Справа № 420/6783/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/6783/20

Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О.В. Дата і місце ухвалення: 25.11.2020р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

(у зв`язку із неявкою у судове засідання сторін,

справа розглядається в порядку п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України)

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08 липня 2020 року №001246501.

Позов обґрунтовувало тим, що за наслідками проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентами-постачальниками ПП «КУПРУМТОРГ» за період лютий-квітень 2019 року, ТОВ «ВЛЕНТЕР» за період березень 2019 року, ТОВ «Південна будівельна компанія «ЕКЛІПС» за період липень 2019 року, ТОВ «СВЄТСТРОЙ» за період липень 2019 року та ТОВ «КЕРУШ БАЙТ» за період серпень 2019 року, Головне управління ДПС в Одеській області дійшло необґрунтованого висновку про заниження позивачем ПДВ за відповідні періоди на загальну суму 781 063,00 грн. За наявності усіх передбачених договорами та чинним законодавством первинних документів відповідач ставить під сумнів реальність господарських операцій, базуючи, при цьому, свої висновки виключно на припущеннях. Позивач зазначав про безпідставність посилань податкового органу на ненадання ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» до перевірки довіреностей на отримання товарів/послуг від його контрагентів-постачальників, оскільки відповідні товари/послуги приймалися безпосередньо директором товариства, якому довіреність на вчинення таких дій не видається. Також, позивач стверджував, що відсутність у його контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ними господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати у постачальників на праві оренди або лізингу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Одеській області №001246501 від 08 липня 2020 року.

Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» судовий збір у розмірі 14644,93 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 25.11.2020р., з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій відносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов для бюджетного відшкодування. Висновки податкового органу щодо відсутності у ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» права на формування даних податкового обліку за операціями з придбання товарів (робіт, послуг) у ПП «КУПРУМТОРГ», ТОВ «ВЛЕНТЕР», ТОВ «Південна будівельна компанія «ЕКЛІПС», ТОВ «СВЄТСТРОЙ» та ТОВ «КЕРУШ БАЙТ» ґрунтуються встановленими під час перевірки обставинами, зокрема з урахуванням: реального часу здійснення операцій; місцезнаходження майна; відсутності власних (орендованих) основних фондів, виробничих активів, кваліфікованих спеціалістів, технічного персоналу; віддаленості контрагентів один від одного; обриву ланцюга постачання.

Також, апелянт посилається на те, що в наданих позивачем до перевірки актах приймання виконаних будівельних робіт контрагентами ТОВ «Південна будівельна компанія «ЕКЛІПС» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ», а також в інших первинних документах, відсутні дані про субпідрядника, що свідчить про те, що контрагенти позивача повинні були виконувати роботу самостійно. Однак, у липні 2019 року ТОВ «Південна будівельна компанія «ЕКЛІПС» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» не мали необхідної кількості працівників, у зв`язку з чим не могли виконати задекларований обсяг робіт.

Посилається апелянт і на те, що судом першої інстанції не враховано, що надані ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» до перевірки договори поставки від 03.01.2019р. №03/01-19-1-ВЛ, від 19.07.2019р. №Т1907-19 та від 04.02.2019р. №04/02.19-ДТ, укладені з ТОВ «ВЛЕНТЕР», ТОВ «КЕРУШ БАЙТ» та ПП «КУПРУМТОРГ», не містять таких істотних умов, як: умови, термін, дата та місце поставки товару, якими партіями та яким видом транспорту. Проведеним аналізом бази ІС «Податковий блок» та згідно даних ЄРПН встановлено реєстрацію податкових накладних контрагентом-постачальником ТОВ «ОРДОС ТОРГ» та адресу ТОВ «ВЛЕНТЕР» за березень 2019 року та контрагентом-постачальником ТОВ «Сафір Лайт» на адресу ТОВ «КЕРУШ БАЙТ». Однак, у ТОВ «ОРДОС ТОРГ» і ТОВ «Сафір Лайт» відсутня можливість фактичного здійснення господарських операцій з придбання-продажу товарів та послуг у період січень-квітень, серпень 2019 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є правомірність прийнятого Головним управлінням ДПС в Одеській області податкового повідомлення-рішення від 08 липня 2020 року №001246501, яким ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 976 328, 75 грн. (в тому числі: 781 063,00 грн. за податковим зобов`язанням, 195 265,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями).

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі акту від 10 березня 2020 року №197/15-32-05-01/39624900 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентами-постачальниками ПП «КУПРУМТОРГ» () за період лютий-квітень 2019 року, ТОВ «ВЛЕНТЕР» () за період березень 2019 року, ТОВ «Південна будівельна компанія «ЕКЛІПС» () за період липень 2019 року, ТОВ «СВЄТСТРОЙ» () за період липень 2019 року, ТОВ «КЕРУШ БАЙТ» () за період серпень 2019 року», а також з урахуванням рішення Державної податкової служби України від 06 липня 2020 року №21085/6/99-00-06-02-01-06.

У висновках акту перевірки від 10.03.2020р. №197/15-32-05-01/39624900 зафіксовано порушення ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» вимог п.44.1 ст.44, п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 781 063,00 грн. (у т.ч. за лютий 2019 року на суму 147882,00 грн., квітень 2019 року 133140,00 грн., травень 2019 року 63158,00 грн., червень 2019 року 44522,00 грн., липень 2019 року 274 030,00 грн., серпень 2019 року 118331,00 грн.).

Зокрема, в акті перевірки податковий орган дійшов висновку, що у перевірений період ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» завищило податковий кредит з ПДВ по взаємовідносинам з контрагентами ПП «КУПРУМТОРГ», ТОВ «ВЛЕНТЕР», ТОВ «Південна будівельна компанія «ЕКЛІПС», ТОВ «СВЄТСТРОЙ», ТОВ «КЕРУШ БАЙТ». Такі висновки відповідача обґрунтовані тим, що фінансово-господарські операції контрагентів-постачальників по взаємовідносинам з позивачем не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, відсутності власних (орендованих) основних фондів, технічного персоналу в необхідній кількості, власних (орендованих) виробничих активів, кваліфікованого персоналу, віддаленості контрагентів один від одного, обриву ланцюга постачання. До перевірки позивачем не надані документи підтверджуючі перевезення ТМЦ від постачальників покупцю (ТТН, подорожні листи), журналів обліку виданих довіреностей, документів підтверджуючих списання ТМЦ та їх рух, документів підтверджуючих походження та відповідність ТМЦ, про що складено акт від 02.03.2020р. №145/15-32-05-01/39624900.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ», дійшов висновку, що надані позивачем до перевірки та до суду первинні документи відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» до первинних документів, оскільки містять відомості про укладені угоди, замовника послуг та виконавця, розкривають зміст наданих послуг, який відповідає умовам договорів, період надання послуг, вартість наданих послуг, поставлених товарів, а також місця де зазначені послуги були надані. Тобто, за висновками суду, наявні у товариства документи підтверджують здійснення господарських операцій та розкривають їх зміст та обсяг у достатньому для формування обліку об`ємі.

Суд першої інстанції визнав необґрунтованими посилання податкового органу на наявну у нього податкову інформацію по контрагентам ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ», зазначивши, що сама по собі наявність податкової інформації щодо контрагентів суб`єкта господарювання може свідчити лише про можливі порушення ними норм Податкового кодексу України, цивільного та/чи господарського законодавства, однак не спростовувати реальність вчинених господарських операцій. Чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб`єктом господарювання. Також, суд першої інстанції зазначив, що автоматизоване співставлення, зокрема, задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

За визначенням підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.198.1, п.198.2 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом обов`язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з`ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб`єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов`язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, у перевірений період основним видом економічної діяльності ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» було Оброблення та видалення небезпечних відходів (КВЕД 38.22).

При здійсненні свого основного виду господарської діяльності позивачем придбавались послуги з розвантаження відходів, очищення складського приміщення, облаштування території та ремонту складського приміщення за адресою: 21-й км Старокиївського шосе, територія Красносільської сільської ради, 55/1, придбання, пов`язаних із цими роботами товарів.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2019р. між позивачем, як Замовником, та ТОВ «СВЄТСТРОЙ», як Підрядником, укладено договір надання послуг №0207/19, за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується з власних матеріалів на власний ризик та у передбачений Договором строк виконати роботи з очищення складського приміщення на об`єкті Замовника за адресою: 21-й км Старокиївського шосе, територія Краносільської сільської ради, 55/1, а Замовник зобов`язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх. Форма оплати за договором безготівкова.

02.07.2019р. сторони вказаного Договору підписали Протокол узгодження Договірної ціни на послугу щодо спеціалізованого очищення складського приміщення, а також оформили специфікацію №1 та замовлення послуг №45.

На підтвердження виконання умов договору надання послуг №0207/19 від 02.07.2019р. ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» надало до перевірки та суду копії актів приймання-передачі виконаних робіт і наданих послуг №605 від 15.07.2019р. на суму 359 628,00 грн. (в т.ч. ПДВ 59938,00 грн.), рахунки на оплату, копії платіжних доручень, а також виписки по рахунку у банку, з яких вбачаються операції по перерахуванню коштів на користь ТОВ «СВЄТСТРОЙ».

ТОВ «СВЄТСТРОЙ» виписало на користь позивача податкову накладну №605 від 15.07.2019р., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З матеріалів справи, також, вбачається, що 04.01.2019р. між ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ», як Замовником, та ТОВ «СВЄТСТРОЙ», як Підрядником, укладено договір надання послуг з розвантаження відходів №04/01.19, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги з розвантаження відходів, які прибувають на територію Замовника вантажним автотранспортом, відповідно до умов цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги. Форма оплати за договором безготівкова.

У день укладення договору №04/01.19 його сторонами підписано Протокол узгодження Договірної ціни на послугу з розвантаження відходів на суму 257 141,95 грн. (в т.ч. ПДВ 42856,99 грн.). На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки та до суду копії замовлень послуг за договором надання послуг з розвантаження відходів, рахунки на оплату, акти надання послуг, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, копії платіжних доручень, виписки по рахунку у банку.

ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» сформувало податковий кредит в сумі 102 795,00 грн. на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «СВЄТСТРОЙ» (податкова декларація з ПДВ від 18.08.2019р. №).

09.07.2019р. між ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ», як Замовником, та ТОВ «Південна будівельна компанія «ЕКЛІПС», як Підрядником, укладено договір будівельного підряду №БУД2907-19, за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується з власних матеріалів на власний ризик та у передбачений Договором строк виконати роботи з облаштування території та ремонту складського приміщення на об`єкті Замовника за адресою: 21-й км Старокиївського шосе, територія Красносільської сільської ради, 55/1, а Замовник зобов`язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх. Форма оплати за договором безготівкова.

Сторонами вказаного договору 02.08.2019р. підписано Протокол узгодження договірної ціни будівельно-монтажних робіт з улаштування приміщення на об`єкті 2 за адресою: 21-й км Старокиївського шосе, територія Красносільської сільської ради, 55/1.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано до перевірки та до суду копії акту приймання виконаних робіт за формою КБ-2 (за липень 2019 року №1 від 31.07.2019р. на суму 1 027 410,00 грн., в т.ч. ПДВ 171 235,00 грн.), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), підсумкової відомості ресурсів, локального кошторису на будівельні роботи, рахунків на оплату, платіжних доручень №1290 від 08.08.2019р., №1331 від 16.08.2019р. та №1380 від 22.08.2019р., податкових накладних №99 від 30.07.2019р. та №100 від 31.07.2019р. (з доказами реєстрації в ЄРПН).

ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» сформувало податковий кредит в сумі 171 235,00 грн. на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Південна будівельна компанія «ЕКЛІПС» (податкова декларація з ПДВ від 18.08.2019р. №).

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Як в акті перевірки від 10.03.2020р. №197/15-32-05-01/39624900, так і в обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління ДПС в Одеській області посилається на те, що в договорах, укладених позивачем з ТОВ «СВЄТСТРОЙ» та з ТОВ «Південна будівельна компанія «ЕКЛІПС», так і в актах надання послуг, відсутні дані щодо субпідрядників, що свідчить про те, що контрагенти позивача мали надавати послуги власними силами. Однак, штатна чисельність працівників ТОВ «Південна будівельна компанія «ЕКЛІПС» 1 особа, а ТОВ «СВЄТСТРОЙ» - 6 осіб, що є недостатнім для виконання взятих на себе зобов`язань за договорами підряду. У зв`язку з цим, податковий орган дійшов висновку, що контрагенти позивача не могли виконати задекларований обсяг робіт.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість таких тверджень Головного управління ДПС в Одеській області, оскільки відсутність у первинних документах відомостей про залучення ТОВ «СВЄТСТРОЙ» та ТОВ «Південна будівельна компанія «ЕКЛІПС» субпідрядних організацій для виконання взятих на себе зобов`язань, як підрядників, перед ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ», не є безумовним свідченням того, що такі субпідрядні організації контрагентами позивача насправді не залучалися.

Колегія суддів зазначає, що сама по собі наявність або відсутність у контрагентів певної кількості персоналу, не може являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на формування податкового кредиту в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником.

Варто зазначити, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо проведення Головним управлінням ДПС в Одеській області зустрічних звірок контрагентів ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» у порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010р. №1232.

В постанові від 04.09.2018р. у справі №818/1249/17 Верховний Суд зазначив, що припущення відповідача про відсутність у контрагентів позивача необхідних кадрів та основних фондів, а також розсуд можливості виконання ними певних видів діяльності не є доказами в межах податкових правовідносин. Податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати ними (контрагентами) податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту та формування податкового зобов`язання поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

З цих підстав колегія суддів не приймає до уваги посилання Головного управління ДПС в Одеській області на відсутність у контрагентів позивача ТОВ «Південна будівельна компанія «ЕКЛІПС» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» основних фондів, виробничих активів тощо.

З матеріалів справи судом також встановлено, що 03.01.2019р. між ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» (Покупець) та ТОВ «ВЛЕНТЕР» (Постачальник) укладено договір поставки №03/01-19-1-ВЛ, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець - прийняти й оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором. Постачальник зобов`язується поставляти товар в кількості, асортименті і за ціною, значених в Специфікації, які є невід`ємною частиною цього Договору. Загальна вартість даного Договору визначається вартістю товару, отриманого протягом дії цього Договору згідно накладних, що є невід`ємними частинами даного Договору. Форма оплати за договором постачання товару безготівкова.

На підтвердження виконання вказаного договору поставки (європідон, пальник, стрейч плівка, євро куб, плівка поліетиленова) позивачем до перевірки та до суду надано копії попередніх замовлень, специфікацій, видаткових накладних, рахунків на оплату №61 від 04.03.2019р. та №84 від 29.03.2019р., податкових накладних №7 від 04.03.2019р. та №24 від 29.03.2019р. (зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних), платіжних доручень, виписок по рахунку у банку.

ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» сформувало податковий кредит в сумі 107680,31 грн. на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «ВЛЕНТЕР» (податкові декларації з ПДВ від 20.06.2019р. №, від 18.07.2019р. №).

04.02.2019р. між ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» (Покупець) та ТОВ «КУПРУМТОРГ» (Постачальник) укладено договір поставки № 04/02.19-ДТ, за умовами якого Постачальник зобов`язується передавати у власність Покупцеві паливно-мастильні матеріали, а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати вартість вказаного Товару на умовах Договору. Форма оплати за договором безготівкова.

Також, 14.02.2019р. між ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» (Поклажодавець) та ТОВ «КУПРУМТОРГ» (Зберігач), укладено Договір відповідального зберігання №15-Х, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Зберігач зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому Поклажодавцем, і повернути це майно Поклажедавцеві у схоронності.

На підтвердження виконання договорів, укладених з ТОВ «КУПРУМТОРГ», позивачем під час перевірки та до суду надано: видаткові накладні, акти передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання, рахунки на оплату, податкові накладні (зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних), акти повернення товару з відповідального зберігання, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, виписки по рахунку у банку.

ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» сформувало податковий кредит в сумі 281 022,00 грн. на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «КУПРУМТОРГ» (податкові декларації з ПДВ від 19.03.2019р. №, від 17.05.2019р. №).

Господарські операції позивача з контрагентом ТОВ «КЕРУШ БАЙТ» відбувалися на виконання укладених між вказаними суб`єктами господарювання договору постачання товару від 19.07.2019р. №Т1907-19 та договору оренди будівельних машин та механізмів від 15.08.2019р. №ПШл-08-19.

За умовами договору постачання товару від 19.07.2019р. №Т1907-19 ТОВ «КЕРУШ БАЙТ» поставляло позивачу ємності для прийому відходів нафтопродуктів, пластикові бутелі та інші товари, відомості про які містяться у специфікаціях та попередніх замовленнях. На підтвердження виконання договору поставки позивачем до перевірки та до суду надано: акти приймання-передачі товару, попередні замовлення, специфікації, видаткові накладні, рахунки на оплату, податкові накладні, платіжні доручення.

За умовами укладеного з ТОВ «КЕРУШ БАЙТ» (Орендодавець) договору оренди будівельних машин та механізмів від 15.08.2019р. №ПШл-08-19, Орендодавець протягом терміну дії цього Договору на підставі отриманих Замовлень від Орендаря (позивача) зобов`язується надати останньому у строкове платне користування (оренду) будівельну техніку - КамАЗ 5511 Автокран КТА-25 під керівництвом оператора для виконання робіт на території виробничих потужностей Орендаря за адресою, що визначена в п. 1.4. цього Договору (Одеська область, територія Красносільської сільської ради, 21-й км Старокиївського шосе, № 55/1). Будівельна техніка, що передається в платне користування, має необхідну Орендарю вантажопідйомність, укомплектований необхідними для виконання робіт пристроями. Оплата праці операторів Об`єкта оренди здійснюється Орендодавцем.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем до перевірки та до суду надано замовлення до договору оренди будівельних машин та механізмів, акти приймання-передачі будівельних машин та механізмів, акти наданих послуг, рахунки на оплату, платіжні доручення, податкові накладні (зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних), платіжні доручення, виписки по рахунку у банку.

Надані позивачем первинні документи містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, підписи завірені печатками відповідних підприємств, тобто повністю відповідають вимогам п.201.1 та 201.7 ст.201 Податкового кодексу України та, відповідно, підтверджують фактичне виконання фінансово-господарських операцій, а тому в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами, що спростовує висновок відповідача щодо відсутності реальності поставки товарів (надання послуг) від ТОВ «КЕРУШ БАЙТ», ТОВ «КУПРУМТОРГ» та ТОВ «ВЛЕНТЕР».

Аналізуючи господарські відносини позивача з ТОВ «КУПРУМТОРГ» в апеляційній скарзі Головне управління ДПС в Одеській області посилається на те, що надані позивачем до перевірки товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів не містять всіх обов`язкових реквізитів, а саме: відсутні реквізити номеру подорожнього листа, номеру дати довіреності та ким видана, коду ЄДРПОУ перевізника та вантажоодержувача.

Колегія суддів критично ставиться до таких посилань апелянта, оскільки недоліки у заповненні товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платника податків. При цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Більше того, наявність товарно-транспортної накладної є обов`язковим документом, який повинен складатися під час перевезень. Водночас, право платника податку на включення сплачених коштів до складу податкового кредиту виникає не з факту перевезення товару, а у зв`язку із оплатою його вартості постачальнику. Товарно-транспортні накладні, як і перевезення товару в цілому, не перебувають у безпосередньому зв`язку з фактом оплати товару. Товарно-транспортні накладні призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним документом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг і підставою для формування витрат за такі послуги. Цей доказ повинен оцінюватися в сукупності з іншими доказами і не має наперед встановленої сили.

Апелянт зазначає, що надані ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» до перевірки договори поставки від 03.01.2019р. №03/01-19-1-ВЛ, від 19.07.2019р. №Т1907-19 та від 04.02.2019р. №04/02.19-ДТ, укладені з ТОВ «ВЛЕНТЕР», ТОВ «КЕРУШ БАЙТ» та ПП «КУПРУМТОРГ», не містять таких істотних умов, як: умови, термін, дата та місце поставки товару, якими партіями та яким видом транспорту.

Дослідивши наявні в матеріалах справи укладені ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» договори з вказаними контрагентами апеляційний суд встановив, що вказані договори відповідають вимогам ст.203 ЦК України, не порушують публічний порядок, не спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, недійсність таких договорів прямо законом не встановлена, а також такі договори судом недійсними не визнавалися, а отже є чинними.

Відповідачем не подано до суду доказів щодо наявності рішень суду про стягнення одержаного за нікчемними правочинами, наявності рішень суду про визнання недійсними правочинів позивача з контрагентами тощо.

Також, в обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління ДПС в Одеській області посилається на те, що проведеним аналізом бази ІС «Податковий блок» та згідно даних ЄРПН встановлено реєстрацію податкових накладних контрагентом-постачальником ТОВ «ОРДОС ТОРГ» та адресу ТОВ «ВЛЕНТЕР» за березень 2019 року та контрагентом-постачальником ТОВ «Сафір Лайт» на адресу ТОВ «КЕРУШ БАЙТ». Однак, у ТОВ «ОРДОС ТОРГ» і ТОВ «Сафір Лайт» відсутня можливість фактичного здійснення господарських операцій з придбання-продажу товарів та послуг у період січень-квітень, серпень 2019 року.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 19.03.2019р. по справі №815/3965/15, податкова інформація про порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

Як вже зазначалося колегією суддів, факт отримання позивачем товарів, оплати їх вартості підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку та податковій звітності позивача.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами правил оформлення документів або порушення ними правил ведення податкового обліку, або дотримання ними трудового законодавства, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його контрагентами або іншими суб`єктами господарювання вимог чинного законодавства.

Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставки, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. Проте, посадовими особами відповідача під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

В силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» позивач та контрагенти позивача є окремими суб`єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб`єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст.207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб`єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.03.2018р. по справі №816/809/17, від 26.06.2018р. по справі №826/3006/14 та від 26.03.2020р. по справі №815/3054/15, які в силу приписів ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються судом при застосуванні таких норм права.

Посилання відповідача на ненадання ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» до перевірки довіреностей на отримання ТМЦ та журналу обліку виданих довіреностей також є безпідставним, з огляду на те, що вказані документи не є первинними документами, тому їх наявність або відсутність, в даному випадку, жодним чином не впливають на ведення бухгалтерського обліку та, відповідно, на формування показників податкової звітності.

Документи, підтверджуючі списання ТМЦ та їх рух, про ненадання позивачем яких зазначено в акті перевірки від 10.03.2020р. №197/15-32-05-01/39624900, не містять відомостей про учасників та умови господарської операції, не можуть слугувати підтвердженням або спростуванням реальності господарської операції, а тому їх наявність чи відсутність не має вирішального значення для визнання господарських операцій безтоварними.

Враховуючи відсутність належних доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, вказуючи на відсутність у ТОВ «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» права на формування показників податкового кредиту за операціями щодо придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Південна будівельна компанія «ЕКЛІПС», ТОВ «СВЄТСТРОЙ», ТОВ «КЕРУШ БАЙТ», ТОВ «КУПРУМТОРГ» та ТОВ «ВЛЕНТЕР», суб`єктивний та оціночний характер доводів, якими це підтверджується, наявність первинних документів та інших доказів на підтвердження товарності правочинів, укладених з вказаними контрагентами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про не доведення контролюючим органом своїх висновків про те, що позивачем фактично здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій.

У справі, що розглядається, Головним управлінням ДПС в Одеській області, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не подано доказів того, що по спірних операціях у позивача була відсутня розумна ділова мета, або того, що позивач та його контрагенти діяли спільно з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди.

А відтак, суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 08 липня 2020 року №001246501.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції від 25.11.2020р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 16 лютого 2021 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук