Справа № 640/19256/20
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року м. Київ № 640/19256/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_2 (надалі - позивач) із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (надалі - відповідач), третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - третя особа) про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу в поверненні помилково сплаченого пенсійного збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки позивач звільнений від сплати збору як особа, що придбала житло вперше.

Відповідачем на адресу суду подано письмовий відзив, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказу сплати збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 02.03.2016 №377 ОСОБА_2 придбала у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважаючи, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачений помилково, позивач звернувся до Головного УПФ України в м. Києві із заявою про повернення надмірно сплачених коштів.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 20.12.2019 №307596/08 відмовило позивачу у поверненні коштів, у зв`язку із неможливістю встановити факт придбання ним нерухомого майна вперше, а також повідомило, що право громадянина на придбання нерухомого майна без сплати відповідного збору може бути визнано у судовому порядку.

Вказуючи на протиправність відмови у поверненні суми сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначений Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400-97/ВР від 26.06.1997 зі змінами та доповненнями (далі - Закон №400-97/ВР).

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону №400-97/ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Таким чином, законодавець виключив зі складу осіб, які є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, певні категорії суб`єктів, у тому числі громадян, які придбавають житло вперше.

Згідно з п. 8 ст. 2 Закону №400-97/ВР об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Отже, громадяни, які придбавають нерухоме майно у вигляді житла вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та звільнені від обов`язку сплачувати такий збір в розмірі 1% від вартості нерухомого майна. Для встановлення наявності обставин, які звільняють громадянина від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при купівлі житла, необхідно перевірити, чи придбавається таке нерухоме майно особою вперше.

За твердженням позивача, житло придбавалось згідно з договором купівлі-продажу квартири від 02.03.2016 №377 нею вперше.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України, казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії передбачено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (далі - Порядок №787).

Відповідно до п.3 останнього, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Водночас, в силу п. 2 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03.11.1998 (далі - Порядок №1740) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачується платниками на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства).

Пунктом 15-1 Порядку №1740 передбачено, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до п. 15-3 Порядку № 1740 нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в якості доказу сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування надано довідку від приватного нотаріуса Гуцевич О.О. від 02.03.2016 про те, що позивачем сплачено плату у розмірі 1% суми договору, у сумі 5779,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.12.2020 витребувано від приватного нотаріуса Гуцевич Олени Олександрівни належним чином засвідченні копії матеріалів реєстраційної справи, сформованої при посвідченні договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 від 02.03.2016.

На виконання вимог ухвали, приватним нотаріусом Гуцевич О.О. надані копії матеріалів реєстраційної справи, водночас платіжне доручення про сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, в порушення п. 15-3 Порядку № 1740, відсутнє.

До того ж, відповідачем разом з відзивом надано довідку від 09.09.2020 №2600-0502-7/126506, з якої вбачається, що відділом забезпечення наповнення бюджету фінансово-економічного управління проведена звірка даних, що були надані ГУ ДКСУ в м. Києві у вигляді електронних виписок, однак в результаті проведеної роботи не виявлено інформації щодо сплати гр. ОСОБА_2 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майну у розмірі 1% від вартості нерухомого майна в сумі 5779,00 грн, згідно квитанції від 02.03.2016, на яку посилається позивач.

Таким чином, суду не надано належних доказів про сплату позивачем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майну у розмірі 1% від вартості нерухомого майна в сумі 5779,00 грн.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати подання до ГУ ДКСУ в м. Києві про повернення ОСОБА_2 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 5779,00 грн.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини та оцінку аргументів учасників справи суд дійшов висновку, зо позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Оцінюючи спірне рішення , суд також зазначає про наступне.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вище наведене, на думку суду, підстави вважати, що відповідач при прийнятті оскаржуваних рішень діяв не в межах та не у спосіб визначений чинним законодавством - відсутні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволенні позову - судовий збір не відшкодовуються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 77, 78, 139, 241 - 246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, )

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій