Справа № 200/11405/20-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 р. Справа№200/11405/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в квітні 2017 року позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%. Після перерахунку пенсії застосування величини оцінки одного року страхового стажу склав 1%. Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними щодо зменшення призначених складових розрахунку пенсії у вигляді застосування величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1%.

Відповідач заперечував проти позовних вимог, надав до суду письмовий відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що при призначенні пенсії позивачу, було використано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. 11.10.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій». Цим законом були внесені зміни до Закону № 1058-ІV. Зокрема, згідно з пунктом 4-3 Прикінцевих положень «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Зазначив, що означена норма не була визнана неконституційною, та станом на сьогоднішній день є чинною. Розмір пенсії позивача після проведеного з 01.10.2017 перерахунку пенсії зменшився, враховуючи означене виплата пенсії проводилась в раніше встановленому розмірі. До зменшеного розміру пенсії було встановлено доплату до старого розміру пенсії. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження.

Сторони про відкриття провадження були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Позивач з 04.04.2017 року перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії за віком.

У відповідь на заяву позивача, 20.10.2020 Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області листом № 677-1629/М-03/8-0580/20, ОСОБА_1 було повідомлено про те, що пенсію позивачу призначено та виплачується вірно, відповідно до діючого пенсійного законодавства України.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, при призначенні пенсії позивачу, було використано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. Коефіцієнт страхового стажу роботи становив 0,55688 (0,41250*1,35).

Розмір пенсії за віком на пільгових умовах до виплати з 04.04.2017 - 5512,99 грн. ((9765,42*0,55688)+74,82).

Управлінням було перераховано пенсію ОСОБА_1 з 01.10.2017 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% та з використанням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2015,2016,2017 рік в розмірі 3764,40 грн.

Коефіцієнт страхового стажу роботи з 01.10.2017 року становив - 0.41250;

Індивідуальний коефіцієнт з/п для обчислення пенсії (після оптимізації) - 2,59384;

Середній заробіток по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2013,2014,2015): 3764,40 грн.;

Середня заробітна плата для обчислення пенсії - 9764,25 грн.(2,59384*3764,40);

Доплата за стаж - 74,82 грн.;

Розмір основного розміру - 4102,57 грн.;

Доплата до старого розміру пенсії в якому проводилась виплата - 1409,77 грн.;

Розмір пенсії до виплати - 5512,34 грн.

З 01.03.2019 на виконання ч. 2 ст. 42 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», позивачу проведено перерахунок пенсії.

Коефіцієнт страхового стажу роботи становив - 0,41250;

Індивідуальний коефіцієнт з/п для обчислення пенсії (після оптимізацїї) - 2,59384;

Середній заробіток по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2013.2014.2015)*1Л7= 4404,35 (3764,40 грн*1,17);

Середня заробітна плата для обчислення пенсії - 11424,18 грн. (2,59384*4404,35);

Доплата за стаж - 74,82 грн.;

Розмір пенсії після перерахунку склав 4787,29 грн.;

Доплата до старого розміру пенсії в якому проводилась виплата - 725,05 грн.;

Розмір пенсії до виплати - 5512,34 грн.

На підставі особистої заяви позивача від 12.06.2019, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії із додаванням стажу роботи.

Страховий стаж роботи після перерахунку пенсії становив 43 роки, 05 місяців, 14 днів.

Коефіцієнт страхового стажу роботи - 0,43417;

Індивідуальний коефіцієнт з/п для обчислення пенсії (після оптимізації) - 2,59384;

Доплата за понаднормовий стаж - 99,76;

Загальний розмір пенсії - 5059,80 грн.;

Доплата до старого розміру - 452,54 грн.;

Розмір пенсії після перерахунку пенсії - 5512,34 грн.

На виконання вимог постанов Кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019 та №251 від 01.04.2020, позивачу з 01.05.2020 року проведено перерахунок пенсії.

Коефіцієнт страхового стажу роботи - 0,43417;

Індивідуальний коефіцієнт з/п для обчислення пенсії (після оптимізації) - 2,59384;

Середній заробіток по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2013.2014.2015)*!,17*1.11= 4888,82 (3764,40 грн.* 1,17*1,11);

Середня заробітна плата для обчислення пенсії - 12680,84 грн. (2,59384*4882,82);

Розмір пенсії після перерахунку з урахуванням доплати за стаж, індексації склав 5612,34 грн.

Позивач вважає, що розмір пенсії повинен обчислюватися із сталих складових, які були визначені при її призначенні з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, дії відповідача при перерахунку величини оцінки одного року страхового стажу 1% при перерахунку пенсії з 01.10.2017 позивач вважає протиправними, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Згідно з частиною другої статті 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

При цьому, положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Закон України №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України №1058-IV, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 24 Закону України №1058-IV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України №1058-IV, коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Приписами частини першої статті 25 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" визначено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = (См х Вс) : (100% х 12), де

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85 (ч. 2 ст. 25 Закону № 1058).

Суд зазначає, що 11.10.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017, яким внесені зміни до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.

Відповідно до статті 4-3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Згідно п. 4-4 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

З 01.01.2018 по 31.12.2018 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 01.01.2018 по 31.12.2018, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 01.01.2017 по 31.12.2017.

Отже, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, згідно з положеннями пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застосовується лише при призначенні особам пенсії у період з 01.10.2017 по 31.12.2017.

При цьому, як вбачається з положень ч. 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Матеріалами справи встановлено, що пенсія відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» була призначена позивачу 04.04.2017, тобто до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII.

Згідно з п. 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України № 2148-VIII, у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Вказана норма слугує законодавчою гарантією захисту прав на отримання пенсії у раніше встановленому розмірі, у випадку якщо внаслідок перерахунку зменшився її розмір.

Оскільки позивачу пенсію призначено відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 в редакції, чинній до набрання чинності Законом України № 2148-VIII, пенсія підлягала перерахунку з 01.10.2017 відповідно до пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Оскільки розмірі пенсії внаслідок проведеного перерахунку зменшився, позивачу з 01.10.2017 призначено доплату до старого розміру пенсії в сумі 1409,77 грн., загальний розмір пенсії з надбавками не змінився та становив 5512,99 грн.

Таким чином, вказані зміни не погіршили умов отримання пенсії позивачем.

Враховуючи викладене, спростовуються доводи позивача про те, що застосування відповідачем при обчисленні пенсії позивача величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1 % в порівнянні із 1,35% призведе до зменшення розміру його пенсії.

Крім того, позивачем не надано суду будь-яких доказів того, що внаслідок проведеного перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1 % відбулось зменшення розміру виплачуваної пенсії.

Конституційний Суд України в Рішенні №1-рп/99 від 09.02.1999 у справі №1-7/99 зазначив, що дію в часі законів та інших нормативно-правових актів треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Перерахунок пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% здійснено з 01.10.2017, тобто з дати набрання чинності пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058, що виключає зворотну дію закону в часі.

Ці норми не було визнано неконституційними, а отже у відповідача були відсутні підстави не застосовувати їх при перерахунку пенсії позивачу.

У рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» Європейський суд з прав людини констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення від 12.10.2004 у справі «Кйартан Асмудсон проти Ісландії» ).

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що відповідач правомірно здійснив перерахунок пенсії позивачу 01.10.2017 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Дослідивши надані до суду матеріали, відповідно до яких позивачу здійснено перерахунки пенсії починаючи з 01.10.2017, суд дійшов висновку, що пенсія обчислена у розмірі визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 05.02.2020 року у справі № 822/3781/17.

Враховуючи, що позовні вимоги зобов`язального характеру є похідними від позовних вимог щодо визнання дій протиправними, вони задоволенню не підлягають.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку , що суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, і не порушив права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 77, 90, 132, 139, 242-244, 246, 255, 271, 283, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 15 лютого 2021 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець