Справа № 400/1461/20
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

15 лютого 2021 р. м. ОдесаСправа № 400/1461/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Стас Л.В.

судді - Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі заяву Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 400/1461/20 за апеляційною скаргою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про визнання протиправними та скасування припису і постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, в якому просила: визнати протиправною та скасувати постанову від 23.03.2020 року № 02-240/22.02-12 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою її визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 189180 грн.; визнати протиправним та скасувати припис від 10.03.2020 року № 26 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 року позов задоволено у повному обсязі.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради задоволено, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року скасовано, прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про визнання протиправними та скасування припису і постанови.

15.01.2021 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ФОП ОСОБА_1 на користь Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради судовий збір у розмірі 5990,70 грн.

Розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 252 КАС України, враховуючи, що постанова апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги була ухвалена в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, підставою для ухвалення додаткового судового рішення за правилами п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України є не вирішення судом питання про судові витрати при прийнятті рішення у справі.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

В свою чергу, порядок здійснення розподілу судових витрат визначається ст. 139 КАС України.

Так, згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 6 статті 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, оскільки вимогами ст. 139 КАС України не передбачено здійснення відшкодування судових витрат зі сплати судового збору суб`єкту владних повноважень, у суду апеляційної інстанції при ухваленні нового судового у даній справі були відсутні підстави для стягнення на користь Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги, а тому, відповідно відсутні підстави для задоволення поданої заяви та ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 241, 243, 248, 252, 321, 325, 328, 329 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 400/1461/20 за апеляційною скаргою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про визнання протиправними та скасування припису і постанови - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 15.02.2021 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька