Справа № 580/172/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2021-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року справа № 580/172/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рідзеля О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Мельникової О.М.,

представника відповідача Некоз А.В. (у порядку самопредставництва),

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агро-МТС до Головного управління ДФС у Черкаській області, Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Агро-МТС (далі позивач) із позовною заявою до Головного управління ДФС у Черкаській області (далі відповідач 1), в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 19.07.2018 №, яким застосовано штраф на загальну суму 62785 грн. 62 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних, за що спірним рішенням застосовано штрафні санкції, стала наслідком неможливості реєстрації податкових накладних позивачем з огляду на неправомірність дій податкового органу, які призвели до безпідставного зменшення реєстраційного ліміту суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні.

Зокрема, таке зменшення реєстраційного ліміту відбулось у зв`язку з недосконалістю системи електронного адміністрування ПДВ та, як наслідок, невідображенням сум за податковими накладними, складеними та зареєстрованими у 2015-2016 роках, що вплинуло на вищевказаний ліміт.

Оскільки у діях позивача відсутні ознаки протиправності, відсутні підстави їх кваліфікувати, як податкове правопорушення, за яке настає відповідальність на підставі пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України.

На підставі наведеного позивач вважає, що висновки акту перевірки не підтверджуються об`єктивними даними, а спірне податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства України, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 20.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву та доказів.

10.02.2020 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказував, що за наслідками камеральної перевірки позивача встановлено факт несвоєчасної реєстрації податкових накладних, що відповідно до вимог податкового законодавства має наслідком застосування штрафних санкцій.

Також відповідач зазначає, що при здійсненні постачання с/г продукції позивачем у 2015-2016 роках зареєстровано податкові накладні та включно відповідні суми до податкової звітності, що призвело до зменшення реєстраційного ліміту наступних періодів. При цьому, керуючись листом ДФС України від 28.11.2017 №32659/7/99-99-15-03-02-17, позивач надав інформацію щодо коригування інформації у податкових накладних щодо належності до спеціального режиму оподаткування, що призвело до відновлення реєстраційного ліміту та реєстрації податкових накладних. Отже, вина податкового органу у несвоєчасній реєстрації податкових накладних відсутня.

Крім того, позивач не скористався правом поповнення реєстраційного ліміту для своєчасної реєстрації податкових накладних.

Ухвалою від 11.03.2020 суд залучив до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач 2).

Усною ухвалою від 11.03.2020, внесеною до протоколу судового засідання, суд закінчив підготовче провадження та призначив судовий розгляд справи по суті.

Ухвалою від 05.08.2020 суд продовжив на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строк розгляду справи.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю Агро-МТС зареєстроване, як юридична особа 25.01.2012 (). Є платником податку на додану вартість.

За наслідками камеральної перевірки позивача щодо термінів реєстрації податкових накладних складено акт від 25.06.2018 №4499/23-00-12-0506/38094755 (далі акт перевірки), в якому встановлено, що в порушення п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України) позивачем несвоєчасно зареєстровані податкові накладні, а саме: від 27.10.2017 №21 із затримкою 29 днів; від 26.10.2017 №19 із затримкою 29 днів; від 31.10.2017 №24 із затримкою 29 днів; від 18.10.2017 №16 із затримкою 29 днів; від 02.11.2017 №1 із затримкою 14 днів; від 06.11.2017 №2 із затримкою 14 днів.

На підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 19.07.2018 №, яким застосовано до позивача штраф на загальну суму 62785,62 грн.

За наслідками адміністративного оскарження вказаного рішення воно залишене без змін.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував таке.

Спеціальним законодавчим актом, який регулює спірні правовідносини є ПК України (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Цим же пунктом встановлено наступні строки реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

З наявних у матеріалах справи даних квитанцій щодо реєстрації податкових накладних: від 27.10.2017 №21; від 26.10.2017 №19; від 31.10.2017 №24; від 18.10.2017 №16, суд встановив, що позивачем надіслані вказані накладні у строки, встановлені п.201.10 ст.201 ПК України.

За результатами оброки направлених документів вказано: «Документ доставлено до ДФС України. Документ не прийнято». Причиною зазначено: «Документ не може бути прийнятий сума ПДВ в документі не може перевищувати ліміту на рахунку ПДВ продавця».

Суд врахував, що ст.200-1 ПК України передбачено електронне адміністрування податку на додану вартість.

Згідно з п.200-1.1 ст.200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку, у т.ч. суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.200-1.2 та п.200-1.5 ст.200-1 ПК України платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. З рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку.

Згідно з п.200-1.3 ст.200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (еНакл), обчислену за такою формулою:

еНакл = еНаклОтр + еМитн + еПопРах + еОвердрафт - еНаклВид - еВідшкод - еПеревищ,

де:

еНаклОтр загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

еМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

еПопРах загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті;

еОвердрафт сума середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу;

еНаклВид загальна сума податку за складеними платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

еВідшкод загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань та результатів перевірок, що проводяться відповідно до цього Кодексу;

еПеревищ загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ідентичні правила містяться і в п.9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569. При цьому, згідно з п.11 вказаного Порядку, показники, зазначені у п.9 цього Порядку, обліковуються в розрізі платників податку наростаючим підсумком:

- з 1 липня 2015 року - для платників, що зареєстровані платниками податку до 1 липня 2015 року;

- з дати реєстрації платником податку, зазначеної у реєстрі платників податку, - для платників, що зареєстровані платниками податку після 1 липня 2015 року.

Тобто, чинним законодавством передбачено розрахунок показників при електронному адмініструванні податку на додану вартість вцілому по платнику податків, а не по окремим операціям.

Відповідно до п.13 вказаного Порядку, ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Як установлено вище з даних квитанцій щодо реєстрації податкових накладних: від 27.10.2017 №21; від 26.10.2017 №19; від 31.10.2017 №24; від 18.10.2017 №16, - позивачем надіслані вказані накладні у строки, встановлені п.201.10 ст.201 ПК України.

З витягу від 07.11.2017 №1 з Системи електронного адміністрування ПДВ, вбачається, що сума ПДВ, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні становить (мінус) 1126391,87 грн.

У рішенні відповідача 1 від 17.07.2018 №30225/23-00-12-0511 на заперечення щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних, вказано, що вищевказані податкові накладні зареєстровані з порушенням строку у зв`язку із зменшенням контролюючим органом реєстраційного ліміту override 209» до суми (мінус) 1131459,46 грн.

У відзиві відповідач зазначив, що зменшення позивачу суми реєстраційного ліміту відбулось у зв`язку з помилками у номерах податкових накладних за 2015-2016 роки та які були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зокрема, позивачем при складанні податкових накладних відображено у номері податкових накладних їх належність до спецрежиму, а саме коду "2". Тобто, в зареєстрованих податкових накладних були помилки у їх нумерації (помилки при визначенні ознаки спецрежиму у номері податкової накладної), а не розбіжності у сумах між задекларованими позивачем податковими показниками над сумою зареєстрованих податкових накладних.

Сторонами не заперечується, що податкові накладні за 2015-2016 роки, в яких були помилки в нумерації, були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, і суми податкових зобов`язань повністю відображені у поданих деклараціях з податку на додану вартість.

Отже, відповідно до вимог п.200-1.3 ст.200-1 ПК України на дату складання вищевказаних податкових накладних показник еПеревищ у позивача складав 0 (нуль).

Відповідно, у податкового органу, як суб`єкта, що автоматично обчислює суму податку (суму реєстраційного ліміту), на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі, були відсутні правові підстави на зміну показників платника податків в Системі електронного адміністрування ПДВ у зв`язку із помилками в нумерації податкових накладних.

Як вбачається із листа Міністерства фінансів України від 27.11.2017 №11310-09-10/32809 запроваджений ДФС алгоритм роботи системи електронного адміністрування податку на додану вартість в ряді випадків не давав можливості реєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН згідно з нормами пункту 200-1.9 статті 200-1 Кодексу, зокрема сільськогосподарськими підприємствами, які до 1 січня 2017 року застосовували спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість, передбачений статтею 209 Кодексу. Мінфіном було проаналізовано дану ситуацію та 23 листопада 2017 року проведено нараду із представниками відповідних департаментів ДФС та заявниками, на якій обговорювались можливі шляхи вирішення порушеного питання. З урахуванням результатів обговорення Мінфін попросив ДФС провести відповідні заходи стосовно врегулювання порушеного питання і до 15 грудня 2017 року повідомити Мінфін про результати проведеної роботи.

На виконання доручення Міністерства фінансів України від 27.11.2017 №11310-09-10/32809 листом від 28.11.2017 №32659/7/99-99-15-03-02-17 Державна фіскальна служба України проінформувала платників податків про механізм дій для відновлення їх реєстраційного ліміту в Системі електронного адміністрування ПДВ.

Зокрема, у вказаному листі наведено Ситуацію 3: «У зареєстрованій в ЄРПН податковій накладній, складеній за операціями, які не належать до операцій з постачання сільськогосподарських товарів/послуг у межах спецрежиму (в частині, регламентованій як статтею 209 розділу V Кодексу, так і пунктом 209.18 статті 209 розділу V Кодексу), вказано ознаку її належності до спецрежиму (код "2" або "3" після першого знака дробу у номері податкової накладної), і така податкова накладна відображена у складі податкових зобов`язань у податковій звітності, за якою здійснювалися розрахунки з бюджетом (декларація за формою 0110).».

Також вказано шлях виправлення Ситуації 3: «До податкової накладної складається та подається до ДФС Повідомлення-РК, в якому:

1) у заголовній частині Повідомлення-РК зазначаються реквізити податкової накладної, до якої подається таке Повідомлення-РК (дата складання, номер податкової накладної, вказаний при її реєстрації в ЄРПН, індивідуальні податкові номери постачальника (продавця), оримувача (покупця), їх найменування);

2) у другій частині порядкового номера Повідомлення-РК (після знака дробу) проставляється умовний код "9";

3) у полі "Дата складання" зазначається дата "31.12.2016". Будь-які інші цифри у цьому полі (інша дата) не повинні бути вказані;

4) у графі 1 "№ з/п рядка податкової накладної, що коригується" вказується "1";

5) у графі 2 "Причина коригування" розділу Б табличної частини Повідомлення-РК вказується причина коригування, а саме текст такого змісту: "Надання інформації про зареєстровану в ЄРПН ПН на операції з постачання товарів/послуг, що не є сільськогосподарською продукцією власного виробництва, з помилковим зазначенням у другій частині порядкового номера ПН після першого знака дробу коду "2" або "3";

6) інші графи табличної частини розділів А та Б такого Повідомлення-РК не заповнюються (повинні бути пустими, нулі, прочерки чи будь-які інші знаки в них не зазначаються).».

Отже, податковий орган, як суб`єкт, що автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні в Реєстрі, 06.11.2017 неправомірно змінив показники позивача в Системі електронного адміністрування ПДВ, що вплинуло на суму реєстраційного ліміту позивача та позбавило його можливості вчасно зареєструвати податкові накладні.

При цьому, пізніше листом від 28.11.2017 №32659/7/99-99-15-03-02-17 Державна фіскальна служба України запропонувала платникам податків механізм усунення створеної безпосередньо податковим органом проблеми у роботі Системи електронного адміністрування ПДВ.

Відповідно, прострочення реєстрації податкових накладних відбулось не з вини позивача.

Суд врахував, що станом на час складання вищевказаних податкових накладних діяв Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі Порядок №1246).

Відповідно до положень пунктів 8, 11 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку. Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (пункти 13, 14 Порядку №1246).

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку №1246 операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Для вирішення спору суд враховує висновки Верховного Суду у постанові від 07 грудня 2020 року у справі №140/1492/19, які обов`язкові для врахування судом відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

Верховний Суд у вказаному рішення зазначив, що належним доказом реєстрації податкової накладної (наміру її реєстрації), з урахуванням положень пункту 201.10 статті 201 ПК України та Порядку №1246, є квитанція про прийняття податкової накладної, про неприйняття або про зупинення реєстрації такої із зазначенням причин, яка надсилається протягом операційного дня.

Пунктом 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України встановлено, що за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Для застування штрафних санкцій до підприємства, що передбачені статтею 120-1 ПК України, обов`язковим є встановлення вчинення ним податкового правопорушення, як це зазначено у статті 109 ПК України.

Суд зауважує, що застосування статті 109 ПК України було предметом неодноразового розгляду Верховним Судом, висновки якого у подібних правовідносинах зводяться до того, що при встановленні обставин вчинення платником усіх необхідних дій щодо своєчасної реєстрації податкової накладної, натомість її реєстрація була здійснена з порушенням граничного терміну з незалежних від платника податку причин, у такому випадку відсутній склад податкового правопорушення, як наслідок - відсутні підстави для притягнення до відповідальності на підставі статті 120-1 ПК України.

Такими висновками керувався Верховний Суд, зокрема, у постановах від 14 лютого 2019 року у справі №809/1040/17, від 12.02.2020 у справі №1640/3102/18, від 27.02.2020 у справі №804/3559/17, від 12.03.2020 у справі №809/369/17.

Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2020 року у справі №140/1492/19 зазначив, що неузгодженість дій органів державної влади або невиконання державними органами та їх посадовими особами своїх безпосередніх обов`язків (в даному випадку невчасна реєстрація податкових накладних) не повинно тягти за собою покладення на суб`єкта господарювання надмірних обов`язків або інших несприятливих наслідків, як це мало місце у справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

З приводу доводів позивача, що позивач не скористався правом поповнення реєстраційного ліміту для своєчасної реєстрації податкових накладних, суд враховує постанову Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі №820/4511/18, в якій, на переконання колегії суддів, висновок апеляційного суду щодо відмови у скасуванні спірного податкового повідомлення-рішення в частині застосованих штрафних санкцій за порушення граничного строку реєстрації податкових накладних лише з огляду на невчинення позивачем активних дій щодо самостійного поповнення реєстраційного ліміту є помилковим, оскільки такі дії є одним із можливих варіантів поведінки платника податку з метою усунення перешкод для реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Втім, невчинення цих дій у разі недостатності коштів на рахунку не може бути підставою для відмови у позові без дослідження правомірності обставин зменшення реєстраційного ліміту, оскільки у разі його зменшення внаслідок протиправних дій відповідача, ця обставина у сукупності з іншими може бути розцінена як така, що вплинула на можливість реалізації платником податків своїх обов`язків з реєстрації податкової накладної.

Наведене дає підстави для висновку про неправомірність податкового повідомлення-рішення від 19.07.2018 №, яким до позивача застосовано штраф на загальну суму 62785 грн. 62 коп. за затримку реєстрації податкових накладних.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому суд дійшов висновку стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю Агро-МТС задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області Головного управління ДФС у Черкаській області від 19.07.2018 №.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул. Хрещетик, буд.235, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Агро-МТС (19700, Черкаська обл., м.Золотоноша, вул. Семенівська, буд.82-В, ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач товариство з обмеженою відповідальністю Агро-МТС (19700, Черкаська обл., м.Золотоноша, вул. Семенівська, буд.82-В, );

2) відповідач 1 Головне управління ДФС у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235, );

3) відповідач 2 Головне управління ДПС у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235, ).

Учасники справи:

1) позивач товариство з обмеженою відповідальністю Агро-МТС (19700, Черкаська обл., м.Золотоноша, вул. Семенівська, буд.82-В, );

2) відповідач 1 Головне управління ДФС у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Хрещетик, буд.235, );

3) відповідач 2 Головне управління ДПС у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Хрещетик, буд.235, ).

Повне судове рішення виготовлено 15.02.2021.

Суддя О.А. Рідзель