Справа № 380/1521/21
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/1521/21
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ В ЧАСТИНІ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

16 лютого 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача від 11 лютого 2021 року про поновлення строку звернення у справі № 380/1521/21 за позовом ОСОБА_1 до Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Львівської міської ради щодо недоплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) щорічної грошової допомоги до 05 травня за період з 2016 по 2020 роки відповідно до положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язати Франківський відділ соціального захисту Управління соціального захисту Львівської міської ради (79057, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 85, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) суми щорічної грошової допомоги до 05 травня за період з 2016 по 2020 роки у розмірах п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням вже виплачених сум;

- звільнити від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою судді від 09 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху та встановлено особі, що звернулася із позовною заявою в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, у спосіб: подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Львівської міської ради щодо недоплати йому щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2016, 2017, 2018, 2019 роки відповідно до положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язання Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Львівської міської ради здійснити перерахунок та виплату суми щорічної грошової допомоги до 05 травня за період за 2016, 2017, 2018, 2019 роки у розмірах п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням вже виплачених сум.

11 лютого 2021 року позивач через канцелярію суду подав заяву про поновлення строку звернення, яка мотивована наступним.

Внесеними змінами до Бюджетного кодексу України, які в подальшому рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року у справі № З-р/2020 визнано неконституційними, Уряду було делеговано повноваження самостійно визначати розмір виплат до 5 травня учасникам бойових дій.

30 жовтня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив провести перерахунок та виплатити невиплачену частину одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 6800,00 грн., що складає п`ять мінімальних пенсій за віком станом на 01 січня 2020 року відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020.

Предметом спору у цій справі є відмова відповідача № 4 від 12 листопада 2020 року щодо недоплати позивачу щорічної грошової допомоги до 05 травня за період з 2016 року по 2020 рік відповідно до положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка прийнята за результатами звернення позивача від 30 жовтня 2020 року. Таким чином, відповідач протиправно не перерахував кошти для виплати належних позивачу сум разової щорічної допомоги до 05 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за період з 2016 року по 2020 рік, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивач зазначає, що відповідно до частини 4 статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, позивач вважає, що, звернувшись до відповідача із заявою від 30 жовтня 2020 року, він скористався досудовим порядком врегулювання спору, а тому для звернення з позовом до суду у цьому випадку встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення йому відповіді за результатами розгляду такої заяви.

Оскільки відповідь на свою заяву від 30 жовтня 2020 року позивач отримав 13 грудня 2020 року, то передбачений частиною 4 статті 122 КАС України тримісячний строк звернення до суду ним не пропущений.

Ураховуючи викладене, просить суд врахувати, що до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення, яке отримане 03 грудня 2020 року за результатами розгляду його скарги.

При постановленні ухвали суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З цього приводу суд зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як слідує з матеріалів справи, з цим адміністративним позовом до суду позивач звернувся у лютому 2021 року та заявив такі позовні вимоги:

- визнати протиправними дії Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Львівської міської ради щодо недоплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) щорічної грошової допомоги до 05 травня за період з 2016 по 2020 роки відповідно до положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язати Франківський відділ соціального захисту Управління соціального захисту Львівської міської ради (79057, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 85, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) суми щорічної грошової допомоги до 05 травня за період з 2016 по 2020 роки у розмірах п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням вже виплачених сум.

У Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Конституція України також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист належить до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. У випадку якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде уже способом реалізації права на судовий захист. Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист, зокрема, - статтями 55 та 124.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд, у випадку, визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.

Суд також виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації прав громадян на соціальних захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, якщо інше прямо не передбачено законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17, від 18 листопада 2020 року у справі № 380/5202/20.

Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом у лютому 2021 року та оспорює дії відповідача щодо недоплати йому щорічної грошової допомоги до 05 травня відповідно до положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема, за 2016, 2017, 2018, 2019 роки.

Суд відзначає, що спірна виплата є регулярною та виплачується один раз на рік, а тому про порушення своїх прав її недоплатою позивач міг дізнатись у квітні-травні 2016, 2017, 2018, 2019 років відповідно, при отриманні такої виплати за ці роки.

Таким чином, звернувшись до суду з вимогами про визнання протиправними дій Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Львівської міської ради щодо недоплати йому щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2016, 2017, 2018, 2019 роки відповідно до положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язання Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Львівської міської ради здійснити перерахунок та виплату суми щорічної грошової допомоги до 05 травня за період за 2016, 2017, 2018, 2019 роки у розмірах п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням вже виплачених сум у лютому 2021 року, позивач пропустив встановлений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду з цими вимогами.

Щодо посилань позивача на те, що, звернувшись до відповідача із заявою від 30 жовтня 2020 року, він скористався досудовим порядком врегулювання спору, а тому для звернення з позовом до суду у цьому випадку встановлюється встановлений частиною 4 статті 122 КАС України тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення йому відповіді за результатами розгляду такої заяви, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 4 статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Аналіз наведеної статті КАС України дає підстави дійти висновку, що умовою застосування тримісячного строку звернення до суду (який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень) є передбачена законом можливість або обов`язковість досудового порядку вирішення спору і позивач ним скористався.

Так, статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» законодавець встановив виплачувати щорічно до 5 травня учасникам бойових дій грошову допомогу.

Відповідно до частини першої статті 17-1 зазначеного Закону щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Частиною четвертою статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не передбачено можливості (обов`язковості) досудового врегулювання спору в частині, що стосується недоплати центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення особі разової грошової допомоги до 5 травня. Стаття 17-1 зазначеного Закону лише визначає, що особа, яка не отримала разової грошової допомоги до 5 травня, має право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Проте, навіть за такого правового регулювання, позивач не надав суду доказів, що він до 30 вересня 2016 року, 30 вересня 2017 року, 30 вересня 2018 року та 30 вересня 2019 року, як відповідних років, за які здійснювалася виплата разової грошової допомоги до 5 травня звертався до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення за отриманням недоплаченої, на його думку, суми цієї допомоги.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у своїй заяві від 30 жовтня 2020 року позивач просив вжити належних заходів та виплатити йому недоотриману частину грошової допомоги, як учаснику бойових дій за 2020 рік в сумі 6800,00 грн., а також «повідомити про порядок отримання компенсації за недоплачені в минулі роки суми з 2015 по 2019 рік».

Тобто, за змістом заяви позивача від 30 жовтня 2020 року, вимоги щодо виплати недоотриманої частини грошової допомоги до 5 травня стосувалися лише за 2020 рік, у той час, як за період з 2015 року по 2019 рік позивач лише просив повідомити про порядок отримання компенсації недоплачених за вказаний період сум.

Суд також критично ставиться до тверджень позивача про те, предметом спору у цій справі є відмова відповідача № 4 від 12 листопада 2020 року щодо недоплати щорічної грошової допомоги до 05 травня за період з 2016 року по 2020 рік відповідно до положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка прийнята за результатами його звернення від 30 жовтня 2020 року, адже, виходячи зі змісту заявлених позовних предметом спору у цій справі є оцінка правомірності дій відповідача щодо недоплати позивачу щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 роки відповідно до положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З огляду на вищенаведене, суд відхиляє аргументи позивача про те, що у межах спірних правовідносин необхідно застосовувати тримісячний строк звернення до суду, який, на його думку повинен обчислюватися з дня отримання ним відповіді відповідача за результатами розгляду заяви від 30 жовтня 2020 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Жодних доказів, які б свідчили про наявність істотних обставин, перешкод чи труднощів, що унеможливили своєчасне звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Львівської міської ради щодо недоплати йому щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2016, 2017, 2018, 2019 роки відповідно до положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язання Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Львівської міської ради здійснити перерахунок та виплату суми щорічної грошової допомоги до 05 травня за період за 2016, 2017, 2018, 2019 роки у розмірах п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням вже виплачених сум, позивачем не надано.

За таких обставин позовну заяву у частині вищезазначених позовних вимог належить повернути на підставі частини 2 статті 123 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 122, 123, 242-246, 255, 293, 295, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суддя, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви позивача від 11 лютого 2021 року про поновлення строку звернення відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії повернути в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Львівської міської ради щодо недоплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2016, 2017, 2018, 2019 роки відповідно до положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язання Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Львівської міської ради здійснити перерахунок та виплату суми щорічної грошової допомоги до 05 травня за період за 2016, 2017, 2018, 2019 роки у розмірах п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням вже виплачених сум.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до ст.ст. 293-297 КАС України, з урахуванням п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено 16 лютого 2021 року.

Суддя Клименко О.М.