Справа № 580/5435/20
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року справа № 580/5435/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради, в якій просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у формі листа від 17.08.2020 вих. №01-22/43297 по заяві позивача від 07.08.2020 на видачу будівельного паспорта забудови земельної ділянки площею 0,1 га за кадастровим номером :02:020:0590, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відповідача видати позивачу будівельний паспорт забудови земельної ділянки площею 0,1 га за кадастровим номером :02:020:0590, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва двоповерхового житлового будинку з гаражем.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що володіє на праві приватної власності земельною ділянкою площею 0,1 га з кадастровим номером :02:020:0590. Позивач 07.08.2020 звернувся до відповідача із заявою про видачу будівельного паспорта забудови земельної ділянки з кадастровим номером :02:020:0590 для будівництва двоповерхового житлового будинку з гаражем. Відповідач листом №01-22/43297 від 17.08.2020 відмовив позивачу у видачі будівельного паспорта у зв`язку з невідповідністю намірів забудови генеральному плану та плану зонування. Вважаючи відмову у видачі будівельного паспорта протиправною позивач зазначає, що зміна функціонального призначення території не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Зонування території здійснюється з урахуванням попередніх рішень щодо планування і забудови території.

Відповідач проти позову заперечив. 29.12.2020 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до Генерального плану м. Черкаси спірна земельна ділянка площею 0,1 га з кадастровим номером :02:020:0590 віднесена до території громадських центрів. Згідно з Планом зонування м. Черкаси вказана земельна ділянка належить до перспективної ділової зони «Г-1п», яка не передбачає будівництво житлових будинків садибного типу та відповідних господарських споруд. Позивач заявляє позовну вимогу про визнання протиправною відмови у видачі будівельного паспорта, проте відповідач не відмовляв позивачу у його видачі, а повернув наданий пакет документів позивачу. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

12.01.2021 позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Ухвалою суду від 07.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив наступне.

Рішенням Черкаської міської ради №5-164 від 13.10.2009 передано ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1000,0 кв.м. безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в районі вулиць Грибної-Онопрієнка . За основним цільовим призначенням земельна ділянка віднесена до категорії земель житлової та громадської забудови.

Рішенням Черкаської міської ради №3-505 від 29.12.2011 затверджений Генеральний план міста Черкаси, розроблений Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст «Дніпромісто», відповідно до якого земельна ділянка по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:020:0590, належить до територій громадських центрів.

Рішенням Черкаської міської ради №2-513 від 04.12.2014 затверджений План зонування території міста Черкаси, за яким земельна ділянка по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:020:0590, належить до зони: Г-1п - перспективної ділової зони.

17.01.2020 позивач ОСОБА_1 уклав із ОСОБА_3 договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно умов якого купив та прийняв від останньої земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :02:020:0590, розташовану по АДРЕСА_1 . Згідно пункту 2 Договору цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель у і споруд (присадибна ділянка).

31.07.2020 позивач звернувся до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради із заявою про видачу будівельного паспорта забудови земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , для будівництва двоповерхового житлового будинку з гаражем.

Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради листом №01-22/43297 від 17.08.2020 позивача повідомлено, що пакет документів для видачі будівельного паспорта повертається позивачу з тих підстав, що наміри забудови земельної ділянки не відповідають вимогам містобудівної документації, а саме: згідно з Генеральним планом забудови міста, затвердженим рішенням Черкаської міської ради №3-505 від 29.12.2011, земельна ділянки по АДРЕСА_1 потрапляє в межі громадських закладів; відповідно до плану зонування території міста Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради №2-513 від 04.12.2014, переліку дозволених та допустимих видів забудови та використання земельних ділянок в межах територіальних зон земельна ділянка потрапляє в межі перспективної ділової зони Г-1п, в якій не передбачено розташування садибної забудови.

Не погоджуючись з відмовою у видачі будівельного паспорта, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 316 - 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та вправі вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 373 Цивільного кодексу України зокрема передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно зі статтею 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до статті 39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що право власника на забудову на своїй земельній ділянці здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Відповідно до вимог статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VІ від 17.02.2011 (далі - Закон №3038). забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта.

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Надання будівельного паспорта здійснюється спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до статті 27 Закону №3038 Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом від 05.07.2011 №103 затвердило Порядок видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки (далі - Порядок №103).

Згідно з пунктом 1.2 Порядку №103 будівельний паспорт забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт) визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель, споруд, гаражів, елементів інженерного захисту, благоустрою та озеленення на земельній ділянці.

Розроблення будівельного паспорта здійснюється в межах населених пунктів - відповідно до наявної містобудівної документації на місцевому рівні (пункт 1.4 Порядку №103).

Пунктом 2.1 Порядку №103 визначено, що до заяви замовником повинні додаватися: засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою; засвідчена в установленому порядку згода співвласника земельної ділянки (житлового будинку) на забудову зазначеної земельної ділянки; ескіз намірів забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, фасади, максимальні відмітки висотності, відстані від сусідніх земельних ділянок); проект будівництва (за наявності).

Відповідно до пункту 2.3 цього Порядку уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Пунктом 2.4 Порядку №103 передбачено, що пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику, зокрема, у зв`язку із невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Законом України від 16.11.1992 № 2780-XII «Про основи містобудування» (далі - Закон №2780-ХІІ) визначені основні вимоги до містобудівної діяльності. Зокрема, при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил.

Згідно із частиною другою статті 5 Закону №3038 вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону №3038 планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

План зонування території (зонінг) - це містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон (пункт 9 частини першої статті 1 Закону №3038).

За змістом статті 17 Закону №3038 генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

До того ж в силу приписів частини першої статті 21 Закону №3038 розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій підлягають громадським слуханням.

Врахування громадських інтересів при розробленні проектів містобудівної документації має вирішальне значення, оскільки мета містобудування та розроблення на його виконання містобудівної документації, спрямована на формування повноцінного життєвого середовища, забезпечення при цьому охорони навколишнього природного оточення, раціонального природокористування та збереження культурної спадщини.

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що за наявності затвердженого плану зонування території, вирішення уповноваженим органом питання видачі будівельного паспорта повинно здійснюватися із врахуванням встановлених ним умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Судом встановлено, що рішенням Черкаської міської ради №3-505 від 29.12.2011 затверджений Генеральний план міста Черкаси, за яким земельна ділянка по вул. Абрикосова, 1/3, кадастровий номер :02:020:0590, належить до територій громадських центрів. Рішенням Черкаської міської ради №2-513 від 04.12.2014 затверджений План зонування території міста Черкаси, за яким вказана земельна ділянка за функціональним призначенням належить до зони: Г-1п - перспективної ділової зони.

Таким чином, функціональне призначення забудови земельної ділянки з кадастровим номером :02:020:0590, а саме для будівництва двоповерхового житлового будинку з гаражем, не відповідає вимогам Генерального плану міста Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради №3-505 від 29.12.2011, та Плану зонування території м. Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради №2-513 від 04.12.2014.

Враховуючи що Планом зонування території міста Черкаси передбачено, що місцевість (де знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :02:020:0590, яка належить позивачу на праві приватної власності і на якій він бажає збудувати двоповерховий житловий будинок з гаражем) віднесена до перспективної ділової зони, суд вважає, що відповідач, відмовляючи у наданні будівельного паспорта, діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.04.2020 у справі №820/4112/18.

Посилання позивача на ту обставину, що відповідач порушив принцип належного урядування, оскільки при розробленні Плану зонування території міста Черкаси не врахував даних Державного земельного кадастру, а саме що спірна земельна ділянка є присадибною ділянкою для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, є необгрунтованими, оскільки позивач рішення №2-513 від 04.12.2014, яким затверджено План зонування території міста Черкаси у справі, що розглядається, не оскаржує.

Доводи позивача про порушення відповідачем права власності, права забудови та інших основоположних прав позивача оцінюється судом критично, оскільки на орган державної влади у цій ситуації був покладений позитивний обов`язок щодо належного захисту громадськості та охорони навколишнього природного середовища і, відмовляючи у видачі паспорта забудови, відповідач діях в межах повноважень, встановлених законом.

Відповідно до частини 2 статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині, а згідно з вимогами статті 19 Конституції України суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд вважає, що оспорюване рішення відповідача прийнято з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №340/1696/19.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий А.В. Руденко