Справа № 420/1073/21
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1073/21
У Х В А Л А
15 лютого 2021 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якому він просить:
визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 повного розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, яка встановлена згідно ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з 2012 року по 2020 рік у розмірі - восьми мінімальних пенсій за віком;
зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 невиплачену щорічну разову грошову допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи до 5 травня за 2013 рік, у повному розмірі, а саме - восьми мінімальних пенсій за віком, в зв`язку з її не виплатою, передбаченому частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року;
зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 невиплачену щорічну разову грошову допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи до 5 травня за 2014 рік, у повному розмірі, а саме - восьми мінімальних пенсій за віком, в зв`язку з її не виплатою, передбаченому частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року;
зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи до 5 травня за 2015 рік, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги, в зв`язку з її виплатою у меншому розмірі, ніж передбаченому частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року;
зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи до 5 травня за 2016 рік, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги, в зв`язку з її виплатою у меншому розмірі, ніж передбаченому частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року;
зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи до 5 травня за 2017 рік, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги, в зв`язку з її виплатою у меншому розмірі, ніж передбаченому частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 р.;
зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи до 5 травня за 2018 рік, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги, в зв`язку з її виплатою у меншому розмірі, ніж передбаченому частиною 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року;
зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи до 5 травня за 2019 рік, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги, в зв`язку з її виплатою у меншому розмірі, ніж передбаченому частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року;
зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи до 5 травня за 2020 рік, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги, в зв`язку з її виплатою у меншому розмірі, ніж передбаченому частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року. Ухвалою суду від 01.02.2021 року адміністративний позов залишений без руху, позивачу повідомлено про необхідність усунути, зазначені в ухвалі суду недоліки, у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали, шляхом надання до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з відповідними доказами поважності причин його пропуску.
На виконання ухвали суду від 01.02.2021 року, позивач надав до суду клопотання про поновлення строку звернення з адміністративним позовом.
Так, позивач в клопотанні про поновлення строку звернення з адміністративним позовом, як і в адміністративному позові зазначає, що підставою для звернення до суду з позовом стало винесення Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 у справі 1-247/2018(3393/18) про визнання таким, що не відповідає Конституції України, окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Також позивач зазначає, що Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду в рішенні від 29.09.2020 року у зразковій справі № 440/2722/20 констатовано, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 у справі 1-247/2018(3393/18), стаття 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" мала застосовуватись у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 р.
Таким чином, на думку позивача, рішенням Верховного Суду було визначено, якими нормами законодавства повинен керуватися уповноважений державний орган для визначення розміру одноразової грошової допомоги до 05.05.2020 р.
Навіть за таких обставин застосування ст. 13 Закону було під питанням, так як рішення у зразковій справі № 440/2722/20 було оскаржене Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області до Великої Палати Верховного Суду. І тільки з прийняттям 13.01.2021 р. рішення Великої Палати, яким скаргу залишено без задоволення, а рішення у зразковій справі № 440/2722/20 без змін, було остаточно реалізовано принцип правової визначеності при встановленні грошової допомоги до 05.05.2020 року у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком шляхом застосування ст. 13 Закону.
Одразу після отримання відповіді на запити про відмову у здійсненні відповідних нарахувань та виплат, у строк, що не перевищує місяця, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Викладене, на думку позивача, свідчить про поважність причин пропуску звернення до суду з позовом у даній справі, оскільки пропуск строку звернення до суду за захистом своїх прав обумовлений саме юридичною невизначеністю та суперечливістю національного законодавства України, яка існувала у питанні щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни до 5 травня.
Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч.2 та ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).
Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).
Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. У випадку якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде уже способом реалізації права на судовий захист. Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист, зокрема, - статтями 55 та 124.
Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд, у випадку, визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.
Суд також виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації прав громадян на соціальних захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).
Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.
Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, якщо інше прямо не передбачено законом.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17(2-а/201/304/2017).
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом у січні 2021 року та оскаржує бездіяльність відповідача щодо невиплати йому грошової допомоги до 5 травня за 2012-2020 роки у розмірі, передбаченому ст.12 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту».
Суд зазначає, що спірна виплата є регулярною та виплачується один раз на рік, тому про порушення своїх прав позивач міг дізнатись у квітні-травні кожного року при отриманні щорічної допомоги до 5 травня, починаючи з 2012 року.
Відтак, посилання позивача на триваючий характер бездіяльності відповідача щодо невиплати разової допомоги до 5 травня за 2012-2020 року у тому розмірі, який, на думку позивача, мав бути йому нарахований та на юридичну невизначеність спірних правовідносин є необґрунтованими.
З огляду на викладене, суд зазначає, що на дані спірні правовідносини поширюються вимоги щодо шестимісячного строку для звернення до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо недоплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня за період 2012-2020 року та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату такої допомоги.
Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного суду від 18.11.2020 року у справі № 380/5202/20.
Згідно з ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Враховуючи зазначене, позивачем пропущено строки звернення до суду з даним адміністративним позовом, а зазначені позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не є поважними.
Відповідно до ч.2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, суд повертає адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 повного розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, яка встановлена згідно ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з 2012 року по 2019 рік у розмірі - восьми мінімальних пенсій за віком та зобов`язання нарахувати та виплатити невиплачену щорічну разову грошову допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи до 5 травня за період з 2013 по 2014 роки та недоплачену щорічну разову грошову допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи до 5 травня за період з 2015 по 2019 роки.
Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 256, 295 КАС України суддя
У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 повного розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, яка встановлена згідно ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з 2012 року по 2019 рік у розмірі - восьми мінімальних пенсій за віком та зобов`язання нарахувати та виплатити невиплачену щорічну разову грошову допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи до 5 травня за період з 2013 по 2014 роки та недоплачену щорічну разову грошову допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи до 5 травня за період з 2015 по 2019 роки повернути позивачеві.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст.293-295 КАС України.

Суддя П.П. Марин