Справа № 420/1711/21
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1711/21
УХВАЛА
17 лютого 2021 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Южненської міської ради про визнання протиправними дій щодо відмови в реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з місця реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Одеського окружного адміністративного суду 08 лютого 2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Южненської міської ради, в якому позивачка просить:
- визнати протиправними дії посадових осіб відповідача та скасувати відмови (за заявою № 765 та №764 від 15.06.2020 року), щодо реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з місця реєстрації ОСОБА_1 ;
- зобов`язати відповідача зареєструвати місця поживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . та одночасно зняти з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ;
- відшкодувати позивачу понесені ним витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Южненської міської ради про визнання протиправними дій щодо відмови в реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з місця реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху з підстав недотримання позивачкою вимог ст.ст.160, 161 КАС України, а саме:
- зазначено невірне найменування відповідача по справі;
- не надано належним чином засвідчених копій доказів доданих до позовної заяви;
- в порушення ч.6 ст.161 КАС України позивачкою до позовної заяви не надано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.
16 лютого 2021 року від позивачки надійшла позовна заява в якій зазначено відповідачем відділ надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради та до якої додано належним чином засвідчені копії документів доданих до позовної заяви, а також заяву про поновлення процесуального строку на звернення до суду (вхід. №ЕП/4223/21).
В обґрунтування заяви про поновлення процесуального строку на звернення до суду, позивачка зазначає, що ОСОБА_1 з поважних причин не мала можливості звернутися до суду у встановлений законом строк, у зв`язку з перебуванням її в іншому місті та важливими сімейними труднощами, які впливали на фінансову можливість сплати судового збору, тобто пов`язані з об`єктивними перешкодами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне подання позовної заяви.
Також, 16 лютого 2021 року від позивачки надійшли письмові пояснення (вхід. №ЕП/4224/21), в яких зазначено, що відділ надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради не є окремим виконавчим органом відповідної ради, а є структурним підрозділом в структурі виконавчого комітету та відповідно не має окремого статусу юридичної особи.
Розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовною заяву, суд зазначає наступне.
Згідно ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Нормами ч.1 ст.120 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.
Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Оцінюючи доводи, наведені позивачкою для поновлення строку звернення до суду, суд зазначає, що поважними причинами пропуску цього строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, і мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви оскаржувані рішення виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області про відмову у знятті з реєстрації місця проживання та відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , були прийняті 16 червня 2020 року.
При цьому, з даним адміністративним позовом ОСОБА_1 звернулась лише 04 лютого 2021 року, тобто з пропуском позивачкою строку встановленого ч.2 ст.122 КАС України.
Суд зазначає, що будь-яких доказів неможливості звернутися до суду у встановлений законом строк, як то перебування ОСОБА_1 в іншому місті та неможливість сплатити судовий збір, позивачкою до суду надано не було.
Крім того, суд звертає увагу позивачки, що альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, безумовно є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через Електронний кабінет.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року по справі №160/3534/20.
Тобто, позивачка мала можливість, навіть з урахуванням встановлених карантинних обмежень або перебування в іншому місті, реалізувати своє право на звернення до суду з відповідним адміністративним позовом, у встановлений законом строк, шляхом подачі позовної заяви в електронному вигляді, або за допомогою поштового зв`язку (кур`єром).
Жодних належних доказів або обґрунтувань пов`язаності причини пропуску строків звернення до суду ОСОБА_1 не наводить.
Отже, наведені позивачкою підстави пропуску строку звернення до суду не доведені жодним доказом та не позбавляли останню можливості звернутись до суду з даним позовом у встановлені КАС України строки.
Вказана позиція суду узгоджується з висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 29.04.2020 року у справі №560/1942/19 та постанові від 18.06.2020 року у справі №140/2024/19.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2020 року по справі №340/1225/20 звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах і стимулює суд та учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року також визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббіса та інш. проти Великобританії, рішення від 22.10.1996 р., Девеер проти Бельгії, рішення від 27.02.1980 р.).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року у справі №826/14707/16.

За таких обставин, обґрунтування причин поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду, вказані в заяві позивачки про поновлення строків, не приймаються судом в якості поважності причин пропущеного строку, оскільки не зазначено поважних обставин із наданням відповідних доказів неможливості звернення до суду із даним позовом.

Крім того, суд звертає увагу позивачки, що в ухвалі про залишення позову без руху від 11 лютого 2021 року, суд зазначив про необхідність позивачці зазначити вірне найменування відповідача по справі, а саме - виконавчий комітет Южненської міської ради Одеської області (Южненський міськвиконком) (). Водночас, позивачкою зазначено в якості відповідача - відділ надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради, який не є юридичною особою та не може виступати відповідачем по справі.

Згідно з вимогами п.1 ч.4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставинах, в силу п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Южненської міської ради про визнання протиправними дій щодо відмови в реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з місця реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії слід визнати неподаним та повернути позивачу.

Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.169 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Южненської міської ради про визнання протиправними дій щодо відмови в реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з місця реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Стефанов