Справа № 420/1034/21
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2021-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1034/21
У Х В А Л А
18 лютого 2021 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Одеської філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, начальника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в Одеській області Кукол Дмитра Михайловича, директора Одеської філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Ніколова Бориса Миколайовича, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог Національне агентство з питань запобігання корупції, про зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного підприємства Центр державного земельного кадастру в особі директора Одеської регіональної філії Ніколова Бориса Миколайовича, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в особі начальника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Кукол Дмитра Михайловича, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог Національне агенство з питань запобігання корупції про:
- визнання винним Державне підприємство Центр Державного земельного кадастру в особі Одеської регіональної філії у тривалому та свідомому невиконанні угод між ОСОБА_1 та Одеською філією ДП Центр ДЗК від 19 травня 2009 року № №187-1; 207-1;
- зобов`язання директора Одеської регіональної філії ДП Центр ДЗК Ніколова Бориса Миколайовича виконати угоди від 19 травня 2009 року №№187-1, 207-1;
- стягнення з Державного підприємства Центр Державного земельного кадастру в особі Одеської регіональної філії на користь ОСОБА_1 100 000,00 грн. моральної шкоди, та 100 000,00 грн. матеріальної шкоди;
- стягнення з Державного підприємства Центр Державного земельного кадастру на користь ОСОБА_1 100 000,00 грн. моральної шкоди, та 100 000,00 грн. матеріальної шкоди;
- стягнення з Держгеокадастру України в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на користь ОСОБА_1 нанесену позивачеві моральну та матеріальну шкоду в розмірі по 100 000,00 грин.;
- стягнення з Держгеокадастру України на користь ОСОБА_1 нанесену позивачеві моральну та матеріальну шкоду в розмірі по 100 000,00 грн.;
- зобов`язання ОСОБА_2 провести перевірку дотримання Земельного законодавства ОСОБА_3 при користуванні нею земельною ділянкою АДРЕСА_1 , та надати акт перевірки ОСОБА_4
01.02.2021 р. від позивача надійшла заява про відвід судді Танцюрі К.О. у справі №420/1034/21.
Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Танцюрою К.О. від 01.02.2021р. було ухвалено передати заяву про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Танцюри К.О. від 01.02.2021р. у справі №420/1034/21 до відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для визначення судді, з метою вирішення питання про відвід, у порядку визначеному ст. 31 КАС України.
Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Мариним П.П. від 02.02.2021р. відмовлено у задоволенні заяви позивача про відвід судді Танцюри К.О. від розгляду справи №420/1034/21.
Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Танцюрою К.О. від 04.02.2021р. залишено без руху адміністративний позов ОСОБА_1 та повідомлено позивача про необхідність у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки.
12.02.2021р. до суду від ОСОБА_1 надійшли доповнення до первісного позову та друга заява про відвід судді ОСОБА_5 .
Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Танцюрою К.О. від 12.02.2021р. ухвалено передати заяву про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Танцюри К.О. від 12.02.2021р. у справі №420/1034/21 до відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для визначення судді, з метою вирішення питання про відвід, у порядку визначеному ст. 31 КАС України.
Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Андрухівим В.В. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 12.02.2021 року про відвід судді Танцюри К.О. від розгляду справи №420/1034/21.
12.02.2020р. до суду від ОСОБА_1 , на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, надійшли уточнення до позову, згідно яких позивач уточнив склад учасників справи та позовні вимоги до Одеської філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, начальника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в Одеській області Кукол Дмитра Михайловича, директора Одеської філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Ніколова Бориса Миколайовича, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог Національне агенство з питань запобігання корупції, та просить суд:
1.визнати протиправною бездіяльність Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» у тривалому та свідомому невиконанні угод між ОСОБА_1 та Одеською філією ДП «Центр ДЗК» від 19 травня 2009 року №№ 187-1; 207-1;
2.зобов`язати директора Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» Ніколова Бориса Миколайовича виконати угоди від 19 травня 2009 року №№ 187-1; 207-1;
3.стягнути з Одеської філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» на користь ОСОБА_1 100 000 гривень моральної шкоди, та 100 000 гривень матеріальної шкоди;
5. стягнути Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на користь ОСОБА_1 нанесенну позивачеві моральну та матеріальну шкоду в розмірі по 100 000 гривень.
6. зобова`язати ОСОБА_2 провести перевірку дотримання Земельного законодавства ОСОБА_3 при користуванні нею земельною ділянкою АДРЕСА_1 , та надати акт перевірки ОСОБА_1 .
Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 1 ч.1 ст.4 визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п.1, п.2, п.7 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7)спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель та спрощеного відбору без застосування електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю;12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.
Суд зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Публічно-правовий спір має свою особливість суб`єктного складу участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
В пунктах 1-3 прохальної частини позовних вимог позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» у тривалому та свідомому невиконанні угод між ОСОБА_1 та Одеською філією ДП «Центр ДЗК» від 19 травня 2009 року №№ 187-1; 207-1 зобов`язати директора Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» Ніколова Бориса Миколайовича виконати угоди від 19 травня 2009 року №№ 187-1; 207-1 та стягнути з Одеської філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» на користь ОСОБА_1 100 000 гривень моральної шкоди, та 100 000 гривень матеріальної шкоди.
Так, позивачем додано до позовної заяви угоди укладені між ОСОБА_1 та Одеською філією ДП «Центр ДЗК» від 19 травня 2009 року №№ 187-1; 207-1, згідно п.1 яких предметом вказаних договорів є те, що виконавець бере на себе виконання, а замовник доручає та оплачує технічну документацію із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельні ділянки.
В свою чергу, ч.1 ст.19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Таким чином, зазначений спір в частині позовних позивача про визнання протиправною бездіяльності Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» у тривалому та свідомому невиконанні угод між ОСОБА_1 та Одеською філією ДП «Центр ДЗК» від 19 травня 2009 року №№ 187-1; 207-1 зобов`язання директора Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» Ніколова Бориса Миколайовича виконати угоди від 19 травня 2009 року №№ 187-1; 207-1 та стягнення з Одеської філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» на користь ОСОБА_1 100 000 гривень моральної шкоди, та 100 000 гривень матеріальної шкоди, виник з цивільних правовідносин та належить до розгляду за правилами цивільного судочинства.
Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).
Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (стаття 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України.
Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
У зв`язку з цим, вимоги позивача про визнання бездіяльності Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, та Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» у тривалому й умисному невиконанні судових рішень та похідні вимоги про стягнення моральної та матеріальної шкоди в розмірі по 100 000 гривень, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 820/4261/18
Відповідно до п. 1 ч. 1ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 294-295, КАС України, суддя,-
Ухвала суду набирає законної сили у строк та порядок визначений ст. 256 КАС України та оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.294- 296 КАС України.

Суддя К.О. Танцюра