Справа № 640/2913/21
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

в адміністративній справі

15 лютого 2021 року м. Київ № 640/2913/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Донець В.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали за позовом ОСОБА_1 до Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, встановлення відсутності повноважень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про:

- визнання дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які полягають в оголошенні та проведенні конкурсу на закупівлю послуг з пошуку та арешту активів, а також з представництва інтересів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та/або ПАТ "Віейбі Банк" та/або ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" у судових (кримінальних, цивільних, господарських) процесах щодо відшкодування шкоди (збитків), заподіяної (-их) ПАТ "Віейбі Банк" та/або ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" та/або їх кредиторам, пов`язаними із банками особами (власниками, керівниками та/або іншими особами, визначеними частиною першою статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність") у закордонних юрисдикціях (за необхідності - у юрисдикції України) - протиправними;

- зобов`язання Фонду утриматись від дій щодо подальшого проведення конкурсу на закупівлю послуг з пошуку та арешту активів, а також з представництва інтересів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та/або ПАТ "Віейбі Банк" та/або ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" у судових (кримінальних, цивільних, господарських) процесах щодо відшкодування шкоди (збитків), заподіяної (-их) ПАТ "Віейбі Банк" та/або ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" та/або їх кредиторам, пов`язаними із банками особами (власниками, керівниками та/або іншими особами, визначеними частиною першої статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність") у закордонних юрисдикціях (за необхідності - у юрисдикції України);

- встановлення відсутності повноважень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на проведення конкурсу на закупівлю послуг з пошуку та арешту активів, а також з представництва інтересів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та/або ПАТ "Віейбі Банк" та/або ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" у судових (кримінальних, цивільних, господарських) процесах щодо відшкодування шкоди (збитків), заподіяної (-их) ПАТ "Віейбі Банк" та/або ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива") та/або їх кредиторам, пов`язаними із банками особами (власниками, керівниками та/або іншими особами, визначеними частиною першої статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність") у закордонних юрисдикціях (за необхідності - у юрисдикції України);

- зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зняти розміщене на офіційному сайті Фонду оголошення про проведення відкритого конкурсу на закупівлю послуг з пошуку та арешту активів, а також з представництва інтересів Фонду та/або ПАТ "Віейбі Банк" та/або ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" у судових процесах закордонних юрисдикцій.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання про належність спору до юрисдикції адміністративних судів, суд ураховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, зокрема, викладені в постанові від 26.02.2020 справа №461/2035/17.

Проаналізувавши положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI, Велика Палата дійшла висновку, що на Фонд, який є юридичною особою публічного права, покладено функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. У свою чергу, уповноважена особа Фонду виконує від його імені делеговані Фондом повноваження щодо забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Разом з тим, вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, необхідно враховувати не лише суб`єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту позову вбачається, що ОСОБА_1 працював на посаді Голови Правління ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" в період з 29.01.2007 по 23.06.2015 та є пов`язаною з банком особою. Позивач зазначає, що проведення конкурсу на закупівлю послуг з пошуку та арешту активів, представництва інтересів Фонду в процесах щодо відшкодування збитків, заподіяних ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" та ПАТ "Віейбі Банк" пов`язаними з банками особами, зокрема керівником банку порушує права та інтереси позивача, оскільки випливає на його ділову репутацію. Також суд зауважує, що позивач оскаржує дії Фонду, які направленні на відшкодування шкоди, які, за висновком Фонду, завдані позивачем, що також свідчить про приватно-правовий характер спору.

Згідно з частиною першою статті 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

На думку суду, з урахуванням наведеної практики Верховного Суду, спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки позивач звернувся до суду за захистом цивільного права, яке полягає у захисті ділової репутації як Голови Правління ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" внаслідок вчиненням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб оскаржуваних дій.

Відповідно до частини першої стаття 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, з урахуванням суб`єктного складу спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Суд вважає помилковими доводи позивача, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 справа №461/2035/17 зроблено висновок, що спори з приводу реалізації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб як суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій належать до компетенції адміністративних судів. Великою Палатою в цій постанові зазначено, що спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. Такий правовий висновок неодноразово висловлювався Великою Палатою Верховного Суду (наприклад, постанови від 18.04.2018 справа №813/921/16, від 23.05.2018 справа № 820/3770/16, від 15.01.2020 справа №334/452/18).

Крім того, вимога позивача про встановлення відсутності компетенції у відповідача не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною третьою статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

За змістом наведених норм вирішення адміністративними судами справ з приводу компетенції суб`єктів владних повноважень можливе виключно у публічно-правових спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень. При вирішенні таких спорів між суб`єктами владних повноважень суд, у разі задоволення позову, може прийняти рішення про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

Відтак, справа про встановлення відсутності компетенції за позовом особи, яка не наділена владними управлінськими функціями, в тому числі делегованими, не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та за правилами іншого судочинства. Також така справа не може бути розглянута за правилами іншого судочинства, тому суд не роз`яснює права на звернення до іншого суду (наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 справа № 9901/70/19, від 10.05.2018 справа №800/227/1).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на встановлення судом належності спору в частині визнання протиправними дій, зобов`язання утриматись від вчинення дій та зобов`язання вчинити дії до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства, а також зважаючи на висновок суду про те, що вимога про встановлення відсутності компетенції не підлягає розгляду в судах, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.

Роз`яснити позивачу право звернення з позовними вимогами до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо визнання протиправними дій, зобов`язання утриматись від вчинення дій та зобов`язання вчинити дії до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства з урахуванням правил підсудності.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.А. Донець