Справа № 420/6512/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/6512/20

Головуючий в 1 інстанції: Балан Я.В. Дата і місце ухвалення: 17.09.2020р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАН» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАН» до Головного управління ДПС у Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «КАТРАН» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20 грудня 2019 року № та №, якими до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в розмірі 250 000,00 грн. та в розмірі 1020,00 грн. відповідно.

Позов обґрунтовувало тим, що податковим повідомленням-рішенням № від 20.12.2019р. Головне управління ДПС в Одеській області необґрунтовано застосувало до ТОВ «КАТРАН» штрафні санкції за реалізацію товариством 01.07.2019р. пального без отримання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, оскільки на виконання вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» ТОВ «КАТРАН» своєчасно звернулось з пакетом документів для отримання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним. Саме відсутність своєчасно прийнятого механізму, не доведення до регіональних ГУ ДФС областей організаційних заходів щодо порядку видачі ліцензій, призвело до несвоєчасного отримання ліцензії позивачем. Всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання певної сфери суспільних відносин покладаються саме на державу. Позивач посилався на те, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте суб`єктом владних повноважень без дотримання абз.7 п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України щодо змісту оформлення порушення та прийняття акту індивідуальної дії. Що ж до податкового повідомлення-рішення № від 20.12.2019р., то позивачем вказувалося, що перевіряючим надавалися документи, у тому числі касова книга та первинні документи, а тому безпідставним є висновок контролюючого органу про їх відсутність.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ТОВ «КАТРАН» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення від 17.09.2020р. з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням позивача на те, що підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючого органу є п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, яким закріплено обов`язок визначити суму грошових зобов`язань щодо податку на прибуток та податку на додану вартість. Однак, до ТОВ «КАТРАН» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу за порушення ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», що не є ні податком, ні збором у розумінні ПК України.

Також, апелянт посилається на те, що механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 вказаного Закону, визначається Порядком, затвердженим постановою КМУ від 02.06.2003р. №790, яким передбачено процедуру стягнення штрафів виключно за рішенням суду. Суд першої інстанції не врахував позицію позивача щодо форми прийняття податкового повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій контролюючого органу, що свідчить про недотримання суб`єктом владних повноважень вимог абз.7 п.58.1 ст.58 ПК України щодо змісту оформлення порушення та прийняття акту індивідуальної дії.

Посилається апелянт на залишення судом першої інстанції поза увагою відсутність у контролюючого органу з 01.07.2019р. повноважень по виконанню функцій щодо здійснення ліцензування діяльності пального. Крім того, апелянт вважає необґрунтованим врахування судом першої інстанції листа ДФС України від 30.05.2019р. №17014/7/99-99-12-01-01-17, оскільки вказаний лист не є нормативно-правовим актом та він не адресований суб`єктам господарювання. Більше того, виходячи із змісту вказаного листа, Головне управління ДПС в Одеській області мало право видавати ліцензії на роздрібну торгівлю пальним з 1 липня 2019 року, тобто з дня, коли при здійсненні роздрібного продажу пального за відсутності ліцензії наступала відповідальність у вигляді штрафу.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що починаючи з 18.12.2019р., тобто після виникнення спірних правовідносин, абзацом 1 частини 2 статті 2 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» №222-VI визначено, що дія цього Закону не поширюється на ліцензування таких видів господарської діяльності, як, зокрема, торгівля пальним, що здійснюється відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». У разі відсутності ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до Закону, відповідальність за провадження такої діяльності без ліцензії не застосовується.

Апелянт стверджує, що відсутність своєчасно прийнятого механізму, не доведення до регіональних ГУ ДФС областей організаційних заходів щодо порядку видачі ліцензій, призвело до несвоєчасного отримання ТОВ «КАТРАН» ліцензій по 18 АЗС. Держава створила суб`єктам підприємницької діяльності завідомо «не перебійні труднощі» щодо підготовки пакету документів для отримання ліцензії. А відтак, за твердженнями ТОВ «КАТРАН», при вирішенні спору суд першої інстанції повинен був застосувати положення п.п.4.1.4 ст.4 ПК України, яким передбачено, що якщо норми законодавчих актів припускають неоднозначне (множинне) трактування, то правомірним являється рішення саме платника податків.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що основним видом діяльності ТОВ «КАТРАН» є роздрібна торгівля пальним (код КВЕД 47.30).

02.07.2019р. Головним управлінням ДПС в Одеській області позивачу видано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним (реєстраційний номер 1900381) терміном дії з 02.07.2019р. до 02.07.2024р.

16.10.2019р., на підставі наказу №824 від 15.10.2019р. «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «КАТРАН» ()» та направлень на перевірку №46 та №47 від 15.10.2019р., у відповідності до ст.20, п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено фактичну перевірку АЗС ТОВ «КАТРАН» за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Гагаріна 23-А.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт (довідку) №30/15/09/РРО/32935905 від 24 жовтня 2019 року, яким зафіксовано порушення товариством вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995р. та п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що перевіркою встановлено факт реалізації ТОВ «КАТРАН» 01.07.2019р. пального (бензин А92 євро 5 у кількості 400 літрів за ціною 25,98 грн. за 1л. на загальну суму 10392,00 грн.; бензин А95 євро 5 у кількості 126,83 літрів за ціною 27,48 грн. за 1л. на загальну суму 3485,29 грн.; дизельне паливо євро 5 у кількості 443,08 літрів за ціною 25,98 грн. за 1л. на загальну суму 11511,22 грн.) без отримання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Розрахункові операції з продажу пального у вказаний період підтверджуються Z-звітом №317 від 01.07.2019р. Крім того, перевіряючим не були надані документи, що є предметом перевірки: касову книгу підприємства та первинні документи до неї, КОРО (№/2 від 11.12.2018р.) та банківські виписки.

На підставі акту перевірки №30/15/09/РРО/32935905 від 24.10.2019р. Головним управлінням ДПС в Одеській області 20.12.2019р. прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № про застосування до ТОВ «КАТРАН» фінансових санкцій за порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» у розмірі 250000,00 грн.;

- № про застосування до позивача адміністративного штрафу та інших санкцій за порушення п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн.

ТОВ «КАТРАН» оскаржило зазначені податкові повідомлення-рішення у адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України «Про результати розгляду скарги» №11631/5/99-00-08-05-06-06 від 31.03.2020р. скаргу ТОВ «КАТРАН» залишено без задоволення.

Не погоджуючись з правомірністю податкових повідомлень-рішень від 20.12.2019р. № та № ТОВ «КАТРАН» звернулося з даним позовом до суду про їх скасування.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог товариства, виходив з того, що ТОВ «КАТРАН» не заперечується факт реалізації 01.07.2019р. пального без отримання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача на те, що призначивши дату подання заяв та інших документів на отримання ліцензії лише з 12.06.2019р., вищий фіскальний орган, всупереч положенням Закону №481/95-ВР, позбавив суб`єктів господарювання права на отримання вказаного дозвільного документа саме 01.07.2019р., зазначивши, що під час судового розгляду даної адміністративної справи доказів визнання протиправними дії контролюючого органу щодо видачі ТОВ «КАТРАН» ліцензії №1900381 з терміном дії з 02.07.2019р. до 02.07.2024р. суду не надано.

Щодо посилань позивача на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте суб`єктом владних повноважень без дотримання абз.7 п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України щодо змісту оформлення порушення та прийняття акту індивідуальної дії, то суд першої інстанції також визнав їх необґрунтованими, вказавши, що при розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Також, суд першої інстанції відхилив посилання ТОВ «КАТРАН» на неправомірність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 20.12.2019р., зазначивши, що позивачем не спростовано того, що у порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України, TOB «КАТРАН» не було надано посадовим (службовим) особам контролюючого органу у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, зокрема, касової книги підприємства та первинних документів до неї, КОРО (№/2 від 11.12.2018р.) та банківських виписок.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ТОВ «КАТРАН» виходячи з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до ст.1 вказаного Закону роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» (далі - Закон №2628-VIII) внесено зміни, зокрема, і у статтю 15 Закону №481/95-ВР. Цією статтею визначено правила імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального. Нормами зазначеної статті запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Зазначені зміни набирали чинності з 01 липня 2019 року.

За змістом статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Річна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним становить 2000 гривень на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним справляється щорічно і зараховується до місцевих бюджетів згідно із законодавством.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Як зазначалося колегією суддів, актом перевірки Головного управління ДПС в Одеській області №30/15/09/РРО/32935905 від 24.10.2019р. зафіксовано факт реалізації ТОВ «КАТРАН» 01.07.2019р. пального (бензин А92 євро 5 у кількості 400 літрів за ціною 25,98 грн. за 1л. на загальну суму 10392,00 грн.; бензин А95 євро 5 у кількості 126,83 літрів за ціною 27,48 грн. за 1л. на загальну суму 3485,29 грн.; дизельне паливо євро 5 у кількості 443,08 літрів за ціною 25,98 грн. за 1л. на загальну суму 11511,22 грн.) без отримання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Позивач не заперечує факт реалізації пального 01.07.2019р. на АЗС, розташованій за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Гагаріна 23-А, за відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю пальним.

Натомість, ТОВ «КАТРАН» стверджує, що ним у визначені законом строки було здійснено усі дії для отримання відповідної ліцензії, однак, контролюючим органом ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним (реєстраційний номер 1900381) видано терміном дії з 02.07.2019р. Зазначене, за твердженнями апелянта, свідчить про те, що фіскальний орган фактично втрутився у господарську діяльність позивача, чим порушив конституційне право товариства на ведення господарської діяльності та позбавив права роздрібної торгівлі пальним безперервно - з 01.07.2019р.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки правомірність дій контролюючого органу щодо видачі ліцензії №1900381 із терміном дії з 02.07.2019р. до 02.07.2024р. не є предметом розгляду у даній адміністративній справі.

Водночас, позивач не надав доказів щодо вжиття заходів до ГУ ДПС в Одеській області для отримання відповідної ліцензії за місцем роздрібної торгівлі пальним з 12 червня 2019 року, задля того щоб отримати відповідну ліцензію з 01 липня 2019 року.

Факт допущення порушення ТОВ «КАТРАН» вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» не оспорюється сторонами. Позивач знав про відсутність у нього ліцензії на право роздрібної торгівлі паливом, проте свідомо продовжив продаж пального 01.07.2019р. без відповідної ліцензії.

Закон України від 23.11.2018р. №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», яким фактично запроваджено ліцензування діяльності із роздрібної торгівлі пальним, був опублікований у офіційних виданнях до 01.01.2019р. (Відомості Верховної Ради України 12.12.2018, Голос України 12.12.2018р.), а тому відповідні суб`єкти господарювання мали змогу завчасно ознайомитись з запровадженими змінами та звернутися до органів ДФС з питання отримання відповідних ліцензій з 01.07.2019р.

Тобто, здійснюючи реалізацію пального 01.07.2019р. ТОВ «КАТРАН» достеменно знало, що відповідна діяльність підлягає ліцензуванню, однак у товариства відсутня ліцензія на роздрібну торгівлю пальним.

За таких обставин, посилання апелянта на відсутність своєчасно прийнятого механізму, не доведення до регіональних ГУ ДФС областей організаційних заходів щодо порядку видачі ліцензій, що призвело до несвоєчасного отримання ТОВ «КАТРАН» (по 18 АЗС) ліцензій, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом дев`ятим частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Частиною четвертою статті 17 Закону №481/95-ВР визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України №537 від 19.06.2019р. «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» було постановлено: утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1; реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2; установити, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України; визначити територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

Відповідно до додатків 1, 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019р. №537 утворено Головне управління ДПС в Одеській області та реорганізовано Головне управління ДФС в Одеській області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2019р. №682-р «Питання Державної податкової служби» вирішено погодитися з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 р. №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, станом на дату проведення фактичної перевірки позивача, органи ДФС не виконують функції з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, саме до Головного управління ДПС в Одеській області перейшли повноваження по прийняттю рішень про стягнення штрафів, передбачених ч.2 ст. 17 Закону №481/95-ВР.

Посилання позивача на порушення, на його думку, порядку розгляду скарги на податкові повідомлення-рішення від 20.12.2019р. № та №, як на підставу для їх скасування, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки предметом розгляду адміністративної справи є податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області, а не рішення Державної податкової служби України про залишення скарги без задоволення.

Пунктами 56.1 та 56.2 статті 56 ПК України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Пунктом 56.8 ст. 56 ПК України передбачено, що контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

При цьому, положення п. 56.10 ст. 56 ПК України надає платнику податків право оскаржити рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику в судовому порядку.

З поданого позивачем позову вбачається, що товариство вимог про визнання протиправним та скасування прийнятого Державною податковою службою України рішення за результатами розгляду скарги ТОВ «КАТРАН» не заявляло та воно не є предметом розгляду даної адміністративної справи, а тому суд позбавлений можливості надавати йому правову оцінку.

Звертаючись з позовом до суду першої інстанції, ТОВ «КАТРАН» посилалось на те, що оскаржуване рішення контролюючого органу винесено на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст.54 ПК України, який передбачає обов`язок контролюючого органу визначати суму грошових зобов`язань щодо податку на прибуток та податку на додану вартість, однак в даному випадку до товариства застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу згідно ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»

Позивач посилався на те, що механізм застосування фінансових санкцій за вказаним вище Законом регулюється Порядком №790, який передбачає прийняття контролюючим органом саме рішення про застосування фінансових санкцій. Однак, при цьому Порядок №790 не визначає порядок застосування фінансових санкцій за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії.

На думку позивача, рішення, прийняте ГУ ДПС в Одеській області про застосування фінансових санкцій не відповідає змісту встановлених порушень. Вважає, що таке порушення не є формальним і свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно необґрунтованості вказаних доводів позивача.

Відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.58.1 ст.58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, зокрема, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

В свою чергу, п.58.2 ст.58 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України передбачено обов`язок контролюючого органу, у разі виявлення порушення вимог податкового або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, визначити платнику податків грошове зобов`язання та направити на його адресу податкове повідомлення-рішення. В свою чергу, згідно положень п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, поняття грошове зобов`язання включає в себе і штрафну (фінансову) санкцію, яка накладається у зв`язку з порушенням платником податків вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правомірним прийняття в даному випадку Головним управлінням ДПС в Одеській області саме податкового повідомлення-рішення у зв`язку із виявленням порушення ТОВ «КАТРАН» вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Відповідно до п.2 Розділу 2 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015р. №1204 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016р. за № 124/28254, у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами: «С» - у разі застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та/або пені за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, в тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (додаток 10); «ПС» - у разі застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового законодавства (крім штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), визначених іншими формами податкових повідомлень-рішень) (додаток 11).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідають встановленій формі та змісту, які визначені діючим законодавством.

ТОВ «КАТРАН» в апеляційній скарзі посилається на те, що починаючи з 18.12.2019р. абзацом 1 частини 2 статті 2 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» №222-VI визначено, що дія цього Закону не поширюється на ліцензування таких видів господарської діяльності, як, зокрема, торгівля пальним, що здійснюється відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Колегія суддів не приймає до уваги такі посилання апелянта, оскільки спірні правовідносини виникли в липні 2019 року, тобто до 18.12.2019р.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2019р. прийняте відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, в зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги про його скасування не підлягають задоволенню.

Щодо податкового повідомлення-рішення (форма «ПС») ГУ ДПС в Одеській області № від 20.12.2019р. про застосування до ТОВ «КАТРАН» суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1020,00 грн. за порушення п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, то ні в суді першої, а ні в суді апеляційної інстанції позивачем не спростовано зафіксованого актом перевірки факту ненадання суб`єктом господарювання документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, зокрема: касової книги підприємства та первинних документів до неї, КОРО (№/2 від 11.12.2018р.) та банківських виписок.

Відповідно до ст.121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, ненадання ТОВ «КАТРАН» не перевірки касової книги підприємства за період з 01.01.2019р. по 30.09.2019р. та КОРО вже було зафіксовано актом (довідкою) №29/15/09/РРО/32935905 від 24.10.2019р.

На підставі вказаного акту (довідки) Головним управлінням ДПС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2019р., яким до ТОВ «КАТРАН» застосовано до штрафні (фінансові) санкції у сумі 510,00 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням № від 20.12.2019р. відповідачем обґрунтовано застосовано до ТОВ «КАТРАН» штраф в сумі 1020,00 грн. за повторне порушення податкового законодавства, вчинене протягом року.

Варто зазначити, що пункт 85.2 статті 85 ПК України визначає обов`язок платника податків подати оригінал наявних у нього документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

При цьому, вказана норма прямо встановлює, що такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. Тобто, підставою виникнення такого обов`язку не є запит контролюючого органу, а сама обставина початку перевірки.

До того ж положення ПК України не визначають обов`язку податкового органу складати акт, що засвідчує факт відмови виконання платником податків вимог п.85.2 ст.85 ПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування податкового повідомлення-рішення відповідача № від 20.12.2019р.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ґрунтуються на посиланнях, які судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги, а тому підстав для задоволення скарги ТОВ «КАТРАН» та скасування рішення суду першої інстанції від 17 вересня 2020 року не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАН» залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 лютого 2021 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук