Справа № 380/82/20
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 лютого 2021 року

Київ

справа №380/82/20

адміністративне провадження №К/9901/4049/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року

у справі №380/82/20

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про визнання протиправними та скасування постанови та припису,

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову №25/пл/29/1013-6/5991-19 про накладення на неї штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 24 грудня 2019 року і закрити справу про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, визнати протиправним та скасувати припис №116/19-П про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 11 грудня 2019 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року, позов задоволено повністю.

17 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року у справі №380/82/20.

Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2020 року касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року у справі №380/82/20 повернуто особі, яка її подала, оскільки в такій відсутні підстави касаційного оскарження.

02 лютого 2021 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України повторно направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року у справі №380/82/20.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам ст. ст. 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 09 листопада 2020 року, проте з касаційною скаргою відповідач звернувся до Верховного Суду 02 лютого 2021 року, тобто пропустивши строк на касаційне оскарження.

Відповідно до ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 5 ст. 333 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У матеріалах касаційної скарги наявне клопотання відповідача про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого зазначив, що вперше касаційна скарга подана до Верховного Суду у строк визначений КАС України. 05 січня 2021 року скаржником отримано ухвалу Верховного Суду від 29 грудня 2020 року про повернення касаційної скарги. Оскільки у вказаній ухвалі Верховного Суду зазначено, що повернення касаційної скарги не перешкоджає особі, яка її подала реалізувати своє право на повторне звернення до суду касаційної інстанції, скаржник 02 лютого 2021 року повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

З огляду на такі доводи колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Із зазначеною правовою нормою Основного Закону України кореспондуються п. 7 ч. 3 ст. 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також ст. 13 цього Кодексу, якою закріплено право учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

У п. 41 справи "Пономарьов проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що "Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків".

У касаційній скарзі відповідач зазначив, що ухвалу суду про повернення касаційної скарги отримав 05 січня 2021 року, однак повторно із касаційною скаргою звернувся лише 02 лютого 2021 року.

Значний проміжок часу з моменту отримання ухвали Суду про повернення касаційної скарги та повторним поданням касаційної скарги (27 днів) вказує на відсутність процесуальної зацікавленості скаржника у касаційному перегляді судових рішень у даній справі.

Скаржником не наведено об`єктивних перешкод для повторного направлення цієї касаційної скарги у найкоротший термін, який не має перевищувати десяти днів - строк для усунення недоліків касаційної скарги, визначений положеннями ст. 332 КАС України.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 12 грудня 2019 року у справі № 640/4918/19.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа "Олександр Шевченко проти України", заява № 8371/02, пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п. 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

Поновлення судом строку на касаційне оскарження з урахуванням вищезазначеного не відповідатиме принципу правової визначеності як одного з основних елементів принципу верховенства права.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава, на якій подається касаційна скарга з визначенням передбаченої ст. 328 цього Кодексу підстави.

Відповідно до абзацу 1 ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

В касаційній скарзі відповідач посилається на те, що оскаржувані судові рішення не відповідають правовій позиції Верховного Суду висловленій у постанові від 27 лютого 2020 року у справі №813/4070/17, в якій зазначено, що проектна документація на будівництво об`єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних, складовими яких є містобудівні умови та обмеження, технічні умови та завдання на проектування. Також, склад та зміст проектної документації повинен відповідати вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, вказану у постанові від 27 лютого 2020 у справі №813/4070/17, оскільки наведене судове рішення стосуються оцінки судом інших фактичних обставин справи, що унеможливлює використання висновків Верховного Суду в межах даних правовідносин. Так підставою для скасування постанови про накладення штрафних санкцій та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил у справі № 380/82/20 стало те, що планова перевірка була проведена у відсутності суб`єкта містобудування або його представників, а також без підтвердження повідомлення про проведення планової перевірки і повідомлення належним чином суб`єкта містобудування, що у даному випадку не допускається законом.

Таким чином, у касаційній скарзі не обґрунтовано наявність підстав касаційного оскарження, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху до надання суду інших підстав для його поновлення.

З урахуванням викладеного, заявник касаційної скарги повинен виправити її недоліки шляхом надання до суду обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України та доказів наявності інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

У випадку неусунення недоліків касаційної скарги в частині ненадання до суду обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України, така буде повернута особі, яка її подала, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 та ч. 2 ст. 332 КАС України.

Неусунення недоліків касаційної скарги в частині незазначення інших підстав для його поновлення є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження (п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України).

Керуючись ст.ст. 121, 328, 329, 330, 332, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року у справі №380/82/20, викладені у клопотанні Державної архітектурно-будівельної інспекції України про поновлення строку на касаційне оскарження.

Залишити без руху касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року у справі №380/82/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування постанови та припису.

Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду І.В Желєзний

Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко