Справа № 420/2306/20
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/2306/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Домусчі С.Д.,

Кравця О.О,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року, прийняте у складі суду судді Стефанова С.О. в місті Одеса по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси (наразі реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області) №835799 від 22.03.2017 року про відмову у перерахунку пенсії на підставі заяви №1767 від 15.03.2017 року, довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259вих-16 від 14.12.2016 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі заяви №1767 від 15.03.2017 року, довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259вих-16 від 14.12.2016 року та відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру з 01.04.2017 року з урахуванням раніше проведених виплат;

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань перерахунку пенсій №13 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №835799 від 04.02.2020 року про відмову у перерахунку пенсії на підставі заяви №923 від 03.02.2020 року, довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259вих-16 від 14.12.2016 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі заяви №923 від 03.02.2020 року, довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259вих-16 від 14.12.2016 року та відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру з 13.12.2019 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси (наразі реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області) №835799 від 22.03.2017 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі заяви №1767 від 15.03.2017 року, довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259 вих-16 від 14.12.2016 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі заяви №1767 від 15.03.2017 року, довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259 вих-16 від 14.12.2016 року та відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру з 01.04.2017 року з урахуванням раніше проведених виплат. Визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань перерахунку пенсій №13 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №835799 від 04.02.2020 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви №923 від 03.02.2020 року, довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259вих-16 від 14.12.2016 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі заяви №923 від 03.02.2020 року, довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259 вих-16 від 14.12.2016 року та відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру з 13.12.2019 року з урахуванням раніше проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що для перерахунку пенсії на підставі долученої до заяви довідки військової прокуратури Південного регіону України від 14.12.2016 № 18-259 вих-16 на той час підстави були відсутні, з огляду на скасування з 01.06.2015 року норм щодо перерахунку пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а отже оскаржуване рішення № 835799 від 22.03.2017 прийняте відповідно до норм чинного законодавства.

Щодо задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління № 835799 від 04.02.2020 року, апелянт вказує, що умови та порядок перерахунок призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України, проте Кабінетом Міністрів України порядок та умови проведення перерахунку раніше призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено. Апелянт зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р (П)/2019 положення ч. 20 ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України, разом з тим на думку апелянта право на перерахунок пенсії виникає для осіб за зверненням, що надходять починаючи з 13.12.2019 року, для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настав не раніше 13.12.2019 року. Таким чином, апелянт зазначає, що зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13.12.2019 року не відбулося, дії відповідача є правомірними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства України. При цьому апелянт також посилається на положення постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» від 11.12.2019 №1155.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи не було враховано лист Офісу Генерального прокурора та лист Міністерства соціальної політики України та не надано їм належної правової оцінки. Разом з тим, апелянт не погоджується із задоволенням позовних вимог щодо перерахунку пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, а також зі стягненням судового збору на користь позивача.

Позивач надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати посади військового прокурора Криворізького гарнізону Південного регіону.

Згідно довідки військової прокуратури Південного регіону №18-259вих-16 від 14.12.2016 року, грошове забезпечення підполковника юстиції ОСОБА_1 , звільненого з органів військової прокуратури з посади військового прокурора Криворізького гарнізону Південного регіону України, відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» зі змінами, внесеними постановою КМУ від 27.07.2016 року №488, станом на 03 серпня 2016 року становить 21719,71 грн. (а.с.17).

15 березня 2017 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII (в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії) на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №18-259вих-16 від 14.12.2016 року (а.с.203).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси №835799 від 22.03.2017 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії з підстав скасування пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015року №213, а також скасування Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015 року з 01.06.2015 року норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (а.с.201).

03 лютого 2020 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII (в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії) на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №18-259вих-16 від 14.12.2016 року (а.с.214).

Рішенням відділу з питань перерахунку пенсій №13 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №835799 від 04 лютого 2020 року позивачу відмовлено у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років з підстав набрання чинності з 01.01.2015 року Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів» від 28.12.2014 року №76-VII, яким змінено частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХП та зазначено, що умови та порядок перерахунку та призначення пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Також в рішенні зазначено, що частиною 20 статі 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, що набрав чинності з 15.07.2015 року, визначено, що умови та порядок перерахунку та призначення пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України (а.с.18).

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями про відмову у здійсненні перерахунку та виплати пенсії, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №835799 від 22.03.2017 року та від 04.02.2020 року є протиправними, а тому підлягають скасуванню. Суд першої інстанції також дійшов висновку, що належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача, враховуючи ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 245 КАС України, є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.245 КАС України.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відносно правомірності оскаржуваного рішення Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси (наразі реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області) №835799 від 22.03.2017 року про відмову у перерахунку пенсії на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259вих-16 від 14.12.2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу (далі Закон №№1789-ХІІ), було встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Також вказаною статтею було визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Разом з тим, на час звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії у 2017 році правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів змінилося.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 р. №76-VІІІ, який набув чинності з 01.01.2015 р., до частини 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" внесено зміни. Після внесення змін, частина 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" викладена в наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Пунктом 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р. №213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до перелічених законів України, зокрема, Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ.

Крім того, 15.07.2015р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII (далі - Закон №1697-VІІ), відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-ХІІ, крім, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015р.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, відповідно до частини 20 якої (у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" підвищено розміри заробітку працюючих працівників прокуратури.

Проте, положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013 не містила.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Проаналізувавши наведені норми законодавства в сукупності з обставинами даної справи й наявними у ній доказами, колегія суддів дійшла висновку про те, що право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому, зважаючи, що на час звернення ОСОБА_1 у 2017 році за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не було встановлено, а Кабінетом Міністрів України будь-яких умов для перерахунку не визначено, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку, а тому відповідач, повідомляючи позивача про відсутність правових підстав для перерахунку його пенсії, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Верховний Суд у постанові від 23.12.2019 року у справі № 814/1274/17 зазначив, що за загальним правилом рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, якщо інше не встановлено самим рішенням.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 у справі № 7-р(ІІ)2019 не змінює правовідносини, які існували до ухвалення такого рішення Конституційним Судом України, оскільки таке рішення змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, якщо інше не встановлено самим рішенням.

Аналогічна правова позиція викладена зокрема в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (справа №711/6019/16-а), від 16 травня 2018 року (справа №489/5803/16-а), від 27 червня 2018 року (справа №428/3737/16-а), від 31 липня 2018 року (справа №623/73/17), від 26 липня 2018 року (справа №554/6301/16-а).

До того ж, згідно висновків Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №560/2120/20 (провадження № Пз/9901/9/20), в період з 01.01.2015 до 13.12.2019 в Україні не було жодного Закону чи іншого нормативно-правового акту, що визначав би умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру». Водночас особи, яким пенсія цього виду була вже призначена, продовжували її отримувати в призначеному розмірі (сума виплати не була зменшена), а також мали право змінити вид пенсійного забезпечення (наприклад, звернутися про призначення їм пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV). Усталена практика Верховного Суду свідчить про безпідставність вимог заявників до органів ПФУ про перерахунок їм після 01.01.2015 пенсії на умовах та в порядку, що був визначений частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції до 01.01.2015) та редакції частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII, яка фактично набрала чинності лише 13.12.2019 року.

Відповідно до положень ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси №835799 від 22.03.2017 року, а також вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі заяви №1767 від 15.03.2017 року, як похідні, задоволенню не підлягають, а висновки суду першої інстанції в цій частині не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм матеріального права.

Відносно правомірності оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №835799 від 04.02.2020 року про відмову у перерахунку пенсії на підставі заяви №923 від 03.02.2020 року, довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259вих-16 від 14.12.2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (в первинній редакції), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Як вже було зазначено, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 було внесені зміни до Закону №1789-ХІІ та Закону №1697-VII. Зазначеними змінами встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 визнане таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення закону, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України вирішив, що ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» підлягає застосуванню в первинній редакції, відповідно до якої працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії 03.02.2020 року, діяла редакція Закону України «Про прокуратуру», яка передбачала право на перерахунок пенсії, в залежності від розміру заробітної плати працюючих робітників прокуратури на відповідних посадах.

Враховуючи викладене, позивач у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 у справі № 7-р(ІІ)2019 має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта, що право на перерахунок пенсії виникає для осіб за зверненням, що надходять починаючи з 13.12.2019 року, для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настав не раніше 13.12.2019 року, оскільки розмір пенсії позивача не враховував підвищення заробітної плати працюючих на відповідних посадах прокурорів в період 2015-2020 років, з моменту відновлення дії ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" у редакції від 14.10.2014 року, у позивача виникло право на перерахунок розміру пенсії відповідно до положень Закону України "Про прокуратуру", з урахуванням розміру заробітних плат працюючих прокурорів.

Колегія суддів також критично оцінює посилання апелянта на положення постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» від 11.12.2019 №1155, оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам».

Доводи апелянта, що судом першої інстанції при вирішенні справи не було враховано лист Офісу Генерального прокурора та лист Міністерства соціальної політики України та не надано їм належної правової оцінки, колегія суддів оцінює критично, оскільки вказані листи не є нормативно-правовим актами, що регулюють спірні правовідносини, носять виключно рекомендаційний/ інформаційний характер, та не є обов`язковим для виконання / застосування. При цьому, висновки викладені у вказаних листах фактично містять суб`єктивне тлумачення норм матеріального права, яке судом до уваги не приймається.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції в частині наявності правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №835799 від 04.02.2020 року про відмову у проведенні перерахунку пенсії позивача.

Водночас, щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно висновків Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №560/2120/20 (провадження № Пз/9901/9/20), які згідно вимог ч. 3 ст. 291 КАС України підлягають обов`язковому врахуванню, безпідставними є вимоги позивачів про перерахунок розміру пенсії на підставі частини вісімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії та визначала умовою перерахунку пенсії за вислугу років працівника прокуратури збільшення заробітної плати за посадою, з якої ця особа звільнялася на пенсію), оскільки зазначена норма ще з 01.01.2015 є нечинною. За висновками Верховного Суду, в таких випадках судам слід керуватись діючим законодавством, зокрема статтею 86 Закону №1697-VII.

Водночас, ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури.

Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Суд зауважує, що відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що порушені права позивача у цій частині підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років позивача на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259вих-16 від 14.12.2016 року та відповідно до статті ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, з урахуванням раніше проведених виплат.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, оскільки судом першої інстанції було допущено неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апелянта, що стягнення на користь позивача суми судового збору з огляду на заборону використання коштів Пенсійного Фонду на цілі, не передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є неправомірним, ґрунтуються на хибному розумінні відповідачем норм матеріального та процесуального права, та свідчать виключно про правовий нігілізм представника державного органу.

Водночас, відповідно до статті 322 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції складається зокрема з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.

При цьому, згідно вимог ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно положень ч. 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Так, як встановлено судом, під час подання адміністративного позову до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі загальному розмірі 1681,60 грн. Таким чином, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, загальний розмір судових витрат, що підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі складає 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 249, 291, 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань перерахунку пенсій №13 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №835799 від 04.02.2020 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259вих-16 від 14.12.2016 року

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-259вих-16 від 14.12.2016 року та відповідно до статті ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О. О. Кравець