Справа № 640/23661/20
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 року м. Київ № 640/23661/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Національної поліції України

про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної поліції України (далі по тексту - відповідач) в якому просить суд:

1) визнати протиправною відмову Національної поліції України у зарахуванні ОСОБА_1 пільгової вислуги років за час військової служби в Службі безпеки України за періоди з 27.07.2006 року по 09.11.2012 рік в кількості 3 роки 1 місяць 21 день, з 07.12.2012 року по 27.11.2013 рік в кількості 5 місяців 26 днів та з 16.08.2017 року по 20.12.2017 рік в кількості 8 місяців 8 днів - в загальній кількості становить 4 роки 3 місяці 25 днів до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;

2) зобов`язати Національну поліцію України:

- здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за час військової служби в Службі безпеки України за періоди з 27.07.2006 року по 09.11.2012 рік у кількості 3 роки 1 місяць 21 день, з 07.12.2012 року по 27.11.2013 рік в кількості 5 місяців 26 днів та з 16.08.2017 року по 20.12.2017 рік в кількості 8 місяців 8 днів - в загальній кількості становить 4 роки 3 місяці 25 днів до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, про що видати відповідний наказ Департаменту кадрового забезпечення;

- здійснити перерахунок ОСОБА_1 відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за час військової служби в Службі безпеки України за періоди з 27.07.2006 року по 09.11.2012 рік в кількості 3 роки 1 місяць 21 день, з 07.12.2012 року по 27.11.2013 рік в кількості 5 місяців 26 днів та з 16.08.2017 року по 20.12.2017 рік в кількості 8 місяців 8 днів - в загальній кількості становить 4 роки 3 місяці 25 днів та встановити надбавку за стаж служби з урахуванням періоду пільгової вислуги років, про що видати відповідний наказ Департаменту кадрового забезпечення.

Позивач, вважає не зарахування його пільгової вислуги років до календарної вислуги років та стажу служби в поліції, а також невстановлення надбавки за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги років та ненадання додаткової оплачуванної відпустки з огляду на наступні норми законодавства України - противоправними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач посилається на Закон України "Про Національну поліцію", Постанову Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" та зазначає, що Законом встановлено вичерпний перелік видів та категорії служб, які включаються до стажу служби в поліції і пільгова вислуга років в цьому переліку відсутня, а тому відсутні підстави для її включення до стажу служби в поліції позивачу. Одночасно відповідач вказує на те, що Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України не заперечує наявність пільгової вислуги у позивача, проте пільгова вислуга зараховується до вислуги років лише при наявності календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії.

Розглянувши клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, судом встановлено, що дійсно 26 серпня 2020 року позивач нарочно отримав відповідь на Рапорт від відповідача, зокрема, Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України, викладену у листі від 10 серпня 2020 року за № 4686/12/1/2/03-2020, якою відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для зарахування йому часу служби на пільгових умовах до його стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової відпустки.

Разом з тим, останній звернувся із запитом до відповідача з метою отримання копій таких документів, зокрема, наказу про зарахування позивача на службу до Національної поліції України, наказу про присвоєння йому спеціального звання, його трудової книжки, його послужного списку, наказу про його вислугу років, відповідь на який отримав 21 вересня 2020 року.

Відповідно місячний строк на звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва щодо проходження публічної розпочався з наступного за днем отримання відповіді на запит дня, а саме з 23 вересня 2020 року.

Відповідно до відмітки служби діловодства суду адміністративний позов ОСОБА_1 подано до Окружного адміністративного суду міста Києва 02 жовтня 2020 року.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 подано до суду без порушень встановлених строків, відповідно клопотання Національної поліції України про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 , проходив військову службу в період з 12 липня 2001 року по 31 жовтня 2018 року в Службі безпеки України, зокрема:

з 12 липня 2001 року по 23 червня 2006 року - курсантом Національної академії Служби безпеки України, з 23 червня 2006 року по 31 жовтня 2018 року - на посадах офіцерського складу.

календарна вислуга років якого в Службі безпеки України становить 17 років 3 місяці 19 днів.

Згідно Довідки Служби безпеки мобілізації та територіальної оборони Служби безпеки України від 06 липня 2020 року № 12/Т-214/4702.11.2018 року, додатково вислуга років позивача в обчисленні на пільгових умовах за час військової служби в Службі безпеки України за періоди з 27 липня 2006 року по 09 листопада 2012 року в кількості 3 роки 1 місяць 21 день, з 07 грудня 2012 року по 27 листопада 2013 року в кількості 5 місяців 26 днів та з 16 серпня 2017 року по 20 грудня 2017 року в кількості 8 місяців 8 днів - в загальній кількості становить 4 роки 3 місяці 25 днів.

02 листопада 2018 року позивач був прийнятий на службу до Національної поліції України, де і проходить службу по теперішній час, що підтверджується Витягом з послужного списку особової справи позивача.

09 липня 2020 року відповідно до статті 78, статті 102 Закону України «Про Національну поліцію», статті 12, статті 17, статті 17і, статті 172 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» позивач звернувся до Національної поліції України з рапортом про наступне:

зарахування йому до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки за вислугу років, його вислугу років в обчисленні на пільгових умовах за час військової служби в Службі безпеки України за періоди з 27.07.2006 року по 09.11.2012 рік в кількості 3 роки 1 місяць 21 день, з 07.12.2012 року по 27.11.2013 рік в кількості 5 місяців 26 днів та з 16.08.2017 року по 20.12.2017 рік в кількості 8 місяців 8 днів - в загальній кількості становить 4 роки 3 місяці 25 днів вислуги років в обчисленні на пільгових умовах додатково до його вислуги років в календарному обчисленні,

перерахунок всієї вислуги років позивача з врахуванням вищевказаної його вислуги років, обчисленої на пільгових умовах, відповідно його стажу служби в поліції, який дає право на встановлення йому надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, з врахуванням вищевказаної його вислуги років, обчисленої на пільгових умовах, та встановлення йому відповідно до пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» надбавку за стаж служби в поліції з врахуванням вищевказаної його вислуги років, обчисленої на пільгових умовах, а також в зв`язку з цим здійснення перерахнку всього грошового забезпечення позивача за весь час його служби в поліції, про що видати відповідний наказ.

26 серпня 2020 року позивач нарочно отримав відповідь на свій Рапорт від відповідача, зокрема, Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України, викладену у листі від 10 серпня 2020 року за № 4686/12/1/2/03-2020, якою відповідач, пославшись на вищевказані норми Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей», повідомив позивача про відсутність підстав для зарахування йому часу служби на пільгових умовах до його стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової відпустки.

Крім цього, було подано до відповідача адвокаткий запит щодо надання копій таких документів, зокрема, наказу про зарахування позивача на службу до Національної поліції України, наказу про присвоєння йому спеціального звання, його трудової книжки, його послужного списку, наказу про його вислугу років.

21 вересня 2020 року засобами поштового зв`язку від відповідача було отримано відповідь на вищевказаний адвокатський запит з витягами (копіями) з документів, які підтверджують службу позивача в Національній поліції України, зокрема:

- витягу з послужного списку особової справи ОСОБА_1 ;

- витягу з Наказу Національної поліції України від 19 грудня 2018 року № 1256о/с про призначення ОСОБА_1 ;

- витягу з Наказу Національної поліції України від 30 вересня 2019 року № 1108о/с про присвоєння позивачу спеціального звання;

- трудової книжки ОСОБА_1 .

Таким чином, 21 вересня 2020 року позивач дізнався про порушення його права на зарахування йому вислуги років, обчисленої на пільгових умовах за час військової служби в Службі безпеки України, в кількості 4 років 3 місяців 25 днів, зокрема, за періоди з 27 липня 2006 року по 09 листопада 2012 рік в кількості 3 роки 1 місяць 21 день, з 07 грудня 2012 року по 27 листопада 2013 рік в кількості 5 місяців 26 днів та з 16 серпня 2017 року по 20 грудня 2017 рік в кількості 8 місяців 8 днів, що підтверджується Довідкою від 06.07.2020 року № 12/Т-214/47, до стажу його служби в Національній поліції України, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової відпустки.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001 та від 13.03.2012 № 6-рп/2012 висловив позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, зміст правовідносин, зокрема, прав та обов`язків особи, не може змінюватися зі зміною законодавчих норм.

З урахуванням наведеного, право позивача на зарахування при обчисленні вислуги років на пільгових умовах часу проходження служби в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ визначаються за тими правилами, які були чинними на момент виникнення відповідного права.

Відповідно до підпункту 4.1.6 пункту 4.1 розділу 4 Порядку №393 стаж роботи працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби у вищезазначених підрозділах згідно з переліком посад, визначених Міністром внутрішніх справ України.

Пунктом 1 наказу Міністерства внутрішніх справи України від 14 листопада 2007 року № 431 "Про затвердження Переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби" затверджено Перелік посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби.

Відповідно до зазначеного переліку до посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби віднесено по Головному управлінню по боротьбі з організованою злочинністю посади: старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах, старшого інспектора з особливих доручень, оперуповноваженого в особливо важливих справах, старшого оперуповноваженого.

Абзацом 3 пункту 1 Порядку №393 встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Згідно з абзацом дев`ятим підпункту "в" пункт 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця у підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ з охорони дипломатичних і консульських представництв іноземних держав, у підрозділах Управління державної охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Відповідно до довідки Служби мобілізації та територіальної оборони від 29 січня 2021 року № 12/291дск у період з 27 липня 2006 року по 27 листопада 2013 року позивач обіймав посади в спеціальних підрозділах по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю УСБУ в Рівненській області, Одеській області, з 27 листопада 2013 року по 28 жовтня 2015 року обіймав посаду старшого оперуповноваженого на особливо важливих об`єктах по головному управлінню контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ, з 28 жовтня 2015 року по 20 вересня 2018 року - обіймав посаду старшого оперуповноваженого на особливо важливих об`єктах за рахунок посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1 сектору 2 відділу 2 управління ГУ КЗЕ СБУ, з 20 вересня 2018 року по 31 жовтня 2018 року - зарахований в розпорядження начальника ГУ КЗЕ СБУ по посаді старшого оперуповноваженого на особливо важливих об`єктах.

Таким чином, у період з 27 липня 2006 року по 31 жовтня 2018 року позивач обіймав посади, стаж роботи на яких, відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" зараховувався на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця, та вказані вище періоди зараховуються до вислуги років у пільговому обчисленні у загальній кількості 4 роки 3 місяці 25 днів.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про те, що вказаний вище період проходження позивачем служби на посадах підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах відповідно до пункту 3 Порядку №393 з розрахунку 1 місяць служби за 1,5 місяці.

Відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до статті 171 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених правових норм у поєднанні з положеннями Порядку №393 дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Порядком №393.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а. Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Суд також звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Таким чином, пільгова вислуга має враховуватися при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб".

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною відмови відповідача у зарахуванні пільгової вислуги років позивача до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції та зобов`язання здійснити відповідний перерахунок.

Відповідно до статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. До стажу служби в поліції зараховуються, зокрема: служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду. Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення. Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

З огляду на зазначене та оскільки стаж служби позивача в пільговому обчисленні у розмірі з 27.07.2006 року по 09.11.2012 рік в кількості 3 роки 1 місяць 21 день, з 07.12.2012 року по 27.11.2013 рік в кількості 5 місяців 26 днів та з 16.08.2017 року по 20.12.2017 рік в кількості 8 місяців 8 днів - в загальній кількості становить 4 роки 3 місяці 25 днів підлягає зарахуванню до вислуги років відповідно до пункту 3 Порядку №393, відповідно пільговий стаж згідно із статтею 78 Закону України "Про Національну поліцію" підлягав врахуванню до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

У рапорті від 09 липня 2020 року позивач просив, у тому числі, здійснити перерахунок відповідно до статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" його стажу служби в поліції, який дає право на встановлення йому надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 27.07.2006 року по 09.11.2012 рік, з 07.12.2012 року по 27.11.2013 рік та з 16.08.2017 року по 20.12.2017 рік та встановити йому відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" надбавку за стаж служби в поліції із урахуванням періоду пільгової вислуги років.

У листі від 10 серпня 2020 року № 4686/12/1/2/03-2020, яким надано відповідь на вказаний рапорт, відповідачем вказане питання розглянуто не було та не враховано пільгову вислугу років, сформовану за вказаний період у загальній кількості 4 роки 3 місяці 25 днів, до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової відпустки.

З огляду на зазначене та враховуючи, що до стажу служби позивача в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки підлягав врахуванню період пільгової вислуги років, у загальній кількості 4 роки 3 місяці 25 днів, проте відповідного зарахування відповідачем не здійснено та не надано належної відповіді, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та зарахувати позивачу відповідно до статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" стаж служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 27.07.2006 року по 09.11.2012 рік, з 07.12.2012 року по 27.11.2013 рік та з 16.08.2017 року по 20.12.2017 рік у загальній кількості 4 роки 3 місяці 25 днів та встановити надбавку за стаж служби з урахуванням періоду пільгової вислуги років.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 10, ) про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Національної поліції України у зарахуванні ОСОБА_1 пільгової вислуги років за час військової служби в Службі безпеки України за періоди з 27.07.2006 року по 09.11.2012 рік в кількості 3 роки 1 місяць 21 день, з 07.12.2012 року по 27.11.2013 рік в кількості 5 місяців 26 днів та з 16.08.2017 року по 20.12.2017 рік в кількості 8 місяців 8 днів - в загальній кількості становить 4 роки 3 місяці 25 днів до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;

3. Зобов`язати Національну поліцію України здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за час військової служби в Службі безпеки України за періоди з 27.07.2006 року по 09.11.2012 рік у кількості 3 роки 1 місяць 21 день, з 07.12.2012 року по 27.11.2013 рік в кількості 5 місяців 26 днів та з 16.08.2017 року по 20.12.2017 рік в кількості 8 місяців 8 днів - в загальній кількості становить 4 роки 3 місяці 25 днів до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, про що видати відповідний наказ Департаменту кадрового забезпечення.

4. Зобов`язати Національну поліцію України здійснити перерахунок ОСОБА_1 відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за час військової служби в Службі безпеки України за періоди з 27.07.2006 року по 09.11.2012 рік в кількості 3 роки 1 місяць 21 день, з 07.12.2012 року по 27.11.2013 рік в кількості 5 місяців 26 днів та з 16.08.2017 року по 20.12.2017 рік в кількості 8 місяців 8 днів - в загальній кількості становить 4 роки 3 місяці 25 днів та встановити надбавку за стаж служби з урахуванням періоду пільгової вислуги років, про що видати відповідний наказ Департаменту кадрового забезпечення.

Рішення суду, відповідно до частин першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова