Справа № 200/11725/20-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 р. Справа№200/11725/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суду складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2020 року шляхом здавання на пошту позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Маріупольської міської ради, про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії. З посиланням на статті 118-119, 122 Земельного кодексу України позивач просив зобов`язати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем прийнято протиправне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 , оскільки, на думку позивача, він має першочергове право на отримання спірної земельної ділянки у власність, тому що остання знаходиться поруч з будинком, в якому проживає позивач.

Відповідачем поданий відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач покликався на те, що по-перше, громадянин ОСОБА_1 звернувся із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 9,0000 га для індивідуального садівництва за адресою: приблизно АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 без надання графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце її розташування, що не відповідає вимогам частини 6 статті 118 Земельного Кодексу України, по-друге, відповідно до листа відділу у місті Маріуполі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 11.06.2020 №484/135-20, зазначено, що запитувана до відведення громадянином ОСОБА_1 земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (згідно ситуаційного плану), перебуває у власності.

18 грудня 2020 року було відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Маріупольської міської ради від 22.01.2020 №7/49-4953 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2 », яким затверджений проект землеустрою щодо відведення та надана у власність земельна ділянка (кадастровий номер :01:026:0186) площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2

18 грудня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

18 грудня 2020 року від відповідача витребувані докази.

09 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

22 січня 2020 року рішення Маріупольської міської ради №7/49-4953 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2 » були затверджені проект землеустрою щодо відведення та надана із земель житлової та громадської забудови у власність земельна ділянка (кадастровий номер :01:026:0186) площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2 (а.с. 84-85).

24 лютого 2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис №35711083 про право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку (кадастровий номер :01:026:0186) площею 0,1000 га (а.с. 89-90).

21 серпня 2020 року до Маріупольської міської ради через Центр надання адміністративних послуг у м. Маріуполі надійшла заява та пакет документів від ОСОБА_1 про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для індивідуального садівництва, площею 9,0000 га, яка розташована за адресою: приблизно АДРЕСА_2, та АДРЕСА_1 (а.с. 80-81).

27 січня 2021 року рішенням Маріупольської міської ради №8/3-167 «Про відмову у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 громадянину ОСОБА_1 » було відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 9,0000 га для індивідуального садівництва за адресою: приблизно АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 (а.с. 93).

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Згідно зі статтею 1 Конституції Україна є […] правовою державною.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із частини 7 вказаної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті формування земельної ділянки як окремого об`єкта. Згідно з ЗК України одним із способів формування земельної ділянки є відведення земельної ділянки із земель державної, комунальної власності (за відсутності на даній частині земної поверхні сформованих та зареєстрованих земельних ділянок). На одній частині земної поверхні неможливим є існування двох одночасно зареєстрованих земельних ділянок, координати яких перетинаються, адже частина 2 статті 79 ЗК України встановлює, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий шар.

Згідно з пунктом «в» частини 1 статті 122 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Судом встановлено, що згідно із поданою заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою позивач бажав отримати у власність земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 9,0000 га, в розмірі який в 75 разів перевищує законодавчо встановлену норму безоплатної передачі.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України(далі - КАС України) вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи публічно-правовий спір, суд повинен встановити, в чому полягає порушення прав позивача рішенням відповідача.

Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що рішенням суб`єкта владних повноважень порушуються права позивача.

Судом встановлено, що на земельну ділянку, яку бажав отримати у власність позивач, вже зареєстровано право власності за іншою особою, отже відповідач правомірно відмовив у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частинами 1-3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню повністю.

Оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат і у задоволенні його вимог відмовлено, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 5 статті 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 262, 291, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ Маріупольського ГУ УМВС України в Донецькій області 20.05.1998, РНОКПП НОМЕР_2 ) до Маріупольської міської ради (місце знаходження: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Мира, 70, ) про зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1),відмовити повністю.

Повний текст рішення складений 16 лютого 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко