Справа № 580/158/21
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року справа № 580/158/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

15.01.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправним і скасування рішення від 04.12.2020 №25 про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугою років;

зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 02.12.2020 про призначення їй пенсії за вислугу років.

В обґрунтування позову зазначено про безпідставність висновку відповідача щодо недостатності спеціального стажу в позивача із-за не врахування в подвійному розмірі періоду роботи на посаді лікаря-фтизіатра в КНП «Монастирищенська центральна районна лікарня» Монастирищенської районної ради Черкаської області.

Ухвалою суду від 19.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд правилами спрощеного письмового провадження відповідно до ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Також встановлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів.

05.02.2021 відповідач надіслав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування зазначив, що позивач з 29.07.1997 і до теперішнього часу працює на посаді лікаря-фтизіатра консультивно-діагностичного відділення в КНП «Монастирищенська центральна районна лікарня» Монастирищенської районної ради Черкаської області, яка не є інфекційним закладом (відділенням) охорони здоров`я. Тому вказаний період відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підлягає зарахуванню до загального страхового стажу позивача в одинарному розмірі.

Всі подані сторонами документи долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Даними паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 підтверджується, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до записів її трудової книжки НОМЕР_3 трудову діяльність розпочала з 01.08.1995: прийнята лікарем-інтерном неврології Черкаської обласної лікарні (наказ від 01.08.1995 №71-к). 12.08.1996 звільнена за переведенням в Обласний противотуберкульозний диспансер для подальшого проходження інтернатури (наказ від 12.08.1996 №71-к). 12.08.1996 зарахована на посаду лікаря-інтерна фізіатрії (наказ від 12.08.1996 №52/к). 29.07.1997 звільнена у зв`язку з закінченням інтернатури (наказ від 01.07.1997 №41/к). 29.07.1997 зарахована на посаду лікаря-фтизіатра до Монастирищенської ЦРЛ (наказ від 29.07.1997 №64). З 04.09.2019 Монастирищенська ЦРЛ реорганізована шляхом перетворення в Комунальне некомерційне підприємство «Монастирищенська ЦРЛ» Монастирищенської районної ради Черкаської області ( рішення від 29.08.2019 №39-14/VII). 11.09.2020 переведена на посаду 0,5ставки лікаря-фтизіатра (наказ від 10.09.2020 №56клп.1). 01.12.2020 звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за вислугу років (наказ від 30.11.2020 №79-кл п.3).

02.12.2020 позивач заявою звернулася до відповідача про призначення їй пенсії за вислугою років, як лікарю-фтизіатру протитуберкульозного кабінету, із зарахуванням стажу роботи в подвійному розмірі. До заяви додала: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт НОМЕР_2 , трудову книжку НОМЕР_3 , диплом про навчання НОМЕР_4 , довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років 2 шт. №21 і №322, заяву про спосіб виплати пенсії.

Довідкою Комунального некомерційного підприємства «Монастирищенська центральна районна лікарня» Монастирищенської районної ради Черкаської області від 26.11.2020 №21 підтверджується, що позивач працює у вказаній установі на посаді лікаря-фтизіатра консультативно-діагностичної поліклініки з 29.07.1997 дотепер. У довідці зазначено, що відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стаж роботи зараховується у подвійному розмірі. Монастирищенська центральна районна лікарня з 04.09.2019 реорганізована шляхом перетворення в Комунальне некомерційне підприємство «Монастирищенська центральна районна лікарня» Монастирищенської районної ради Черкаської області (рішення від 29.08.2019 №39-14/ VII).

Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний протитуберкульозний диспансер Черкаської обласної ради» від 30.11.2020 №322 позивач працювала у Черкаському обласному протитуберкульозному диспансері з 12.08.1996 до 29.07.1997 на посаді лікаря-інтерна фтизіатрії. Черкаський обласний протитуберкульозний диспансер перейменовано у Комунальний заклад «Черкаський обласний протитуберкульозний диспансер» Черкаської обласної ради на підставі наказу від 11.02.2009 №53. Комунальний заклад «Черкаський обласний протитуберкульозний диспансер» Черкаської обласної ради реорганізовано шляхом його перетворення у комунальне некомерційне підприємство «Черкаський обласний протитуберкульозний диспансер Черкаської обласної ради» з 27.12.2018 згідно з рішенням Черкаської обласної ради від 07.09.2018 №24-25/VII.

У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років, відповідач прийняв рішення від 04.12.2020 №25 про відмову в призначенні пенсії позивачу. У вказаному рішенні зазначив, що загальний страховий стаж становить 26 років 2 місяці 19 днів. З них спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, станом на 11.10.2017 становить 23 роки 1 місяць 29 днів. Період роботи в КНП «Монастирищенська районна лікарня» Монастирищенської районної ради Черкаської області з 29.07.1997 до теперішнього часу зараховано до спеціального стажу в одинарному розмірі, оскільки в довідці від 26.11.2020 №21 не зазначено місце роботи (Черкаський обласний протитуберкульозний диспансер). Для зарахування стажу в подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону позивачу рекомендовано надати документи, які підтверджують, що Черкаський обласний протитуберкульозний диспансер є відокремленим структурним підрозділом.

Тому позивач звернулася в суд з позовом.

Суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Статтею другою Закону №1788-XII визначені такі види пенсії:

а) трудові пенсії:

за віком;

по інвалідності;

в разі втрати годувальника;

за вислугу років.

Відповідно до ст.51 Закону №1788-XII пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно з ст.52 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають:

окремі категорії працівників авіації та льотно-випробного складу;

робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені;

водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи;

механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення);

працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах;

робітники і майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання;

деякі категорії артистів театрів та інших театрально-видовищних підприємств і колективів відповідно до пункту "ж" статті 55;

працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55;

спортсмени відповідно до пункту "є" статті 55.

Згідно з п."е" ч.1 ст.55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення:

які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту;

1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку:

50 років - які народилися з 1 січня 1966 року по 30 червня 1966 року;

50 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1966 року по 31 грудня 1966 року;

51 рік - які народилися з 1 січня 1967 року по 30 червня 1967 року;

51 рік 6 місяців - які народилися з 1 липня 1967 року по 31 грудня 1967 року;

52 роки - які народилися з 1 січня 1968 року по 30 червня 1968 року;

52 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1968 року по 31 грудня 1968 року;

53 роки - які народилися з 1 січня 1969 року по 30 червня 1969 року;

53 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1969 року;

54 роки - які народилися з 1 січня 1970 року по 30 червня 1970 року;

54 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1970 року;

55 років - які народилися з 1 січня 1971 року.

Отже, право на пенсію за вислугу років мають особи незалежно від віку за наявності вислуги років у період до 01.04.2015 - не менше 25 років, до 01.01.2016 - не менше 25 років і 6 місяців, до 11.10.2017 - не менше 26 років і 6 місяців.

Право на призначення пенсії за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення, які обіймають посади, визначені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (далі - Перелік №909).

Відповідно до п.2 Переліку №909 до закладів охорони здоров`я робота в яких дає право на пенсію за вислугу років відносяться: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри, Аптеки, аптечні кіоски, магазини, контрольно-аналітичні лабораторії, Медико-соціальні експертні комісії, бюро судово-медичної експертизи.

До посад охорони здоров`я, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відносяться: лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти, лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

Відповідно до ст.60 Закону №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Статтею 24 Закону України №1058-IV закріплено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок).

Статтею 44 Закону України №1058-VI визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Пунктом 2.1 Порядку визначений перелік документів, які подаються для призначення пенсії за віком, серед яких за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п.4.2 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Отже, відповідач наділений правом перевіряти надані особою документи для призначення пенсії та вірного її обчислення, а також вимагати відповідні документи від підприємств, організацій.

Згідно з п.4.3 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

На підставі ч.1 ст.62 Закону України №1788 основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Підтвердженням страхового стажу можуть бути довідки.

Вказані вище записи трудової книжки позивача підтверджують наявність у неї стажу роботи за спірний період у Монастирищенській ЦРЛ - закладі охорони зборов`я для врахування його при обчисленні і призначенні пенсії за вислугою років. Доказів недостовірності таких записів щодо даних періодів роботи відповідач суду не надав.

Пунктом 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1788-XII передбачено, що особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений, ст.ст. 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі ст.3 Закону України від 19.11.1992 №2801 «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (далі - Закон №2801) заклад охорони здоров`я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Частиною сьомою ст.16 Закону №2801 передбачено, що мережа державних і комунальних загадів охорони здоров`я формується з урахуванням планів розвитку госпітальних округів, потреб населення у медичному обслуговуванні, необхідності забезпечення належної якості такого обслуговування, своєчасності, доступності для громадян, ефективного використання матеріальних, трудових, фінансових ресурсів. Існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена.

Згідно зі ст.1 Закону України від 28.12.2015 №2586-III «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» протитуберкульозні заклади - спеціалізовані заклади охорони здоров`я, що здійснюють діагностику туберкульозу та надають лікувально-профілактичну (стаціонарну та амбулаторну) допомогу хворим на туберкульоз (протитуберкульозні диспансери, лікарні, відділення, кабінети, науково-дослідні інститути, денні стаціонари, санаторії тощо). Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до посадової інструкції лікаря-фтизіатра, яка затверджена головним лікарем Монастирищенської ЦРЛ 18.07.2018 робота позивача пов`язана з наданням спеціалізованої амбулаторно-поліклінічної допомоги населенню з раннього виявлення та лікування туберкульозу, диспансерного нагляду, організація профілактичних заходів з попередження туберкульозу.

Згідно з Положенням про туберкульозний кабінет поліклініки, затвердженим головним лікарем Монастирищенської ЦРЛ від 01.02.2000, протитуберкульозний кабінет створений для попередження, своєчасного виявлення і лікування туберкульозу і супутніх захворювань у диспансерних контингентів, а також для організаційно-методичного керівництва протитуберкульозною роботою загальних лікувально-профілактичних закладів.

Вказаними вище документами підтверджується, що позивач, працюючи у період з 29.07.1997 до 01.12.2020 на посаді лікаря-фтизіатра, виконувала вказану їй роботу, отримувала за неї заробітну плату. Відтак інформація в вказаних вище довідках №21 та №322 не викликає сумнівів у достовірності та позивач має право на зарахування вказаного трудового стажу до стажу роботи в подвійному розмірі, який дає право на пенсію за вислугою років. Не врахувавши цей період роботи позивача в подвійному розмірі, відповідач допустив порушення вказаних вище норм закону.

На дату звернення позивача до відповідача позивач мала достатньо страхового стажу для призначення їй пенсії за вислугою роківм. Отже, доводи позивача про необґрунтованість неврахування відповідачем вказаного періоду роботи доведені. Відмовляючи у призначенні пенсії рішенням від 04.12.2020 №25, відповідач допустив протиправне порушення права позивача на пенсійне забезпечення. Тому спірне рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з абз. 2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Для повного та ефективного відновлення порушеного права та належного способу їх відновлення наявні підстави для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 02.12.2020 про призначення їй пенсії за вислугою років.

Тому відповідна позовна вимога підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд урахував.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Дотримуючись вказаних вимог суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підтверджені квитанцією від 14.01.2021 №26 в сумі 908,00грн., підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, зважаючи на результат вирішеного спору, в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 90, 132-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ від 04.12.2020 №25 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років.

Зобов`язати ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 02.12.2020 про призначення їй пенсії за вислугу років.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою у розмірі 908,00грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 18.02.2021.