Справа № 520/9447/2020
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 р. Справа № 520/9447/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 20.08.20 року по справі № 520/9447/2020

за позовом Головного управління ДПС у Харківській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Харківській області (надалі також позивач, ГУ ДПС у Харківській області) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (надалі також відповідач, ФОП ОСОБА_1 ), в якому просило стягнути до бюджету України з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму податкового боргу в загальному розмірі 94 477,84 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто до бюджету України з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму податкового боргу в загальному розмірі 94 477,84 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції не врахував той факт, що податкову декларацію про майновий стан і доходи № 56728 від 31.05.2019 відповідачем подано помилково. Вказує, що 02.01.2018 позивачем анульовано реєстрацію та виключено ФОП ОСОБА_1 з Реєстру платників єдиного податку, що оформлено рішенням № 74. Рішення від 02.01.2018 за № 74 отримано позивачем після направлення адвокатського запиту (вх. 83322/ФОП/57 від 25.06.2019) лише 01 липня 2019 року (відповідь № 16263/ФОП/20-40-57-06-22 від 01.07.2019) та оскаржено до суду. Харківським окружним адміністративним судом рішенням від 13 січня 2020 року у справі № 520/9396/19, яке набрало законної сили 11 вересня 2020 року, скасовано рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 74 від 02.01.2018 про анулювання реєстрації та виключення з реєстру платників Єдиного податку фізичних осіб - підприємців ФОП ОСОБА_1 , з огляду на що 17 вересня 2020 року відповідачем подано уточнену декларацію про майновий стан і доходи, якою скасовано податкові зобов`язання у загальному розмірі 94477,84 грн щодо сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, та у цей же день подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2018 рік. Просить врахувати, що про існування цієї адміністративної справи дізналася після ухвалення оскаржуваного рішення, 20 серпня 2020 року, а тому не змогла скористатися своїм правом на подання відзиву на позов та надати відповідні письмі докази, додані нею до апеляційної скарги.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких він зазначає, що у рішенні суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки станом на дату ухвалення судового рішення, а саме 20.08.2020, податковий борг платника податків не був сплачений/зменшений. Уточнююча податкова декларація про майновий стан і доходи подана відповідачем лише 17.09.2020, тобто вже після ухвалення оскаржуваного судового рішення. Крім того, станом на 04.12.2020 сума податкового боргу у розмірі 94 477,84 гривень з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які нараховані на підставі податкової декларації про майновий стан і доходи від 31.05.2019 за № 56728 є актуальною (несплаченою/зменшеною) з огляду на те, що платником податків при заповненні уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи від 17.09.2020, неправильно заповнено розділ VI «Розрахунок податкових зобов`язань у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у попередніх звітних періодах», а саме, платником податків вказаний розділ не був заповнений, у зв`язку з чим сума податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб та військового збору не була зменшена. Просить врахувати, що податковий борг, який є предметом спору у цій справі, на час апеляційного розгляду є актуальним (непогашеним/зменшеним платником податків). Уважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У письмових поясненнях відповідачем зазначено про те, що в уточнюючій декларації про майновий стан і доходи від 17 вересня 2020 року помилково не заповнено розділ VI «Розрахунок податкових зобов`язань у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у попередніх звітних періодах», ураховуючи прийняття Харківським окружним адміністративним судом рішення від 13 січня 2020 року у справі № 520/9396/19 (набрало законної сили 11 вересня 2020 року), яке, на думку відповідача, мало бути виконане позивачем, у тому числі, шляхом самостійного скасування податкового боргу. Оскільки позивачем такі дії вчинено не було, відповідачем 03 лютого 2021 року подано нову уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи, де розділ VI «Розрахунок податкових зобов`язань у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у попередніх звітних періодах» заповнено відповідним чином та копію такої декларації надано до матеріалів справи.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним номером , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Як платник податків ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області, Київське управління, Київська ДПІ (Московський район м. Харкова).

Відповідач, станом на дату звернення до суду, має податковий борг у загальному розмірі 94477,84 грн, який складається: з податку на доходи фізичних осіб - 87210,31 грн.; військового збору - 7267,53 грн., який нарахований на підставі податкової декларації про майновий стан і доходи від 31.05.2019 № 56728, поданої відповідачем, що підтверджується відомостями, які обліковуються в інтегрованих картках відповідача за відповідним платежем.

Контролюючим органом 12.07.2019 направлена відповідачеві податкова вимога № 100611-57 від 05.07.2019.

Посилаючись на те, що відповідач має податковий борг у загальному розмірі 94477,84 грн, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що податкові зобов`язання ФОП ОСОБА_1 , відповідно до ст. 54 Податкового кодексу України, є узгодженими та податковий борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, а тому дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ ДПС у Харківській області, які підтверджені належними та допустимими доказами, є обґрунтованими.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (надалі також - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як передбачено підпунктом 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Отже, у разі незгоди з податковим повідомленням-рішенням, яким платнику податків визначено грошове зобов`язання, зокрема і з транспортного податку, останній має право оскаржити таке податкове повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку. Протягом строку оскарження грошове зобов`язання вважається неузгодженим.

Виходячи із визначення, зазначеного у підпункті 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України визначення, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Отже, грошове зобов`язання, узгоджене відповідно до ПК України, проте не сплачене платником податків у добровільному порядку в строки, визначені законодавством, набуває статусу податкового боргу, з метою стягнення якого контролюючий орган має право звертатись із відповідним позовом до суду.

Згідно із пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Загальні строки сплати податкового зобов`язання встановлені статтею 57 ПК України, відповідно до пункту 57.3 якої передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Водночас, абзацом 2 пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до вимог пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із пунктом 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).

За правилами пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Судом першої інстанції у рішенні зазначено, що податкові зобов`язання ФОП ОСОБА_1 є узгодженими та податковий борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений.

З урахуванням того, що відповідач не надав доказів на підтвердження погашення податкового боргу у сумі 94 447,84 грн, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність вимог позивача щодо стягнення спірної суми податкового боргу та їх задоволення.

Колегія суддів зазначає, що податковий борг у сумі 94477,84 грн нарахований на підставі податкової декларації про майновий стан і доходи від 31.05.2019 (за вх. №56728), поданої відповідачем.

Проте, як убачається із матеріалів справи, податкову декларацію про майновий стан і доходи від 31.05.2019 відповідачем подано помилково.

02.01.2018 позивачем анульовано реєстрацію та виключено ФОП ОСОБА_1 з Реєстру платників єдиного податку, що оформлено рішенням № 74. Рішення від 02.01.2018 за № 74 отримано позивачем після направлення адвокатського запиту (вх. 83322/ФОП/57 від 25.06.2019) лише 01 липня 2019 року (відповідь № 16263/ФОП/20-40-57-06-22 від 01.07.2019) та оскаржено до суду.

Харківським окружним адміністративним судом рішенням від 13 січня 2020 року у справі № 520/9396/19, яке набрало законної сили 11 вересня 2020 року, скасовано рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 74 від 02.01.2018 про анулювання реєстрації та виключення з реєстру платників Єдиного податку фізичних осіб - підприємців ФОП ОСОБА_1 , з огляду на що 17 вересня 2020 року відповідачем подано уточнену декларацію про майновий стан і доходи, якою скасовано податкові зобов`язання у загальному розмірі 94477,84 грн щодо сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, та у цей же день подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2018 рік.

Колегія суддів зазначає, що платником податків при заповненні уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи від 17.09.2020 неправильно заповнено розділ VI «Розрахунок податкових зобов`язань у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у попередніх звітних періодах», а саме, платником податків вказаний розділ не був заповнений, у зв`язку з чим сума податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб та військового збору не була зменшена.

Проте, відповідачем 03 лютого 2021 року подано нову уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи, де розділ VI «Розрахунок податкових зобов`язань у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у попередніх звітних періодах» заповнено відповідним чином та копію такої декларації надано до матеріалів справи.

За таких обставин, оскільки в ході апеляційного розгляду встановлено відсутність підстав для стягнення податкового боргу з ФОП ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку, що вимога про стягнення спірної заборгованості не підлягає задоволенню.

Із урахуванням викладеного вище та положень пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з Головного управління ДПС у Харківській області на користь ФОП ОСОБА_1 витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, в сумі 3 153,00 грн за подання апеляційної скарги на рішення суду, сплачених згідно із квитанцією від 28.10.2020.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 по справі № 520/9447/2020 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3 153,00 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк