Справа № 428/10463/20
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2021-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/428/26/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Модулєва Назара Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Модулєва Назара Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 04.12.2020 року інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Модулєвим Н.А. було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ГАА № 402972, в якій зазначено, що ОСОБА_1 04.12.2020 року о 17 годині 05 хвилин у місті Сєвєродонецьку по проспекту Космонавтів, буд. 11, перебував у громадській споруді, а саме супермаркеті «Сім`я», без вдягнутого засобу індивідуального захисту, зокрема без респіратора, або захисної маски, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушено п. 10 п.п. 1 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020. Відповідач, вважаючи, що позивачем нібито було вчинено правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, 04 грудня 2020 року виніс постанову серії ГАА № 402972 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З зазначеною вище постановою позивач не згоден та вважає її необґрунтованою з наступних підстав. На думку позивача до адміністративної відповідальності його було притягнуто безпідставно, подія і склад адміністративного правопорушення відсутні. Також оскаржувана постанова не містить інформації у зв`язку з чим він взагалі повинен вдягати засіб індивідуального захисту, який саме повинен бути цей засіб і за які кошти він повинен бути придбаний.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому на підставі ч. 3 ст. 268 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

У судове засідання інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Луганській області ДПП Модулєв Назар Анатолійович не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. До суду відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в галузі охорони праці і здоров`я населення серії ГАА № 402972 від 04.12.2020, складену інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Модулєвим Н.А., незаконною, у зв`язку з тим, що: оскаржувана постанова не відповідає дійсності, подія і склад адміністративного правопорушення відсутні.

Так, у судовому засіданні встановлено, що постановою інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Луганській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Модулєва Назара Анатолійовича серії ГАА № 402972 позивача було визнано винним у порушенні п. 10 п.п. 1 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що 04.12.2020 о 17 годині 05 хвилин у місті Сєвєродонецьку по проспекту Космонавтів, буд. 11, ОСОБА_1 перебував у громадській споруді, а саме супермаркеті «Сім`я», без вдягнутого засобу індивідуального захисту, зокрема без респіратора, або захисної маски, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушено п. 10 п.п. 1 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020.

Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не було надано суду будь-яких доказів, які могли б спростувати пояснення позивача, який стверджував, що його дії не містять ознак скоєння адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим суд доходить висновку про те, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності необґрунтовано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд вбачає, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних захворювань» на вимогу п. 10 пп. 1 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16-а(2-а/337/154/2016), адміністративне провадження № К/9901/29775/18, вбачаться, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки, на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 402972 від 04.12.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 170 гривень 00 копійок такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, позивачем у позовній заяві заявлено вимогу про визнання дій відповідача незаконними щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 402972 від 04.12.2020. Однак суд зауважує, що, керуючись положеннями ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд не має права приймати зазначене позивачем рішення, оскільки їх прийняття не входить до компетенції суду, а тому вважає за необхідне у задоволенні позову в цій частині відмовити.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Модулєва Назара Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 402972 від 04.12.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 170 гривень 00 копійок скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Луганській області ДПП Модулєв Назар Анатолійович, місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вулиця Штейгерська, будинок 8.

Суддя І. С. Посохов