Справа № 640/725/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року м. Київ № 640/725/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арнол"
простягнення кошітів,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Державної податкової служби у місті Києві з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арнол» про стягнення податкового боргу у розмірі 278 884,01 грн.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що станом на час звернення до суду, враховуючи суми грошових зобов`язань, які визначені контролюючим органом, у відповідача обліковується податковий борг у розмірі 278 884,01 грн. з податку на додану вартість.

Представником відповідача відзиву на позовну заяву не подано, заяв та клопотань до суду не надходило.

З урахуванням наведеного справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Арнол» перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві.

Відповідно до довідки контролюючого органу станом на 04.12.2019 сума податкового боргу відповідача з податку на додану вартість становить 278 884,01 грн.

Зазначений податковий борг виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 24.11.2017 №, від 02.05.2018 №, від 27.07.2018 №, від 28.12.2017 №, від 10.01.2019 №.

Судом встановлено, що вказані податкові повідомлення-рішення скеровані ТОВ «Арнол» на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак поштові конверти повертались до позивача.

18.01.2018 позивачем сформовано податкову вимогу форми «Ю» №9692-17, яка скерована відповідачу на податкову адресу, однак поштовий конверт повернувся до контролюючого органу.

З огляду на те, що відповідачем не сплачуються зобов`язання, що визначені контролюючим органом, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд враховує наступне.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 59.1 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Станом на час розгляду справи по суті доказів про сплату відповідачем податкових зобов`язань суду не надано, як і не надано доказів щодо оскарження вищевказаної податкової вимоги.

Матеріали адміністративної справи не містять в собі належних та достатніх доказів щодо оскарження відповідачем податкових повідомлень-рішень від 24.11.2017 №, від 02.05.2018 №, від 27.07.2018 №, від 28.12.2017 №, від 10.01.2019 №.

В той же час, суд враховує, що вказані податкові повідомлення-рішення були скеровані позивачем на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак поштові конверти повертались до контролюючого органу.

Згідно із пунктами 42.1, 42.2 статті 42 ПК податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що податкове повідомлення-рішення є належним чином вручене, якщо воно надіслане за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Приймаючи до уваги те, що податкові повідомлення-рішення від 24.11.2017 №, від 02.05.2018 №, від 27.07.2018 №, від 28.12.2017 №, від 10.01.2019 № скеровані контролюючим органом на податкову адресу ТОВ «Арнол», останні є належним чином врученими.

Згідно із пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Положеннями пункту 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

В пункті 95.3 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги те, що матеріалами справи підтверджено, що податкові повідомлення-рішення є узгодженими, доказів їх оскарження останні не містять суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Однак, за наслідком здійснення перевірки суми заявленої позивачем до стягнення, судом встановлено, що загальна сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями ТОВ «Арнол» (податкові повідомлення-рішення від 24.11.2017 №, від 02.05.2018 №, від 27.07.2018 №, від 28.12.2017 №, від 10.01.2019 №) становить 278 874,01 грн.

З урахуванням наведеного, адміністративний позов підлягає задоволенню частково, а саме щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арнол» податкового боргу у розмірі 278 874,01 грн.

Приймаючи до уваги те, що матеріали адміністративної справи не містять в собі доказів понесення позивачем судових витрат пов`язаних із залученням свідків та проведення експертиз, а стягнення сплаченого судового збору, з урахуванням приписів КАС України не передбачено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 77, 139 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арнол» (02000, м. Київ, вул. Оленівська, б. 3, ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арнол» (02000, м. Київ, вул. Оленівська, б. 3, ) до Державного бюджету України податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 278 874 (двісті сімдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн. 01 коп.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева