Справа № 380/8320/20
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/8320/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Галицької митниці Держмитслужби, в якому, із урахуванням заяви про нову редакцію позовних вимог від 21.10.2020 року, просить:

- визнати протравним та скасувати рішення Галицької митниці Держмитслужби України від 21.09.2020 року №7.4-1-18/10/24166 про відмову надати письмовий дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для вивезення вказаного автомобіля за межі території України;

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень Галицьку митницю Держмитслужби України надати письмовий дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для вивезення вказаного автомобіля за межі території України.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником автомобіля RENAULT TRAFIC, який зареєстрований у Республіці Польща (реєстраційний номер НОМЕР_1 ). Згідно нотаріально засвідченої довіреності, право керування вказаним транспортним засобом мною було надано громадянину Республіки Польща ОСОБА_2 . 08.12.2019 року ОСОБА_3 ввіз належний мені транспортний засіб в Україну в режимі тимчасового ввезення.

Позивач зазначає, що через запровадження карантину та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2020 року «Про внесення змін деяких актів КМУ, якою внесено зміни до постанови КМУ від 22 липня 2020 року № 641 «Про оновлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID -19 - із змінами внесеними постановами КМУ від 12 серпня 2020 року № 712 і від 27 серпня 2020 р. № 757» - карантин продовжено до 31 жовтня 2020 року.

У зверненнях до відповідача та Державної митної служби України, позивач вказав, що через продовження карантину ОСОБА_3 не в змозі вивезти за межі України ввезений ним в режимі тимчасового ввезення та належний позивачу транспортний засіб. А тому, враховуючи обставини, які склалися у зв`язку із запровадженням Україною карантину, керуючись нормами статті 109 Митного кодексу України, позивач, як власник автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , приймаючи на себе зобов`язання особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення, 09.09.2020 року звернувся одночасно до Галицької митниці Держмитслужби та Державної митної служби України щоб надали йому письмовий дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 для вивезення вказаного автомобіля за межі території України.

21.09.2020 року за № 7.4-1-18/10/24166 за результатами розгляду звернень позивача від 09.09.2020 року, надісланих на адреси Галицької митниці Держмитслужби (вх. № 33140/10/18 від 14.09.2020) та Державної митної служби України (вх. № 4/1254 від 15.09.2020, вх. № 33283/10-18 від 15.09.2020) щодо вивезення за межі митної території України транспортного засобу марки «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_1 із Галицької митниці Держмитслужби позивач отримав відповідь на свої звернення, з якою категорично не погоджується.

Мотивами незгоди із наданою відповіддю позивач вказує, що міжнародні зобов`язання, які Україна добровільно зобов`язалася виконувати і, приймаючи до уваги те, що норми ст. 380 Митного кодексу України мають явно дискримінаційний характер, чим унеможливлюють здійснення застереження відносно ст. ст. 5, 7 Додатку С до Конвенції про тимчасове ввезення, а тому вважає, що не отримавши такого дозволу, посилаючись на те, що це являється порушенням митних правил, відповідальність за яке передбачена частиною четвертою статті 469 Кодексу, Державна митна служба створила прецедент не позивачу, як громадянину країни і резиденту, а громадянину Європейського Союзу - нерезиденту. А позивач просто намагається розв`язати цей прецедент. З іншої сторони, не надаючи можливості вивести транспортний засіб з митного режиму України, відповідач керується не захистом інтересів України від безмитного ввозу транспортного засобу, оскільки такий транспортний засіб вже увезений на митну територію України, а створюють умови для - нелегального розкомплектування даного транспортного засобу в Україні та оскарження нерезидентом дій посадових осіб України в міжнародних судових інстанціях.

Саме тому просить визнати протравним та скасувати рішення Галицької митниці Держмитслужби України від 21.09.2020 року №7.4-1-18/10/24166 про відмову надати письмовий дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для вивезення вказаного автомобіля за межі території України та зобов`язати суб`єкта владних повноважень Галицьку митницю Держмитслужби України надати письмовий дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для вивезення вказаного автомобіля за межі території України.

23.11.2020 року позивач подав відповідь на відзив, у якому підтримав мотиви щодо задоволення позовних вимог, вказаних у позовній заяві. Позивач розгляд справи просив провести у його відсутності за наявними матеріалами справи, просив позов задовольнити.

Відповідач у поданому на позовну заяву відзиві проти позову заперечив з підстав, що згідно інформації, наявної в облікових базах даних митниці, транспортний засіб «Renault Trafic», з р.н. НОМЕР_1 був ввезений на митну територію України 18.12.2019 іншою особою (громадянином-нерезидентом), через пункт пропуску «Рава-Руська-Хребенне» Галицької митниці Держмитслужби, як транспортний засіб особистого користування, що ввозився в митному режимі тимчасове ввезення до одного року, відповідно до положень частин першої та другої статті 380 Митного кодексу України.

Відповідач з покликанням на вимоги статті 380 Митного кодексу України, частин 1 та 4 статті 4 глави III (Спеціальні положення) Конвенції про тимчасове ввезення зазначив, що можливість користування на митній території України тимчасово ввезених на митну територію України громадянами-нерезидентами транспортних засобів особистого користування визначена лише для таких громадян (осіб, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну).

Крім цього, вказує, що Постанова Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 (із змінами та доповненнями) не обмежує громадян України та іноземців на виїзд з України. Також стверджує, що позивач не зазначає чим запровадження карантину в Україні заважає вивезення транспортного засобу за межі митної території України особою, яка його ввезла, а до позовної зави не долучено жодного документа, що засвідчує відсутність можливості у ОСОБА_4 вивезти за межі України ввезений транспортний засіб «Renault Trafic», з р.н. НОМЕР_1 , при цьому сам ОСОБА_4 не звертався до Галицької митниці Держмитслужби з цього питання, як особа, відповідальна за дотриманням митного режиму тимчасового ввезення.

Саме тому відповідач вважає вимоги позивача, викладені в позовній заяві необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що 09 жовтня 2020 року ухвалою судді позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

Ухвалою судді від 30 жовтня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 12 листопада 2020 року було задоволено клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

В судове засідання 03.12.2020 року позивач не з`явився, у відповіді на позовну заяву зазначив про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву. В судовому засіданні ухвалою суду, що занесена в протокол судового засідання суд ухвалив розглянути справу в порядку і строки передбаченими ст. 258 та ст. 262 КАС України.

Суд заслухав пояснення представника відповідача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом, транспортний засіб «Renault Trafic», з р.н. НОМЕР_1 був ввезений на митну територію України 18.12.2019 особою ОСОБА_5 (громадянином-нерезидентом), через пункт пропуску «Рава-Руська-Хребенне» Галицької митниці Держмитслужби, як транспортний засіб особистого користування, що ввозився в митному режимі тимчасове ввезення до одного року.

ОСОБА_1 09.09.2020 року звернувся одночасно до Галицької митниці Держмитслужби та Державної митної служби України із заявами щодо надання йому письмового дозволу на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 для вивезення вказаного автомобіля за межі території України.

21.09.2020 року за № 7.4-1-18/10/24166 за результатами розгляду звернень позивача від 09.09.2020 року, надісланих на адреси Галицької митниці Держмитслужби (вх. № 33140/10/18 від 14.09.2020) та Державної митної служби України (вх. № 4/1254 від 15.09.2020, вх. № 33283/10-18 від 15.09.2020) щодо вивезення за межі митної території України транспортного засобу марки «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_1 із Галицької митниці Держмитслужби позивач отримав відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Не погоджуючись з вказаною відповіддю Галицької митниці Держмитслужби, що відображена у листі від 21.09.2020 року за № 7.4-1-18/10/24166, позивач звернувся до суду з позовом про визнання такого рішення протиправним та його скасування, а також зобов`язання надати письмовий дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для вивезення вказаного автомобіля за межі території України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України від 13.03.2012 року №4495-VI (МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Питання тимчасового ввезення на митну територію України транспортних засобів врегульовано як у Митному кодексі України, зокрема ст.380, так і в положеннях Додатка С до Конвенції про тимчасове ввезення (далі - Конвенція), до якої Україна приєдналася згідно із Законом України «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення» від 24 березня 2004 року № 1661-ІV.

Відповідно до пункту (b) статті 7 Додатка С до Конвенції транспорті засоби приватного використання можуть використовуватися третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення; кожна Договірна Сторона може дозволити таке використання особою, яка постійно проживає на її території, зокрема якщо вона використовує його (транспортний засіб) від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

Однак, згідно з абз. 1 ч. 4 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Проте, положеннями ст. 109 МК України врегульовано питання передачі права використання режиму тимчасового ввезення щодо товарів.

Відповідно до вказаної норми за заявою особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення, орган доходів і зборів надає дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо товарів будь-якій іншій особі за умови, що така інша особа: 1) відповідає вимогам, встановленим цим Кодексом; та 2) приймає на себе зобов`язання особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення.

При цьому, оцінюючи доводи позивача та зміст відповіді відповідача в порядку Закону України «Про звернення громадян» щодо надання письмового дозволу на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 для вивезення вказаного автомобіля за межі території України, суд враховує наступне.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон №393/96-ВР). Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Частиною першою статі 7 Закону № 393/96-ВР визначено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Згідно з частинами першою, третьою та четвертою статті 15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Частиною першою статті 18 Закону №393/96-ВР регламентовано, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

З аналізу положень Закону №393/96-ВР слідує, що в разі надходження до органу звернення чи скарги такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в цьому зверненні чи скарзі обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Як слідує зі змісту звернень позивача, що через продовження карантину ОСОБА_3 не в змозі вивезти за межі України ввезений ним в режимі тимчасового ввезення та належний позивачу транспортний засіб. А тому, враховуючи обставини, які склалися у зв`язку із запровадженням Україною карантину, керуючись нормами статті 109 Митного кодексу України, позивач, як власник автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , приймаючи на себе зобов`язання особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення просив надати йому письмовий дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 для вивезення вказаного автомобіля за межі території України.

Разом з тим, суд зауважує, що як слідує зі змісту відповіді від 21.09.2020 року за № 7.4-1-18/10/24166 за результатами розгляду звернень позивача, відповідач обмежився лише цитуванням статті 380 МК України та норм Конвенції про тимчасове ввезення, а також вказав про відповідальність за порушення митних правил згідно ч.4 ст. 469 МК України.

Водночас, жодних мотивів щодо можливості та порядку в`їзду і виїзду громадян України та іноземців через митний кордон України під час запровадженого карантину Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 (із змінами та доповненнями) у ситуації, яка склалася у позивача, дана відповідь не містить. Відповідачем не надано жодних роз`яснень з цих питань.

А мотиви відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву, відносно того, що позивач не зазначає чим запровадження карантину в Україні заважає вивезення транспортного засобу за межі митної території України особою, яка його ввезла, а до позовної зави не долучено жодного документа, що засвідчує відсутність можливості у ОСОБА_4 вивезти за межі України ввезений транспортний засіб «Renault Trafic», з р.н. НОМЕР_1 , при цьому сам ОСОБА_4 не звертався до Галицької митниці Держмитслужби з цього питання, суд оцінює критично, оскільки такі доводи не відображені у відповіді від 21.09.2020 року за № 7.4-1-18/10/24166.

Не враховано відповідачем і вимоги ст. 109 МК України та не надано оцінки документам, які долучались позивачем до його звернень, а саме копії реєстраційного документа на транспортний засіб та копії довіреності на право користування транспортним засобом.

Більше того, відповідь від 21.09.2020 року за № 7.4-1-18/10/24166 не містить і самої відмови у наданні дозволу на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 для вивезення вказаного автомобіля за межі території України, про що просив у своїх зверненнях позивач.

Викладені вище обставини свідчать про неналежний розгляд відповідачем заяв ОСОБА_1 від 09.09.2020 року, надісланих на адреси Галицької митниці Держмитслужби (вх. № 33140/10/18 від 14.09.2020) та Державної митної служби України (вх. № 4/1254 від 15.09.2020, вх. № 33283/10-18 від 15.09.2020).

Адже, Законом №393/96-ВР регламентовано надавати відповідь на всі питання, які викладені у зверненні та належать до компетенції органу. У разі, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади зверненні, не входять до його повноважень, звернення повинно бути направлено за належністю.

В той же час, у контексті положень частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні даної справи, суд керується принципами адміністративного судочинства, в тому числі і принципом верховенства права відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ч. 1, п.4 ч.2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у спосіб: визнати протиправними дії Галицької митниці Держмитслужби щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_1 від 09.09.2020 року про надання письмового дозволу на передачу права використання режиму тимчасового ввезення автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для вивезення вказаного автомобіля за межі території України та зобов`язати Галицьку митницю Держмитслужби повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 09.09.2020 року про надання письмового дозволу на передачу права використання режиму тимчасового ввезення автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для вивезення вказаного автомобіля за межі території України.

Оскільки судом встановлено, що заяви позивача від 09.09.2020 року, надіслані на адреси Галицької митниці Держмитслужби (вх. № 33140/10/18 від 14.09.2020) та Державної митної служби України (вх. № 4/1254 від 15.09.2020, вх. № 33283/10-18 від 15.09.2020) не розглянуті у встановленому порядку і рішення щодо відмови у наданні дозволу на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 для вивезення вказаного автомобіля за межі території України відповідачем фактично не прийнято, тому позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасувати рішення Галицької митниці Держмитслужби України від 21.09.2020 року №7.4-1-18/10/24166 про відмову надати письмовий дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для вивезення вказаного автомобіля за межі території України та зобов`язання Галицьку митницю Держмитслужби України надати такий письмовий дозвіл є передчасними, і у суду відсутні правові підстави для їх задоволення.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Галицької митниці Держмитслужби (вул. Костюшка,1, м. Львів, 79000) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задоволити частково.

Визнати протиправними дії Галицької митниці Держмитслужби щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_1 від 09.09.2020 року про надання письмового дозволу на передачу права використання режиму тимчасового ввезення автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для вивезення вказаного автомобіля за межі території України.

Зобов`язати Галицьку митницю Держмитслужби повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 09.09.2020 року про надання письмового дозволу на передачу права використання режиму тимчасового ввезення автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для вивезення вказаного автомобіля за межі території України.

В решті позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 17 лютого 2021 року.

Суддя Клименко О.М.