Справа № 580/5093/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 лютого 2021 року Справа № 580/5093/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді - Трофімової Л.В., розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді у адміністративній справі №580/5093/20

за позовом ОСОБА_1 (с.Аврамівка, Монастирищенський район, Черкаська область, 19101 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код юридичної особи в ), Монастирищенської міської ради (вул.Соборна, 117, м. Монастирище, Монастирищенський р-н, Черкаська область, 19101, ідентифікаційний код юридичної особи в )

про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, прийняв ухвалу.

11.11.2020 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, просить:

визнати відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою про передачу ОСОБА_1 у власність 2 га землі для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Шарнопильської сільської ради Монастиришенського району листом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 03.07.2018 № 2768/0/95-18 протиправною та зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання дозволу.

Ухвалою від 07.12.2020 відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 17.12.2020. Ухвалою від 17.12.2020 відкладено підготовче засідання до 21.01.2021. Ухвалою від 21.01.2021 залучено у якості другого відповідача Монастирищенську міську раду, відкладено підготовче засідання до 02.02.2021. Ухвалою від 02.02.2021 оголошено перерву до 04.02.2021. Ухвалою від 04.02.2021 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті на 25.02.2021.

15.02.2021 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 від 10.02.2021 про відвід судді у справі № 580/5093/20.

У обґрунтування підстав для відводу позивачем зазначено, що суддею неправомірно зазначено в ухвалі від 16.11.2020 про залишення позову без руху висновок про неповажність причин пропуску строку звернення до суду, підготовче провадження закрито передчасно, ухвала від 21.01.2020 про залучення другого відповідача не надсилалась позивачу та Монастирищенській міській раді. Ухвала від 02.02.2021 та від 04.02.2021 не надходила до Монастирищенської міської ради. Позивач вважає, що дії щодо залучення Монастирищенської міської ради вчинені для видимості, а не для з`ясування усіх обставин у справі з метою ухвалення формального рішення про відмову у позові. У заяві зазначено про наявність у позивача обґрунтованих сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді Трофімової Л.В. , тому просить відвести суддю від розгляду справи.

Вирішуючи подану заяву, суд зазначає про таке.

Згідно частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-37 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими самими підставами може бути заявлено відвід судді учасниками справи.

Частиною 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Згідно частини 2 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя належить відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи). До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина 3 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що у заяві про відвід від 10.02.2021 (надійшла до суду 15.02.2021) не зазначено пункту, частини статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, як обґрунтованої підстави чи сумніву для відводу судді.

Частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно частини 3 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Частиною 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Заявлений відвід вирішується у порядку, визначеному статтею 40 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід у порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. Відповідно до пункту 11 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання у справі.

Позивачем не конкретизовано, яка саме обставина, визначена якою саме частиною (пунктом) статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, на його думку, свідчить про наявність законних підстав для відводу.

Суддя Л.В. Трофімова не брала участь у даній справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, не надавала правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи у цій чи іншій справі; не заінтересована прямо чи опосередковано у результаті розгляду справи; не є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і належить відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, однак конкретного і вичерпного переліку цих підстав не передбачено. Особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, що можуть викликати сумнів у неупередженості. Для того, що би ці обставини можливо було покласти в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Суд зазначає, що ухвалою від 21.01.2021 (занесеною до протоколу судового засідання а.с.110), за клопотанням позивача (а.с.107-108) залучено у якості співвідповідача Монастирищенську міську раду, відкладено розгляд справи до 02.02.2021. Монастирищенську міську раду про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлено повісткою (отримано 28.01.2021 а.с.118). Ухвалою від 02.02.2021 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 04.02.2021, Монастирищенську міську раду повідомлено про дату, час та місце підготовчого засідання 02.02.2021 телефонограмою (а.с.125), засобами електронного зв`язку на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (з направленням сканкопії позову), зазначену на офіційному сайті ІНФОРМАЦІЯ_2, та поштою. Згідно відомостей з сайту Укрпошти поштове відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 668) знаходиться у точці видачі (м. Монастирище, 19101) з 06.02.2021. Ухвалою від 04.02.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 25.02.2021, копію ухвали, зокрема направлено Монастирищенській міській раді. Згідно відомостей з сайту Укрпошти поштове відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 725) знаходиться у точці видачі (м. Монастирище, 19101) з 08.02.2021.

Європейський суд з прав людини зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справах: Biluha проти України від 09.11.2006, №33949/02; Fey проти Австрії, від 24.02.1993, №255; Wettstein проти Швейцарії, №33958/96).

Вирішення питань про застосування чинного процесуального законодавства є правом і відповідними обов`язками судді у провадженні якого знаходиться справа. Результат вирішення процедурних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, позаяк наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться у залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, що застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. У разі якщо під час прийняття позовної заяви будуть виявленні обставини, що свідчать про недодержання позивачем вимог, передбачених законом для звернення до суду, і які перешкоджають відкриттю провадження у справі, суддя залишає позовну заяву без руху. Частиною 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Суд, отримавши справу №580/5093/20 для розгляду встановив, що позовну заяву подано без дотримання вимог ст.160, ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України та прийняв ухвалу від 16.11.2020 про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою зазначалось, що позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом: надання засвідчених у встановленому порядку документів, доданих до позовної заяви; надання обґрунтованої заяви про поновлення строків звернення до суду, пропущених з поважних причин, з доказами поважності таких причин. 03.12.2020 до суду надійшла заява позивача у порядку усунення недоліків з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до суду та засвідченими у встановленому статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України копіями документів, доданих до позову. Ухвалою від 07.12.2020 відкрито загальне провадження у справі.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу судді заяви, що містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, обставини, пов`язані з прийняттям суддею процесуальних рішень, задля забезпечення ефективного захисту прав/інтересів про які просить позивач. Пунктом 1.5 Європейської хартії «Про статус суддів» (10.07.1998) зазначено, що суддя зобов`язаний підтримувати високий рівень компетентності, необхідний для вирішення справ у кожному конкретному випадку, позаяк від рішення судді залежать гарантії та права особи.

Відповідно до пункту 59 Висновку Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи з питання «Правосуддя та суспільство» зазначено, що юридичні поняття та норми можуть бути вичерпно пояснені цитуванням законодавства або судових рішень.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише у апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін у справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком реалізації права сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

У висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, що регулюють професійну поведінку суддів, зокрема з питання етики та безсторонності зазначено, що за загальним принципом повинні персонально бути повністю звільненими судді від відповідальності щодо претензій, що пред`являються їм у зв`язку із здійсненням ними функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду у визначенні чи застосуванні закону, повинні вирішуватися у апеляційному порядку.

У визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності судді позиція особи заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення матиме можливість вважати сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Заявником у заяві від 10.02.2021 (надійшла до суду 15.02.2021) не обґрунтовано фактів та обставин у контексті небезсторонності чи упередженості суду та не надано доказів на їх підтвердження щодо наявності у судді у справі № 580/5093/20 прямого та/або опосередкованого інтересу та наявності інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у результаті розгляду справи № 580/5093/20.

Заява не містить тверджень щодо обставин, що за об`єктивними критеріями виключали би участь судді у розгляді цієї справи відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є можливістю для зловживань з боку недобросовісних учасників як механізм безпідставного затягування строків розгляду справи, впливу на суддю.

Заява про відвід від 10.02.2021 (надійшла до суду 15.02.2021 вх. №4858/21) фактично мотивована незгодою позивача з процесуальними рішеннями (ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 16.11.2020 та про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті від 04.02.2021) і не містить очевидних ознак та доказів, що би підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді у результаті розгляду даної справи або наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді під час розгляду даної справи.

Дослідивши подану заяву, оцінивши наведені у ній доводи, суд дійшов висновку, що у заяві позивача викладено необґрунтоване і нерозсудливе припущення, що не свідчать про: існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України; наявність обставин, встановлених статтею 37 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заяву про відвід судді належить визнати необґрунтованою.

Згідно частини 12 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 36, 39, 40, 59, 160, 161, 169, 241, 242, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді у адміністративній справі №580/5093/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Черкаській області, Монастирищенської міської ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Заяву ОСОБА_1 від 10.02.2021 (надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду 15.02.2021 вх № 3300/21) про відвід судді у адміністративній справі №580/5093/20, передати для визначення судді, який буде здійснювати її вирішення, у порядку, визначеному частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати особам, що беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і окремо не оскаржується.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.В. Трофімова