Справа № 540/3611/20
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3611/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України (далі відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 10.05.1994 до 16.10.2019;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 10.05.1994 до 16.10.2019 включно.

Ухвалою від 20.11.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), сторонам наданий строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 20.01.2021 зобов`язано Центральний архівний відділ Національної гвардії України надати суду особові картки, що містять інформацію про нарахування та виплату ОСОБА_1 (особистий номер С-488349, рнокпп НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення за період з 10.05.1994 до 31.12.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 Національної Гвардії України в період з 10.05.1994 до 16.10.2019. Наказом командира № 187 о/с від 16.10.2019 ОСОБА_1 переміщено для подальшого проходження військової частини НОМЕР_4 (м. Одеса) та наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України від 08.11.2019 № 253 (по стройовій частині) позивач виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку переведенням до військової частини НОМЕР_4 (м. Одеса). Проте, за період з 10.05.1994 до 16.10.2019 позивачу не в повному розмірі нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення. В серпні 2020 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України із заявою про повідомлення за які періоди за час несення служби не проводилась індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 та провести нарахування та виплату заборгованості по індексації грошового забезпечення. Листом від 03.09.2020 за № 3/56/32/2-1233 військова частина НОМЕР_1 відмовила позивачу у нарахуванні й виплаті індексації грошового забезпечення. Позивач зазначає, що в листі надана не повна інформація про нарахування і виплату індексації грошового забезпечення, а також не вказано який базовий місяць застосовувався для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців. На думку позивача, відсутність затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, зокрема, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 07.2003 № 1078. Також стверджує, що сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті. Свою позицію позивач мотивує правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 16.01.2018 у справі № 243/5366/16-ц, від 03.04.2019 у справі № 638/9697/17, від 07.08.2019 у справі № 825/694/17. Посилаючись на викладене, просить задовольнити позовні вимоги повністю.

14.12.2020 відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав. Грошове забезпечення особовому складу військової частини НОМЕР_1 нараховується відповідно вимог чинного законодавства України та виплачується в повному обсязі. Відповідно довідки начальника фінансової служби військової частини НОМЕР_1 підтверджено, що під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 щомісячно, своєчасно та в повному обсязі отримував грошове забезпечення. Індексація грошового забезпечення проводилась відповідно до вимог Закону України від 03.7.1991 № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення". Виплата індексації за період з 01.01.2018 до 08.11.2019 проводилась в порядку та в розмірах визначених Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17.07.2003 № 1078. Міністерством Внутрішніх Справ України, зокрема Головним Управління Національної гвардії України та Південним територіальним управлінням Національної гвардії України були поведені перевірки фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 НГУ в 2017 році за звітній період з 01.11.2014 до 31.03.2017 № 3/35-99/3 від 09.06.2017 та в 2019 році за звітній період з 01.04.2017 до 31.12.2018 № 2-19 від 11.02.2019 (аудиторський звіт про результати внутрішнього аудиту військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України). В аудиторському звіті відображені результати внутрішнього планового аудиту відповідності військової частини НОМЕР_1 , який проводився з метою оцінки законності та достовірності фінансової та бюджетної звітності, правильності ведення бухгалтерського обліку та оцінки дотримання актів законодавства, планів, процедур, контрактів з питань стану збереження активів та управління військовим майном. Розрахунки з грошового забезпечення та оплати праці здійснювались на підставі розрахунково-платіжних відомостей та накопичувались в меморіальних ордерах № 5/1 "Зведення розрахунково-платіжних відомостей із грошового забезпечення" та № 5/2 "Зведення розрахунково-платіжних відомостей із заробітної плати". Нарахування грошового забезпечення, заробітної плати за всіма видами, преміями, доплатами відображались за кредитом субрахунку 661 "Розрахунки із заробітної плати" по 31.12.2016 (з 09.06.2017 за кредитом субрахунку 6511 "Розрахунки із заробітної плати") відповідно за дебетом субрахунку відображались виплати заробітної плати та утримані внески і податки - порушень не встановлено. Дослідивши питання встановлених посадових окладів особам офіцерського складу та особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходили військову службу за контрактом у період, за який проводився аудиторський звіт (з 01.11.2014 до 31.03.2017 № 3/35-99/3 від 09.06.2017 та в 2019 році за звітній період з 01.04.2017 до 31.12.2018 № 2-19 від 11.02.2019) встановлено, що оклади військовослужбовцям виплачувались залежно від займаної посади і тарифних розрядів, передбачених штатом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, - порушень не встановлено. Із наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Таким чином, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 10 травня 1994 року до 16 листопада 2019 року перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України та відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) від 08.11.2019 №253 був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та згідно наказу командувача Національної гвардії України від 16.10.2019 №187 о/с, переміщений для подальшого проходження військової служби військової частин НОМЕР_4 Національної гвардії України з 08.11.2019.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 10.05.1994 до 16.10.2019.

Відповідно до листа Військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2020 № 3/56/32/2-1233 ОСОБА_1 повідомлено, що позивачеві нарахована та виплачена індексація за період з грудня 2018 року по лютий 2019 року, березень-червень 2019 року, липень 2019 року, серпень 2019 по 08 листопада 2019 року, всього в розмірі 1633,13 грн.

Не погоджуючись із позицією військової частини щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 10.05.1994 до 16.10.2019, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі-Закон № 2232-XII) військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання служби військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

Суд відмічає, що пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Натомість, спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ).

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. При цьому, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Крім того, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-XII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За змістом абз. 5 ч. 1 ст. 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ч. 6 ст. 2 Закону № 1282-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

До 24.12.2015 діяла редакція ч. 1 ст. 4 Закону № 1282-ХІІ, згідно з якою індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 2-5 ст. 4 Закону №1282-ХІІ).

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 Закону № 1282-ХІІ, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 6 Закону № 1282-ХІІ).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (ч. 2 ст. 5 Закону № 1282-XII).

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (ч. 6 ст. 5 Закону № 1282-XII).

Так, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно із п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом п. 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

На підставі викладеного, суд зазначає, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доходу.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (вказана норма застосовується із 01.12.2015).

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Суд відмічає, що відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Отже, індексація грошового забезпечення також є складовою грошового забезпечення військовослужбовців та однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Відповідач повідомляє, що Південним територіальним управлінням Національної гвардії України були поведені перевірки фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 НГУ в 2017 році за звітній період з 01.11.2014 по 31.03.2017 № 3/35-99/3 від 09.06.2017 та в 2019 році за звітній період з 01.04.2017 по 31.12.2018 № 2-19 від 11.02.2019 (аудиторський звіт про результати внутрішнього аудиту військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України). Дослідивши питання встановлених посадових окладів особам офіцерського складу та особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходили військову службу за контрактом у період, за який проводився аудиторський звіт (з 01.11.2014 до 31.03.2017 № 3/35-99/3 від 09.06.2017 та в 2019 році за звітній період з 01.04.2017 до 31.12.2018 № 2-19 від 11.02.2019) встановлено, що оклади виплачувались залежно від займаної посад і тарифних розрядів, передбачених штатом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, - порушень не встановлено.

Втім, суд зауважує, що питання нарахування та виплати індексації під час внутрішнього аудиту військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України не досліджувалось.

Згідно із п. 10-2 Порядку № 1078 (у редакції від 13.02.2014) для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Разом з тим, 09.12.2015 прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 1013 "Про упорядкування структури заробітної, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою затверджені зміни до Порядку № 1078, зокрема, п. 10-2 викладено в такій редакції: для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

З 01.12.2015 відповідно до п. 10-2 Порядку № 1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Позивач посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 (набрала чинності з 01.01.2008), пунктом 3 якої затверджені схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), у зв`язку з чим січень 2008 року є місяцем підвищення тарифних ставок (посадових окладів), та, відповідно, базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до листа Мінсоцполітики від 29.12.2017 №122/0/66-17, який згідно з п. 14 Порядку № 1078 є офіційним роз`ясненням порядку нарахування індексації, оскільки посадові оклади військовослужбовців востаннє підвищувалися у січні 2008 року, то сума індексації у грудні 2017 року становить 4258,75 грн (прожитковий мінімум 1762 грн х коефіцієнт індексації 241,70) / 100.

У зв`язку із наведеним, суд зазначає, що січень 2008 року, як місяць підвищення тарифних ставок (посадових окладів) може прийматися за базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців у тому випадку, коли в установі відповідно до штатного розпису вже існували вказані посади.

На день зарахування позивача до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (10.05.1994), обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати всім працівникам (позивач проходив службу з 10.05.1994 до 16.10.2019) здійснювалось відповідно Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Отже, у даному випадку, базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення буде місяць створення посади.

Варто відмітити, що в листі Мінсоцполітики від 29.12.2017 № 122/0/66-17, на який посилається позивач, серед наведених вище обставин, також зазначено: "… У разі, коли посадовий оклад військовослужбовцям встановлювався у лютому 2009 року, сума індексації у грудні 2017 року становить 3087,02 грн ((1762 х 175,2) / 100)…".

Тобто, розмір величини приросту індексу споживчих цін, яка використовується при обрахунку індексації грошового забезпечення використовується в залежності від місяця введення (встановлення) посадових окладів, у даному випадку з місяця створення посади для позивача (зарахування позивача до ВЧ НОМЕР_1 НГУ), тобто з травня 1994 року.

На виконання ухвали суду від 20.01.2021 Центральний архівний відділ Національної гвардії України надав особові картки, що містять інформацію про нарахування та виплату ОСОБА_1 (особистий номер С-488349, рнокпп НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення за період з 10.05.1994 до 31.12.2017.

Дослідивши надані особові картки суд встановив, що за період з 01.01.2006 до 31.12.2017 позивачу індексація виплачувалась у належному розмірі.

Щодо періоду з 10.05.1994 до 31.12.2005, то суд враховує, що відповідно до п. 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються …грошове забезпечення.

За вказаний період за даними Міністерства фінансів України прожитковий мінімум за 2000 рік становив 270 грн., за 2001 рік становив 311 грн., за 2002-2003 роки становив 342 грн., за 2004 рік становив 362 грн., за 2005 рік становив 423 грн. За цей період грошове забезпечення позивача було більшим за прожитковий мінімум, а тому індексація грошових доходів не застосовується.

У період з 10.05.1994 до 31.12.1999 року позивач отримував грошове забезпечення, розмір якого був також більшим за розмір прожиткового мінімуму, що, в свою чергу, виключало нарахування індексації.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, належними та допустимими доказами довів відсутність підстав для виплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з з 10.05.1994 до 16.10.2019.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , відтак відмовляє повністю у задоволенні позову.

Оскільки ОСОБА_1 , як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору, суд не здійснює розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_3 ) у задоволенні позовних вимог до військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 106030000