Справа № 520/1392/21
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
16 лютого 2021 р. № 520/1392/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, нанесених державі, -

В С Т А Н О В И В :
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 суму у розмірі 3046,52 грн.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Проте, позивачем в поданій позовній заяві не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України відповідача.

Разом з тим, в позовній заяві позивачем зазначено, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ч. 3 ст. 171 КАС України судом направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова та Харківській області (61058, м. Харків, пр. Незалежності, 5) про надання відомостей про реєстрацію місця проживання фізичної особи ОСОБА_1

15.02.2021 (Вх. №01-26/13756/21) до канцелярії суду надійшла відповідь відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова та Харківської області на вказаний запит, згідно якої відповідач по справі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.

Отже, позовна заява подана з порушенням п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, а саме у ній не зазначено вірне місце проживання чи перебування відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Як вбачається зі змісту позову та доданих доказів, позивачем не надано до суду доказу надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів. Натомість, до матеріалів позовної заяви долучено примірник позовної заяви із додатками для відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України в частині надання до суду доказу надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою - ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року - 2270,00 гривень.

Як вбачається з позовних вимог, предметом позову у даній справі є вимога майнового характеру (скасування постанови про стягнення виконавчого збору на суму 20000,00 грн.), а отже, ставка судового збору за подання даного позову становить 2270,00 грн.

У позовній заяві докази сплати судового збору відсутні.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно надати до суду позовну заяву із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України відповідача та зазначити вірне місце проживання чи перебування відповідача, оригінал документу про плату судового збору у розмірі 2270,00 грн. за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Основ"ян/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA4020661; код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - "*;101; (код платника); судовий збір за позовом (ім`я/назва платника), Харківський окружний адміністративний суд", доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що спір стосується питань реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, з моменту прийняття її на відповідну посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.02.2019 у справі №636/93/14-ц, від 12.12.2018 у справі №804/285/16.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №43 від 06.02.2020 відповідача було звільнено у запас, а також зазначеним наказом, зокрема, визначено провести відрахування вартості обмундирування в сумі 3046,52 грн.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивач до суду з даним позовом звернувся шляхом направлення позовної заяви засобами поштового зв`язку 01.02.2021.

Отже, враховуючи предмет даного спору та обставини проходження відповідачем військової служби, що відповідно до приписів п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України є публічною службою, суд приходить до висновку, що у даному випадку позивач є суб`єктом владних повноважень і спір належить до категорії спорів стосовно прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Разом із позовом позивачем до суду подано клопотання про поновлення строку пред`явлення до суду, в обґрунтування якого вказано, що військова частина НОМЕР_1 вчасно не звернулась до Харківського окружного адміністративного суду у зв`язку з постійним перебуванням в зоні проведення ООС та злагоджені (підтверджуючі документи з вищого штабу не можливо надати у зв`язку з тим, що останні містять гриф таємно) та великим обсягом робіт, частою зміною військовослужбовців в юридичній групі.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню, суд зазначає, що доводи, викладені в останньому, не можуть бути враховані судом як належні, оскільки доказів повного залучення особового складу військової частини НОМЕР_2 до участі у проведенні операції Об`єднаних сил у період з 06.02.2020 по даний час представником позивача до суду надано не було.

Крім того, стосовно доводів позивача щодо великого обсягу роботи та частої зміни військовослужбовців юридичної групи, що стало одним із чинників неможливості своєчасного звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку касаційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, суб`єкти владних повноважень, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 30.04.2020 по справі №440/3092/19.

Жодних доказів, що підтверджують викладені у заяві позивача про поновлення строку звернення до суду доводи та обставини, представником позивача до суду не подано.

Відтак, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданого до суду позивачем клопотання про поновлення строку пред`явлення до суду та, як наслідок, неповажність повідомлених позивачем підстав.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 123 КАС України та з огляду на обставини того, що звернення позивача до суду з даним позовом відбулося після спливу встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України строку для звернення до суду та підстави для поновлення строку, вказані позивачем у клопотанні, визнані судом неповажними, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позову без руху.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 123 КАС України при цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачу необхідно звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, нанесених державі - залишити без руху.

Надати позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду позовної заяви із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України відповідача та зазначенням вірного місця проживання чи перебування відповідача; доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів; оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 2270,00 грн.; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.А. Волошин