Справа № 216/1738/20
Суддя: Онопченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/1738/20
Провадження № 2-а/216/21/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю:секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Рудєва Віталія Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

26 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Рудєва Віталія Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позовна заява мотивована тим, що 19.03.2020 відповідачем було складено постанову серії ЕАК № 22700310 за порушення 8.10 Правил дорожнього руху, здійснення зупинки транспортного засобу поза межами світлофорного об`єкту, так що не міг бачити сигнал основного світлофора, та накладено на позивача стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач вважає постанову незаконною, винесену з порушенням закону, чим порушено права та свободи позивача. Зокрема, відсутні докази керування автомобілем саме позивачем, його не було ознайомлено з правами у відповідності до ст. 268 КУпАП, не заслухано показання його та ОСОБА_2 , яка знаходилась у солоні його автомобіля, відповідачем було здійснено не повний виклад та опис обставин встановлених під час розгляду справи, не зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, не зазначено назву технічного засобу на який здійснено відеозапис, не зазначено в постанові адреси веб-сайту в мережі Інтернет, на якому позивач може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, сума штрафу в постанові не прописана словами в дужках, також у постанові не зазначено ні про відмову позивача від підпису, ні про вручення йому постанови під підпис. Посилаючись на вищевикладені обставини просить суд задовольнити позов.

Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача Петрушкевич О.В. надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Разом з тим, заявив клопотання про визнання наданого відповідачем відеозапису неналежним доказом, який не засвідчений електронним цифровим підписом відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов. Як на підставу заперечень вказує, що під час патрулювання 19.03.2020 в м. Кривому Розі, був помічений транспортний засіб «ВАЗ 2115», державний знак НОМЕР_1 , водій якого на регульованому перехресті здійснив зупинку поза межами світлофорного об`єкту, так що не міг бачити сигнали основного світлофора, чим порушив п. 8.10 Правил дорожнього руху, після чого водій був зупинений відповідно до вимог п. 3 ст. 18, п. 1.1, п. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Після з`ясування усіх обставин справи було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, повивачу роз`яснено права, та винесено постанову серії ЕАК № 2270310 відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, із накладення штрафу на користь держави в розмірі 425 грн., з роз`ясненням права оскарження постанови. Факт порушення позивачем Правил дорожнього руху підтверджується відеозаписом з автомобільного відеореєстратора. Під час розгляду справи відповідач керувався вимогами КУпАП, будь-яких порушень прав позивача допущено не було, тому просить суд відмовити в позові.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що 19.03.2020 інспектором роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Рудєвим В.Л. винесено постанову серії ЕАК № 2270310 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови, 19.03.2020 о 21:52 годині в м. Кривому Розі ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2115», державний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку поза межами світлового об`єкту, так що не міг бачити сигнал основного світлофора, чим порушив п. 8.10 Правил дорожнього руху (а.с.10).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами частини третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити від ості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, який здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його скарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У таких випадках уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Законом України від 14.07.2015 №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31 січня 2018 року по справі К/9901/5952/18, провадження 660/575/16-а.

Крім того, пункт 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, із накладенням штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимогами статті 280 КУпАП передбачено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 8.10 Правил дорожнього руху, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Із оглянутого судом відеозапису з автомобільного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, судом встановлено порушення позивачем п. 8.10 Правил дорожнього руху, також на місці зупинки факт порушення не заперечував сам ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Представником позивача заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом відеозапис з місця вчинення адміністративного правопорушення, в силу вимог ч. 2 ст. 99 КАС України, як такий, що не підписаний електронним цифровим підписом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу.

Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії.

На законодавчому рівні не визначені критерії того, який електронний доказ є оригіналом, а який - копією. Адже оригінали таких доказів, як і копії, найчастіше будуть розміщені на сторонніх пристроях, таких як карти пам`яті, диски, дискети тощо.

Таким чином, суд дає оцінку обставинам справи в цілому, враховує у який час та за яких обставин відбулися події, оцінюючи кожен доказ виходячи з внутрішнього переконання, з допустимості, належності і взаємозв`язку з всіма іншими доказами, та не вбачає підстав для визнання відеозапису з місця вчинення адміністративного правопорушення неналежним доказом.

На підставі вищевикладеного аналізу в сукупності встановлених обставин та доказів, судом не встановлено будь-яких порушень закону зі сторони відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , та враховуючи те, що основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є противне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалом, суд вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, та в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 15, 77, 241-244, 246, 255, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Рудєва Віталія Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: інспектор роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Рудєв Віталій Леонідович, місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська,буд. 11.

Суддя Ю.В.Онопченко