Справа № 360/3425/20
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
15 лютого 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3425/20
Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) заяву представника позивача - адвоката Компанієць Вячеслава Валерійовича щодо ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -
05 лютого 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача - адвоката Компанієць Вячеслава Валерійовича щодо ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, яка обґрунтована таким.
Ухвалюючи судове рішення від 02.02.2021 судом не було вирішено питання про судові витрати. Згідно позову позивач просив суд судові витрати покласти на відповідача. Так, в ході розгляду справи судом першої інстанції позивачем були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 7500,00 гривень, про що в матеріалах справи містяться відповідні підтверджуючі документи. Під час розгляду справи відповідачем не заявлялося клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При таких обставинах, у зв`язку з задоволенням позову, на думку представника позивача, на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 гривень.
На підставі вищенаведеного, представник позивача просить суд ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Луганській області, понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 гривень.
Ухвалою суду від 11.02.2021 заяву представника позивача - адвоката Компанієць Вячеслава Валерійовича щодо ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, призначено до розгляду у судовому засіданні на 15.02.2021 (а.с.90).
У судове засідання сторони не прибули. Представник позивача заявою від 11.02.2021 просив здійснювати розгляд заяви за його відсутності (а.с.93).
Від представника відповідача через канцелярію суду 12.02.2021 надійшов відзив на заяву адвоката Компанієць В.В., відповідно до якого зазначено про не співмірність послуг адвоката із складністю справи, з огляду на таке (а.с.100-102).
Зазначена справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, отже ця справа віднесена до категорії справ незначної складності.
Крім того, представником позивача Компанійцем В.В. надавалась правова допомога по справі № 360/1609/20, у якій він представляв інтереси ОСОБА_2 з аналогічного предмету спору, а саме визнання протиправною відмови у нарахуванні та виплаті грошової компенсації за невикористані дні відпустки як учаснику бойових дій. У позовних заявах Компанієць В.В. посилався на однакові нормативно-правові акти та на ту ж саму позицію Верховного Суду, а саме постанову по справі № 620/4218/18 від 21.08.2019. Спірні правовідносини у справі № 360/3425/20 виникли у зв`язку з відмовою відповідача у виплаті позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.
Також, Верховним Судом 21.08.2019 прийнято рішення у зразковій справі № 620/4218/18, предметом якої є невиплата грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій. При цьому, представник позивача у позовній заяві посилається на вказане рішення.
Отже, враховуючи наявність рішення Верховного Суду у зразковій справі від 21.08.2019, у даній справі потреба у підготовці правової позиції по справі відсутня. Відповідно, на думку представника відповідача, представником позивача не було здійснено опрацювання законодавчої бази та не витрачено часу на формування правовової позиції.
Крім цього, в наданій відповіді на відзив позивач зазначив доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві.
З огляду на викладене, відповідач вважає факт понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу по справі не доведеним та просить у задоволенні вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Заявою від 15.02.2021 представник відповідача просив розгляд справи провести за його відсутності (а.с.103).
Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Отже, неявка позивача та його представника не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, вивчивши заяву адвоката Компанієць В.В., дослідивши матеріали справи, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов наступного.
Рішенням від 02.02.2021 у справі №360/3425/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 16.06.2020; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 16.06.2020.

Суд зауважує, що згідно пред`явленого позову позивач просив, зокрема, судові витрати покласти на відповідача, не конкретизуючи суму витрат та їх вид та не надаючи відповідні докази на підтвердження понесених витрат. Тобто, фактично позовна заява у даній справі не містила вимог про відшкодування витрат на правову допомогу. Також, представником позивача не було надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В подальшому, представником позивача через канцелярію суду 06.11.2020 були надані договір про надання правничої допомоги №0050 від 09.09.2020, квитанція до прибуткового касового ордера №50 від 11.09.2020, акт наданих послуг за договором про надання правової допомог №0050 від 09.09.2020 (а.с.62-64).

Також, разом з відповіддю на відзив представником позивача додатково надано квитанцію до прибуткового касового ордера №50 від 11.09.2020, акт наданих послуг за договором про надання правової допомог №0050 від 09.09.2020 (а.с.62-64).

При ухваленні рішення від 02.02.2021 судом зазначено про не вирішення питання щодо правових витрат з огляду на їх не заявлення.

Заявою від 04.02.2021 про ухвалення додаткового рішення по справі, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500,00 грн.

Розглядаючи заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі, суд виходить з наступного.

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.09.2020 між адвокатом Компанієць В.В. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 0050 (далі - договір) (а.с. 62-63).

Пунктом 4.1 договору визначено, що вартість правничої допомоги за домовленістю сторін становить: за 1 годину роботи адвоката по справі (формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання доказів та їх отримання для справи, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, підготовка процесуальних документів по справі, підготовка до судового засідання) - 500 гривень; гонорар адвоката за представництво в суді (участь у 1 судовому засіданні) - 1000 гривень, вартість послуг помічника адвоката за 1 годину роботи - 250 гривень.

За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представником кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість (пункт 4.3 договору). Відповідно до пункту 4.4 договору акт про надання юридичної допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту підтвердження його отримання клієнтом, останній не надав адвокату письмові аргументовані заперечення на акт щодо якості чи об`єму виконаних робіт. Оплата да даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з момент підписання сторонами акта (пункт 4.5 Договору).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 50 від 11.09.2020 підтверджено прийняття адвокатом Компанієць В.В. від ОСОБА_1 5500 грн на підставі договору про надання правової допомоги № 0050 від 09.09.2020 (а.с.63а). Згідно з актом б/н від 11.09.2020 до договору вбачається, що адвокат передав, а клієнт прийняв наступні послуги: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини - 2 години=1000 гривень, формування правової позиції - 1 година =500 гривень, підготовка процесуальних документів по справі (позовна заява) - 8 годин=4000 гривень (а.с.64).

Крім того, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 55 від 12.11.2020 підтверджено прийняття адвокатом Компанієць В.В. від ОСОБА_1 2000 грн на підставі договору про надання правової допомоги № 0050 від 09.09.2020 (а.с.65а). Згідно з актом б/н від 12.11.2020 до договору вбачається, що адвокат передав, а клієнт прийняв послуги з підготовки процесуальних документів по справі (відповідь на відзив по справі № 360/3425/20) - 4 години=2000 гривень (а.с.70).

Згідно положень статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Аналіз положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (пункт 2 частини третьої статті 134 КАС України).

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (постанова Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

Згідно частин шостої, сьомої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, законодавець визначив, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та при наявності зазначеного положення суд розглядає питання співмірності витрат.

Суд зауважує, що вказана у квитанціях від 11.09.2020 № 50 та 12.11.2020 № 55 сума, сплачена позивачем адвокату Компанієць В.В. за надання правничої допомоги, відповідає вартості послуг, зазначеній у договорі від 09.09.2020 № 0050 та актах прийняття - передачі наданих послуг.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі "East/West Aliance Limited" проти України"), обгрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі №826/841/17 (провадження №К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною. Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх співмірність, розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також з урахуванням клопотання відповідача щодо не співмірності витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), наявність рішення Верховного Суду від 21.08.2019 у зразковій справі № 620/4218/18, предметом якої є невиплата грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, а також представництво інтересів адвокатом Компанієць В.В. по іншим аналогічним справам (зокрема справа № 360/1609/20), суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до 1000 грн та відповідно визнає неспівмірним розмір витрат на оплату послуг адвоката, які заявлені по даній справі у розмірі 7500 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про присудження позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись статтями 132, 133, 139, 143, 241, 243, 248, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Компанієць Вячеслава Валерійовича щодо ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Луганській області (місце знаходження: 93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, буд. 1, ідентифікаційний код 40108845) витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги, у сумі 1000,00 грн (одна тисяча гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян