Справа № 335/10777/20
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

27 січня 2021року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ткач Дениса Миколайовича до інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Сілкіна Олексія Андрійовича про скасування постанови серії БАА № 149897 від 07.12.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ткач Д.М. звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Сілкіна О.А. про скасування постанови про скасування постанови серії БАА № 149897 від 07.12.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

В позові зазначив, що 07 грудня 2020 року інспектор ВБДР УПП в Запорізької області старший лейтенант поліції Сілкін Олексій Андрійович (далі за текстом «відповідач») виніс постанову серії БАА №149897 про накладення адміністративного стягнення, згідно якої позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 020,00 гривень.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП є необґрунтованим, недоведеним, в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки обов`язок з дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху на підставі договору №601-20 від 16.03.2020р. було покладено на посадових осіб Генпідрядника ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ», оскільки Служба автомобільних доріг в Запорізькій області є розпорядником коштів і не має будь-яких технічних засобів для утримання автомобільних доріг. Просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від БАА №149897 від 07.12.2020 року, провадження по справі закрити.

У судове засідання представник позивача адвокат Ткач Д.М. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на вимогах, викладених у позові наполягає, просить позов задовольнити.

В судове засідання відповідач не з`явився, причини неявки суду не повідомив, завчасно повідомлявся про час, місце та день розгляду справи, про що свідчить наявне в матеріалах повідомлення про вручення поштового відправлення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 288 КпАП України, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Так, судом встановлено, що 07 грудня 2020 року інспектор ВБДР УПП в Запорізької області старший лейтенант поліції Сілкін О.А. виніс постанову серії БАА №149897 про накладення адміністративного стягнення, згідно якої позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 020,00 гривень.

Так, позивачеві, як посадовій особі Служби автомобільних доріг в Запорізькій області, інкримінувалось те, що 22.11.2020р. о 10.50 годині на автошляху М-14 Одеса-Новоазовськ 514км+400 метрів Приморський район, Запорізька область будучи посадовою особою відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо ліквідації ями довжина 4 метри, ширина 1,3 метри, глубина 10см, напливів висотою 30см, а також ожеледиці, чим порушив п.п.1.5. ПДР та п.3.1.1. ДСТУ 3587-97.

Частина 1 ст.140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до ст.14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Як вбачається із долученого до матеріалів позову договору № 601-20 від 16.03.2020 про закупівлю послуг 45230000-8 будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Запорізькій області та штучних споруд на них) обов`язок щодо надання послуг покладено на Генпідрядника, а саме ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ».

Пунктом 11.1. договору передбачено, що цей договір набирає чинності з 16.03.2020 та діє до 31.12.2020, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків.

Пунктом 1.4. договору визначено, що Генпідрядник приймає від Замовника право на експлуатаційне утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Запорізькій області, технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі Замовника, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до п. 1.5. договору на період дії та протягом гарантійного періоду, Генпідрядник відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та норм Глави 82 ЦК України, в повній мірі відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів іншим учасникам дорожнього руху якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причин незадовільного експлуатаційного утримання, допущеного з вини Генпідрядника, а також забезпечує повне майнове відшкодування Замовнику у разі заподіяння збитків користувачами доріг, та/або в процесі використання смуги відведення юридичними чи фізичними особами на мережі автомобільних доріг, якщо такі збитки завдані з вини Генпідрядника.

Перелік мережі автомобільних доріг державного значення загального користування у Запорізькій області, в тому числі і автомобільна дорога Т0805 наведений у Додатку 1 до договору.

З огляду на викладене, обов`язок з дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху на підставі договору № 601-20 від 16.03.2019 було покладено на посадових осіб Генпідрядника ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ», оскільки Служба автомобільних доріг в Запорізькій області є розпорядником коштів і не має будь-яких технічних засобів для утримання автомобільних доріг.

Судом встановлено, що при складані постанови свідки правопорушення не запрошувалися, інших доказів, які підтверджують правомірність накладення адміністративного стягнення відповідачем не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП, зокрема, в постанові потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог статті 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному Законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експертизи, речових доказів, показниках технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото та відеозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 77 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачу по справі надавалась можливість заперечувати, спростовувати доводи позивача, надавати докази своєї незгоди, але він за власним бажанням не скористався своїм процесуальним правом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Дослідивши письмові матеріали, суд вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення БАА №149897 від 07.12.2020 року відносно ОСОБА_1 такою, що постановлена з порушенням КпАП України, оскільки обставини викладені в постанові про адміністративне правопорушення про порушення Правил дорожнього руху України, ЗУ «Про дорожній рух» не підтверджуються жодними іншими доказами, зокрема документами, фото, відео або поясненнями свідків правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначається у пункту п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Зважаючи на той факт що, відповідач не надав доказів правомірності свого рішення, що є його обов`язком відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, будь-який сумнів тлумачиться на користь особи, що притягається до відповідальності, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем передчасно та без повного та всебічного з`ясування усіх обставини справи, вина позивача не підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Так, дані, які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем надано не було.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вищезазначена постанова відповідача підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Сілкіна Олексія Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 149897 від 07.12.2020 року, складену інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Сілкіним Олексієм Андрійовичем за ч.1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 1 020,00 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: А.В. Воробйов