами складання кваліфікаційного іспиту (пункт 20 розділу V Порядку № 3053/5). Кваліфікаційна комісія на підставі рішення про затвердження результатів складання кваліфікаційного іспиту приймає рішення про видачу Міністерством юстиції України особам, які склали кваліфікаційний іспит, посвідчення приватного виконавця (абзац перший пункту 21 розділу V Порядку № 3053/5). Кваліфікаційний іспит вважається складеним, якщо особою набрано прохідний бал за кожним тестовим завданням (абзац другий пункту 21 розділу V Порядку № 3053/5). Посвідчення приватного виконавця видається Міністерством юстиції України за підписом Міністра або його заступника особі, яка успішно склала кваліфікаційний іспит, на підставі відповідного рішення Кваліфікаційної комісії протягом десяти днів з дня складання кваліфікаційного іспиту (пункт 1 розділу VІ Порядку № 3053/5).

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивачем за виконання тестових завдань теоретичної частини отримано 44,5 бали, за виконання ситуаційних завдань - 20 балів; за виконання практичного завдання - 8,85 бали; підсумковий результат (всього отримано балів) 73,35 балів; результат автоматизованого анонімного тестування особи: іспит не складено.

Позивач оскаржує результати свого оцінювання в частині визначення результатів практичного завдання у 8,85 балів.

Суд першої інстанції відмовив у позові, пославшись виключно на неможливість втручання у процес реалізації Кваліфікаційною комісією дискреційних повноважень - оцінювання результатів іспиту.

Термін «дискреційне повноваження», як зазначив суд першої інстанції, відповідно до Рекомендації Комітету Ради Європи №R(80)2, прийнятої 11.03.1980 на 316-му засіданні заступників міністрів, означає повноваження, яке надає певний адміністративному органу ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Отже, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Верховний Суд у постанові від 30.07.2020 у справі № 826/10085/16 звернув увагу, що дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Колегія суддів, у свою чергу, вважає за необхідне зазначити, що Порядком № 3053/5 визначено певний алгоритм дій Кваліфікаційної комісії під час проведення іспиту.

Пунктом 17 Розділу У Порядку № 3053/5 передбачено, що практичне завдання оцінюється індивідуально кожним членом Кваліфікаційної комісії за п`ятибальною шкалою оцінювання. Остаточна оцінка вираховується з використанням формули

а/b=z

деа-сума балів, виставлених індивідуально кожним членом Кваліфікаційної комісії за результатом оцінки критерію;

b-кількість членів Кваліфікаційної комісії;

z-бал за результатом оцінки членами Кваліфікаційної комісії окремого критерію, округлений до сотої.
Загальний бал вираховується шляхом складання балів кожного критерію оцінювання.

На переконання колегії суддів, дискреційними повноваженнями за вказаним Порядком № 3053/5 є оцінювання індивідуально кожним членом Кваліфікаційної комісії практичного завдання за п`ятибальною шкалою на підставі оцінки наступних критеріїв: законність прийнятого рішення; обґрунтованість прийнятого рішення; відповідність проекту процесуального документа формі і змісту згідно з вимогами законодавства.

При цьому, оцінка практичного завдання на відповідність кожного із цих критеріїв грунтується на суб`єктивному сприйнятті конкретного члена Комісії підготовленого претендентом процесуального документа.

Саме ці дії члена Кваліфікаційної комісії і підпадають, на думку колегії суддів, під визначення дискреційних, оскільки вони передбачені законодавством; є можливість діяти за власним розсудом; є право обирати між альтернативами, кожна із яких є правомірною - виставити оцінку від одного до п`яти балів.

Позивач не заперечує право кожного із членів Кваліфікаційної комісії оцінювати його практичне завдання.

Спір точиться навколо правильності розрахунку загального балу у 8,85.

Слід зазначити, що Порядок № 3053/5 містить формулу, за якою розраховується загальний бал. Іншими словами, загальний бал є результатом вчиненої арифметичної дії. Протокол № 63 не містить жодної інформації про те, яким чином і ким проведена арифметична дія згідно наведеної вище формули, за результатами якої отримано цифру 8,85.

Під час апеляційного провадження Кваліфікаційна комісія ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 р. була зобов`язана:

- надати суду інформацію щодо результатів оцінювання виконання практичного завдання ОСОБА_1 із зазначенням суми балів, виставлених індивідуально кожним членом Кваліфікаційної комісії за результатами оцінки кожного критерію (законність прийнятого рішення; обґрунтованість прийнятого рішення; відповідність проекту процесуального документа формі і змісту згідно з вимогами законодавства);

- навести арифметичний розрахунок, згідно визначеної у Порядку допуску формули, за результатом якого визначений бал ОСОБА_1 - 8,85, із зазначенням кожної із складових (a/b/z):

- надати документи, які засвідчують результати оцінювання виконання практичного завдання ОСОБА_1 індивідуально кожним членом Кваліфікаційної комісії із зазначенням дати оцінювання та посвідчених власним підписом кожного члена Комісії.

На виконання ухвали до суду надійшли письмові пояснення від Міністерства юстиції України, за змістом яких документи, в яких зафіксована інформація, яку витребував суд, не складалась. Відповідачі наполягають на тому, що процедура оцінювання є дискреційними повноваженнями.

Колегія суддів звертає увагу, що підрахунок загального результату оцінювання практичного завдання не має нічого спільного із повноваженнями «діяти на власний розсуд» або «обирати альтернативну поведінку». За своєю суттю такі дії носять суто технічний характер - згідно формули вносяться цифри, проводиться арифметична дія, отримується цифровий результат.

Під час розгляду справи в суді як першої, так і апеляційної інстанцій, відповідачі не надали конкретних пояснень про те, в результаті проведення якої арифметичної дії отримана цифра 8,85.

Таким чином, рішення Кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України про отримання ОСОБА_1 8,85 балів за виконання практичного завдання не відповідає критерію обґрунтованості, визначеного пунктом 3 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи відповідачів про те, що Порядок № 3053/5, на підставі якого діяла Кваліфікаційна комісія, не містять обов`язку фіксувати будь-яким чином результати оцінювання індивідуального кожним членом Комісії, колегія суддів вважає неспроможними з огляду на наступне.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, згідно якого закон, як і будь-який інший акт держави, має характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля (постанови від 28 лютого 2018 р. у справі № 800/284/17, від 22 травня 2018 р. у справі № 800/474/16 (П/9901/197/18), від 7 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17, від 3 липня 2019 року у справі № 127/2209/18).

Відсутність чіткого нормативного регулювання процедури оцінювання, можливості здійснити перевірку правильності підрахунку загального балу виконання практичного завдання, свідчить, на думку колегії суддів, про необхідність вдосконалення Порядку № 3053/5 з метою недопущення порушення прав осіб, які виявили намір займатися діяльністю приватного виконавця. З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність обґрунтованих підстав для скасування рішення Кваліфікаційної комісії приватних виконавців, оформлене Протоколом №63, в частині затвердження результатів кваліфікаційного іспиту позивача. Позивач в адміністративному позові помилково зазначив номер протоколу, як 43, однак суд першої інстанції правильно визначив його номер - 63, і позивач під час апеляційного перегляду справи підтвердив оскарження ним саме протоколу № 63 в частині.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України прийняти рішення про видачу Міністерством юстиції України позивачу посвідчення приватного виконавця як особі, яка склала кваліфікаційний іспит.

За приписами пункту 1 розділу VІ Порядку № 3053/5, посвідчення приватного виконавця видається Міністерством юстиції України за підписом Міністра або його заступника особі, яка успішно склала кваліфікаційний іспит, на підставі відповідного рішення Кваліфікаційної комісії протягом десяти днів з дня складання кваліфікаційного іспиту.

Скасування у судовому порядку рішення Комісії в частині затвердження результатів кваліфікаційного іспиту позивача як такого, що не склав іспит, є підставою для проведення повторного іспиту. Така можливість передбачена і безпосередньо статтею 21 Закону № 1403-VIII.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню за наведених вище підстав.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів керується приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно матеріалів справи, позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду першої інстанції - 840,80 грн. (а.с. 18) та судового збору за подачу апеляційної скарги - 1261,50 грн., всього на суму 2102,30 грн., які підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України у повному обсязі, незважаючи на часткове задоволення позову, оскільки судовий збір сплачено із розрахунку однієї позовної вимоги немайнового характеру.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 р. в адміністративній справі №160/5279/20 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України, оформлене Протоколом № 63 від 04.03.2020, в частині затвердження результату кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 .

У задоволені решти позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13, місто Київ, 01001) судові витрати на суму 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 30 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 02 лютого 2021 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2021 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий