Справа № 640/12129/20
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 року м. Київ № 640/12129/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю « 19/17ТЬ»
доДепартаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Київмістобудування)
Третя особа1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Ділова Брама» 2) Товариство з обмеженою відповідальністю « 88/99ТЬ»
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю « 19/17ТЬ» (далі по тексту - позивач, ТОВ « 19/17ТЬ») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Київмістобудування) (далі по тексту - відповідач, Департамент), в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту про відмову ТОВ « 19/17ТЬ» у видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва - адміністративної будівлі з вбудованими приміщеннями по вул. Плещеєва, 10 в Голосіївському районі міста Києва, оформлене листом від 28 квітня 2020 року №416 на заяву до ЦНАП від 13 квітня 2020 року №50365-03-16;

2) зобов`язати Департамент видати ТОВ « 19/17ТЬ» містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва - адміністративної будівлі з вбудованими приміщеннями по вул. Плещеєва, 10 в Голосіївському районі міста Києва на земельній ділянці площею 0,4828 га, кадастровий номер :90:103:0005 на підставі заяви ТОВ « 19/17ТЬ» до ЦНАП від 13 квітня 2020 року №50365-03-16.

В обґрунтування позову позивач зазначив про протиправність відмови відповідача у видачі містобудівних умов та обмежень, оскільки ним були надані всі передбачені частиною третьою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» документи. Крім того, позивач зауважив, що наміри забудови відповідають цільовому призначенню земельної ділянки, погодженому у договорі оренди та проектом землеустрою, а тому відмова відповідача у видачі містобудівних умов та обмежень з підстав невідповідності намірів забудови містобудівній документації є протиправною.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання, а також залучено до участі в адміністративній справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Ділова Брама» (далі по тексту - третя особа 1, ТОВ «Ділова Брама») в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Також, ухвалою від 21 серпня 2020 року залучено Товариство з обмеженою відповідальністю « 88/99ТЬ» (далі по тексту - третя особа 2, ТОВ « 88/99ТЬ») у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Вказаними ухвалами суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, або заяву про визнання позову, а третім особам - письмові пояснення по суті спору.

07 вересня 2020 року третя особа - ТОВ « 88/99ТЬ» надала письмові пояснення по суті спору у яких зазначено, що позивачем був поданий весь пакет документів, необхідний для видачі містобудівних умов та обмежень. При цьому, відповідач, відмовляючи позивачу у видачі містобудівних умов та обмежень не конкретизував яких саме документів не надано.

24 листопада 2020 року від Департаменту надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що спірне рішення про відмову ТОВ « 19/17ТЬ» у видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва - адміністративної будівлі з вбудованими приміщеннями по вул. Плещеєва, 10 в Голосіївському районі міста Києва, оформлене листом видано ним у межах повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства, а тому підстав для задоволення позовних вимог не має.

Третя особа - ТОВ «Ділова Брама», будучи належним чином повідомленою про відкриття провадження у справі, своїм правом не скористалась, письмових пояснень по суті спору або заяву про продовження строку для надання таких пояснень суду не надала.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У С Т А Н О В И В:

ТОВ « 19/17ТЬ» є юридичною особою, основним видом діяльності якої є організація будівництва будівель (КВЕД 41.10).

16 грудня 2011 року між Київською міською радою, в особі Київського міського голови Черновецького Л.М. (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КИР-Х», в особі директора Савицької М.О. (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М., зареєстрований в реєстрі за №1592.

Згідно з пунктом 1.1 договору орендодавець, на підставі рішення Київської міської ради від 02 квітня 2009 року №264/1320 та від 23 червня 2011 року №302/5689, за актом приймання - передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену цим договором.

Пунктом 2.1, 2.2 договору передбачено, що об`єктом оренди відповідно до цього договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - вул. Плещеєва. 10 у Голосіївському районі м. Києва; розмір - 0,4828 га; цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування центру сімейного дозвілля; кадастровий номер - :90:103:0005.

Відповідно до витягу з технічної документації №Ю-33899/2011 Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 09 листопада 2011 року №420 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 12 356 177, 80 грн.

Згідно пункту 3.1 договору договір оренди укладено на 10 років.

При цьому, згідно протоколу позачергових загальних зборів учасників ТОВ «КИР-Х» від 19 березня 2015 року №83 та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 10 квітня 2020 року №, попередньою назвою ТОВ « 19/17ТЬ» було ТОВ «КИР-Х».

09 квітня 2020 року ТОВ « 19/17ТЬ» звернулось до Центру надання адміністративних послуг Департаменту із заявою про видачу містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва - адміністративної будівлі з вбудованими приміщеннями по вул. Плещеєва, 10 в Голосіївському районі міста Києва на земельній ділянці площею 0,4828 га, кадастровий номер :90:103:0005.

До вказаної заяви ТОВ « 19/7ТЬ» долучило наступні документи:

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- копію протоколу загальних зборів учасників ТОВ «КИР-Х» про зміну юридичної особи;

- засвідчену копію статуту ТОВ « 19/17ТЬ»;

- засвідчену копію договору купівлі - продажу нежилих приміщень;

- нотаріально засвідчену копію договору оренд земельної ділянки;

- оригінал витягу з державного земельного кадастру;

- оригінал розрахунку координат точок червоних ліній на топоплан в масштабі М1:2000;

- топографо - геодезичну підоснову в масштабі М1:500 (Формат А1);

- графічне зображення ділянки проектування з сервісу Google Maps;

- фотофіксація земельної ділянки для проектування;

- копію листа КО «Інститут Генерального плану м. Києва»;

- оригінал містобудівного розрахунку;

- засвідчену копію інженерно - геологічних вишукувань ділянки проектування;

- ескізний проект об`єкта проектування.

Департамент листом від 28 квітня 2020 року №416 відмовив позивачу у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва по вул. Плещеєва, 10 в Голосіївському районі м Києва, посилаючись на пункти1, 3 частини четвертої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Позивач, не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача, звернувся до суду за захистом своїм прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Статтею 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що до уповноважених органів містобудування та архітектури належать, зокрема, структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань архітектури.

Частинами другою, третьою статті 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Згідно з положеннями статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

У частині п`ятій цієї статті визначено, що проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що містобудівні умови та обмеження є складовою вихідних даних, отримання яких є необхідною умовою для набуття власниками земельних ділянок або землекористувачами права на забудову земельної ділянки. Містобудівні умови та обмеження є видом містобудівної документації та визначають комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва, дотримання яких є обов`язковим для всіх суб`єктів містобудівної діяльності.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі 445/765/16-а, від 27 лютого 2019 року у справі №809/721/18, від 10 жовтня 2019 року у справі №260/1499/18, від 20 лютого 2020 року у справі №813/52/13-а.

Частинами другою - третьою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;

4) витяг із Державного земельного кадастру.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).

Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Відповідно до частини четвертої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Згідно з положеннями частини шостої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

Як вбачається з матеріалів справи, підставами для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень наведено пункти 1, 3 частини четвертої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тобто неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень, а також невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Оцінюючи правомірність відмови в частині ненадання позивачем усіх необхідних документів, передбачених частиною третьою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд зазначає таке.

Згідно з копією заяви та доданих до неї документів ним подано оригінал розрахунку координат точок червоних ліній на топоплан в масштабі М1:2000; топографо - геодезичну підоснову в масштабі М1:500 (Формат А1), а не передбачене частиною третьою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Отже, позивач не спростував правильність висновку відповідача, викладеного у листі від 28 квітня 2020 року №416 щодо ненадання викопіювання з топографо-геодезичного плану М1:2000, та, як наслідок, наявність передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень.

Оцінюючи правомірність оспорюваної відмови в частині невідповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, суд зазначає наступне.

Позивач, як на підставу для скасування спірної відмови посилається на те, що наміри забудови замовника відповідають цільовому призначенню земельної ділянки, відтак підстави для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень були відсутні.

Так, з наданого позивачем містобудівного розрахунку вбачається, що він має намір здійснювати будівництво адміністративної будівлі з вбудованими приміщеннями по вул. Плещеєва, 10 у Голосіївському районі м. Києва.

У той же час, згідно договору оренди земельної ділянки від 16 грудня 2011 року та витягу з Державного земельного кадастру від 21 січня 2020 року №НВ-020, цільовим призначення земельної ділянки є будівництво, експлуатація та обслуговування центру сімейного дозвілля.

Таким чином, документи, надані позивачем не підтверджується намір будівництва центру сімейного дозвілля.

Крім того, відповідно до статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Рішенням Київради від 28 березня 2002 року № 370/1804 затверджено Генеральний план м. Києва та проект планування його приміської зони на період до 2020 року.

З огляду на викладене, положення пункту 3 частини четвертої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вимагають щоб намір забудови відповідав вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто Генеральному плану м. Києва та проекту планування його приміської зони на відповідний період, а не цільовому призначенню земельної ділянки, як зазначає позивач.

Отже, оцінивши усі суттєві аргументи позивача і надані ним докази, суд дійшов висновку про правомірність оспорюваної відмови відповідача, яка прийнята ним відповідно до статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», і суд не вбачає підстав для висновку про порушення відповідачем вимог законодавства і прав позивача на отримання містобудівних умов та обмежень, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналіз матеріалів справи підтверджує, що відповідач при прийнятті спірного рішення, діяв згідно приписів частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, правомірно, а саме: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність відповідачем правомірності прийнятого податкового повідомлення - рішення та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, відшкодування судового збору останньому не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю « 19/17ТЬ» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «19/17ТЬ» (, адреса: 01023, м. Київ, вул. Мечникова, 2)

Відповідач: Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32)

Третя особа 1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ділова Брама» (, адреса: 03045, м. Київ, вул. Плещеєва, 10)

Третя особа 2: Товариство з обмеженою відповідальністю «88/99ТЬ» (, адреса: 03045, м. Київ, вул. Плещеєва, 10)