Справа № 160/10647/20
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Турлакової Н.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, починаючи з 09 травня 2019 року.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2020 року по справі №204/8178/19 заяву ОСОБА_1 було розглянуто та винесено рішення, яким встановлено факт того, що ОСОБА_1 , у період з 29 серпня 1977 року по 02 січня 1990 року працювала у Красногвардійському харчторзі та у період з 01 травня 1992 року по 17 жовтня 1996 року працювала у Державному комунальному підприємстві «Центральний гастроном» (Колективне підприємство «Центральний гастроном»). Позивач звернулася із заявою про призначення пенсії, до якого надала рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2020 року по справі №204/8178/19 лише 30 липня 2020 року. Відповідач вважає, що вимоги позивача в призначенні пенсії за віком, починаючи з 09 травня 2019 року є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з винесенням рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2020 року по справі №204/8178/19 та набранням законної сили лише 21.02.2020 року, а оскільки без даного рішення права на пенсію позивач не мала, то відповідачем призначено пенсію ОСОБА_1 з дати звернення із відповідною заявою. Зазначене не дає права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим, від 22.09.2020 року «Про відмову в призначенні пенсії» дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є правомірним.
Ухвалою суду від 12.10.2020 року вказану справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі, згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Першим днем для прийняття рішення по даній справі є 12.12.2020р., що припадає на вихідний день (субота), у зв`язку з чим, дане рішення прийнято першим робочим днем - 14.12.2020р.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно копії паспорту громадянина України № НОМЕР_1 виданого 22.03.2018р., ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на момент звернення для призначення пенсії досягла 60 років та 2 місяців.
Позивач не погодилась із вищезазначеним рішенням пенсійного органу та звернулася із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення до суду, в порядку Цивільно процесуального кодексу України.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2020 року по справі №204/8178/19 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ з питань призначення та перерахування пенсій № 2 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено. Встановлено факт того, що ОСОБА_1 , у період з 29 серпня 1977 року по 02 січня 1990 року працювала у Красногвардійському харчторзі та у період з 01 травня 1992 року по 17 жовтня 1996 року працювала у Державному комунальному підприємстві «Центральний гастроном» (Колективне підприємство «Центральний гастроном»). Вказане рішення не оскаржувалося та відповідно набрало законної сили 21.02.2020 року.

Позивачем 02.07.2020р засобами поштового зв`язку направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» разом з вказаною заявою позивачем додано і рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2020 року по справі №204/8178/19, отримання вказаного пакету документів підтверджується копією поштового повідомлення про вручення, на якому зазначено відмітку про отримання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - 06.07.2020 рік.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення № 82 від 05.08.2020 року, яким позивачу призначено пенсію за віком з 30 липня 2020 року.

Позивач, не погодившись з діями відповідача, що полягали в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 з 30.07.2020 року, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.

Згідно з ч.1 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (ч.2 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Частиною 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п.1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (далі - Порядок №22-1), днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З аналізу наведених норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку №22-1 слідує, що за загальним правилом пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, спір у цій справі виник з приводу того, що відповідач вважає днем звернення за призначенням пенсії повторне звернення позивача, після звернення останнього до суду для встановлення факту на підтвердження трудового стажу.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою відмови позивачу у призначенні пенсії за віком стало не підтвердження наявності у неї страхового стажу на дату первинного звернення із заявою про призначення пенсії від 13.06.2019, а саме: 25 років 4 місяці 23 дні.

Разом з тим, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2020 року по справі №204/8178/19, що набрало законної сили 21.02.2020, встановлено факт, що ОСОБА_1 , у період з 29 серпня 1977 року по 02 січня 1990 року працювала у Красногвардійському харчторзі та у період з 01 травня 1992 року по 17 жовтня 1996 року працювала у Державному комунальному підприємстві «Центральний гастроном» (Колективне підприємство «Центральний гастроном»).

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до матеріалів справи, 02.07.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, що підтверджується відповідною копією вказаної заяви, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи №160/10647/20 відповідач, розглянувши подані документи, відповідно до статті 25 Закону №1058 визначив індивідуальний коефіцієнт страхового стажу, який складає 0,37167, що відповідає 37 рокам 02 місяцям 14 дням страхового стажу (повного) позивача.

Натомість, приймає рішення про призначення пенсії позивачу не з 09.05.2019, тобто з дня що настає за днем досягнення пенсійного віку, а з дати повторного звернення позивача із заявою про призначення пенсії - 30.07.2020 року.

Однак, суд наголошує, що відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Крім того, суд наголошує, що страховий стаж позивача (більше 26 років) підтверджується записами в трудовій книжці позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи у відповідності до приписів ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та яка була подана 13.06.2019 р до пенсійного органу разом із заявою про призначення пенсії, а тому у територіального органу Пенсійного фонду України були всі підстави для зарахування вищевказаного періоду до стажу роботи і призначення позивачу пенсії за віком з 09.05.2019р., тобто з моменту виникнення права на таку пенсію.

Таким чином, у позивача, на момент першого звернення із заявою 13.06.2019 - в межах тримісячного строку з дня досягнення пенсійного віку, був наявний необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком.

Право позивача на отримання належних йому пенсійних виплат в цьому випадку не може ставитися в залежність від підтвердження в судовому порядку тих обставин, які існували на час звернення позивача із первинною заявою, та викликали сумнів у пенсійного органу, та таке право підлягає поновленню з моменту його виникнення, з врахуванням первинного звернення до пенсійного органу.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 172/730/17(2-а/172/23/17).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач провів зарахування періодів роботи та призначення пенсії позивачу, виходячи з дати отримання другої заяви від 02.07.2020, після набрання вказаного рішення суду законної сили, тим самим обмеживши право особи на пенсійне забезпечення.

Частиною 3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

У той же час, відповідач не звертався до будь - яких органів, організацій та установ з метою підтвердження або спростування періоду роботи позивача чи змісту довідок про заробітну плату, не витребовував необхідні для призначення пенсії відомості і не повідомив позивачу про необхідність подання таких документів на підтвердження права отримання пенсії з наступного дня після досягнення пенсійного віку позивачем.

Оскільки, як встановлено судом, позивач подав первинну заяву про призначення пенсії в межах трьохмісячного строку з дня досягнення пенсійного віку, його право на призначення пенсії виникає саме з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 09.05.2019 за заявою про призначення пенсії від 13.06.2019р.

Частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за вказаною заявою відповідач прийняв без дотримання прав позивача на подання додаткових документів в порушення Порядку № 22-1. Тому це рішення є безпідставним та необгрунтованим і має бути скасоване судом.

Отже, доводи відповідача суд відхиляє як такі, що суперечать Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На переконання суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на момент розгляду справи, не надав суду доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірність та обґрунтованість своїх дій. Натомість, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З огляду на вказане, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 82 від 05 серпня 2020 року є протиправним та підлягає скасуванню, а також необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, починаючи з 09 травня 2019 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 840,80 грн.

На підставі ст.139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 840,80грн.

Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 82 від 05 серпня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, починаючи з 09 травня 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26, ) понесені витрати з оплати судового збору в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Згідно ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова