Справа № 120/3518/20-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

18 лютого 2021 р. Справа № 120/3518/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши письмово заяву позивача подану відповідно до ст. 382 та ст. 383 КАС України, у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в призначені житлової субсидії та закриття заяви №102415 від 18.12.2019 про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі, зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.12.2019 щодо призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Листом від 10.12.2020 за вих. № 4322/20 адміністративну справу №120/3518/20-а направлено до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

19.01.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява подана в порядку ст. 382 та 383 КАС України, яка мотивована невиконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 р.

Втім, станом на день подання такої заяви справа №120/3518/20-а перебувала на розгляді у Сьомому апеляційному адміністративному суді, що унеможливлювало процесуальний розгляд заяви позивача від 19.01.2021.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2021 в задоволені клопотання Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовлено, апеляційну скаргу повернуто.

В подальшому адміністративна справа №120/3518/20-а надійшла до Вінницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 08.02.2021 розгляд заяви позивача вирішено здійснювати в порядку письмового провадження. Установлено відповідачу 7-денний строк для подання письмових пояснень на заяву представника позивача, подану відповідно до ст. 382 ст. 383 КАС України.

17.02.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшли пояснення на заяву позивача, які полягають у наступному.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у даній справі, яким зобов`язано управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.12.2019 щодо призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі набуло чинності 11 січня 2021 року, про що управління дізналось лише 25 січня 2021 року, коли на його адресу повернулась апеляційна скарга.

З даного рішення вбачається, що лист, який управління зобов`язано надіслати ОСОБА_1 , має бути надісланий не звичайною, а рекомендованою кореспонденцією. Однак з початку 2021 року фінансування на закупівлю конвертів та марок управлінню не надходило, у зв`язку з цим, останнім виконано рішення лише 09.02.2021, після отримання працівниками управління заробітної плати.

Виконання рішення суду по цій справі в повному обсязі підтверджується копією листа №855 від 09.02.2021, який було надіслано ОСОБА_1 09.02.2021 рекомендованою кореспонденцією з описом вкладення.

Так, на думку відповідача, рішення суду виконано у повному обсязі, а відтак заява не підлягає задоволенню.

Розглянувши письмово заяву позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Водночас положення Кодексу адміністративного судочинства України не містять обмеження щодо стадій процесу, на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених частиною першою статті 382 КАС України. Тобто встановлення судом обов`язку суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення, можливе й після ухвалення такого рішення, за наслідком розгляду відповідного клопотання позивача.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі № 800/592/17, а також правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 18.04.2019 у справі № 286/766/17 та в ухвалі від 05.07.2018 у справі № 206/3911/17.

Так, у справі № 800/592/17 Велика Палата Верховного Суду змінила підхід до правил застосування судового контролю, роз`ясненого у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13.03.2017 "Про огляд практики застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства". Зокрема, Вищий адміністративний суд вважав, що суд першої чи апеляційної інстанції може застосовувати судовий контроль за виконанням рішення суб`єкта владних повноважень-відповідачем лише під час прийняття рішення у справі. Натомість Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що клопотання про встановлення судового контролю може бути подане й після ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, необхідність встановлення судового контролю за виконанням судового рішення вирішується судом залежно від обставин кожної адміністративної справи та є його розсудом, а не обов`язком.

Суд виходить з того, що судовий контроль є важливою конституційною гарантією забезпечення обов`язковості судового рішення. Це означає, що судове рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (відповідно до приписів резолютивної та мотивувальної частини рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Принцип обов`язковості судового рішення також закріплений у статті 14 КАС України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, аналіз положень статті 382 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.10.2020 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в призначені житлової субсидії та закриття заяви №102415 від 18.12.2019 про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.12.2019 щодо призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

11.01.2021 рішення суду набрало законної сили, оскільки ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2021 у задоволені клопотання Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено та повернуто апеляційну скаргу.

Оцінюючи наведені доводи сторін, суд насамперед виходить з того, що метою встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі є спонукання відповідача-суб`єкта владних повноважень до виконання рішення суду, ухваленого не на його користь, якщо таке рішення передбачає вчинення певних дій. При цьому визначальним є те, чи є достатні підстави вважати, що відповідач може ухилятися від виконання судового рішення, маючи реальну можливість його виконати.

Відповідно до рішення від 21 жовтня 2020 у справі №120/3518/20-а: "у ході розгляду справи судом встановлено, що позивач звернулась до відповідача із заявою за №102415, що зареєстрована 18.12.2019, про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі від 09.12.2019 та декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 09.12.2019.

Відповідачем, за наслідками розгляду заяви, сформовано лист за №5677 від 26.12.2019 та повідомлено позивача про виявлені помилки у поданих документах, вказано про необхідність протягом 30 календарних днів виправити їх.

На підтвердження направлення вказаного листа відповідачем надано ксерокопію витягу з журналу вихідної кореспонденції 04-40 за 2019 рік (а.с. 58). Позивач, в свою чергу, вказує, що такого листа не отримувала та про виявлені недоліки їй не відомо.

Суд прийняв пояснення позивача, оскільки прослідкувати факт направлення вказано листа не вбачається можливим, з огляду на направлення його звичайною, а не рекомендованою кореспонденцією.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем, без урахування всіх обставин прийнято рішення про відмову в призначені житлової субсидії та закриття заяви №102415 від 18.12.2019 про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі, адже позивачу не було відомо про виявлені недоліки та строк на їх усунення, а тому таке визнано протиправним та скасовано".

Відповідно до змісту заяви відповідача, на виконання рішення суду, 09.02.2021 листом за вих. №855 відповідачем повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 за №102415 від 18.12.2019 про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі, та з метою необхідності усунення виявлених помилок сформовано лист, який разом із описом направлено на адресу позивача рекомендованим повідомленням.

Отже, належних доказів, які б свідчили про намір суб`єкта владних повноважень ухилитися від виконання судового рішення не здобуто, а відтак суд доходить висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю в порядку, визначеному статтею 382 КАС України.

Крім того, одним із видів судового контролю за виконанням судового рішення є визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Підставами для застосування судом заходів, про які йдеться у ч. 6 ст. 383 КАС України та ст. 249 КАС України є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Оскільки на виконання рішення суду від 21.10.2020 відповідачем вжито заходів, то відсутні підстави вважати бездіяльність суб`єкта владних повноважень, про що просить заявник, тому заява останнього в цій частині задоволенню також не підлягає.

Керуючись ст.ст. 14, 72, 77, 90, 248, 256, 294, 382 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву, подану відповідно до ст. 382 ст. 383 КАС України в адміністративній справі № 120/3518/20-а за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна