Справа № 280/5141/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 січня 2021 року о/об 11 год. 51 хв.Справа № 280/5141/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Запорізький оліяжиркомбінат» (69014, м. Запоріжжя, вул. Харчова, 3, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

за участі представників сторін:

від позивача - Шабовта О.В.

(діє на підставі довіреності б/н від 04.05.2020 року)

від позивача - Муравйова Т.В.

(діє на підставі довіреності б/н від 04.05.2020)

від відповідача - Карленко Н.Т.

(особа посвідчується службовим посвідченням РЕ № 000105 )

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Запорізький оліяжиркомбінат» (далі - позивач або ЗОЖК) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд визнати:

- визнати протиправними та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення - рішення № від 14 вересня 2018 року (форма «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 1114777 грн. (в тому числі за податковими зобов`язаннями - 1114777 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 0 грн.);

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення - рішення № від 14 вересня 2018 року (форма «П») про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 14320351 грн.;

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення - рішення № від 14 вересня 2018 року (форма «В4») про зменшення суми від`ємного значення суми ПДВ за грудень 2017 року на 99177 грн.

10 грудня 2018 року ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 19 грудня 2018 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Головним управлінням ДФС у Запорізькій області проведено документальну планову виїзну перевірку ПрАТ «ЗОЖК» щодо дотримання норм податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, валютного законодавства - за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, про що складено Акт №393/08-01-14-01/00373847 від 10 липня 2018 року. Не погодившись з висновками Акту перевірки, позивач надав відповідачу заперечення на Акт перевірки за вих.№353/1 від 10 липня 2018 року, та отримав на них відповідь №29260/10/08-01-14-01-08 від 11 вересня 2018 року. З питань, що були викладені у запереченнях на Акт перевірки, відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку, про що складений Акт №526/08-01-14-01/00373847 від 07 вересня 2018 року. Так, 19 вересня 2018 року ПрАТ «ЗОЖК» отримало засобами поштового зв`язку податкові повідомлення-рішення: № від 14 вересня 2018 року (форма «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 1114777,00 грн. (в т.ч. за податковим зобов`язаннями - 1114777,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 0 грн.) внаслідок порушення пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755; № від 14 вересня 2018 року (форма «П») про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 14320351,00 грн. за звітним період «5» внаслідок порушення пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України; № від 14 вересня 2018 року (форма «В4») про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за грудень 2017 року на 99177,00 грн. (від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) внаслідок порушення підпунктів 14.1.36, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 189.1 статті 189, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України. Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, однак рішенням Державної фіскальної служби України № 37742/6/99-99-11-01-01-25 від 21 листопада 2018 року скаргу задоволено частково та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 14 вересня 2018 року № в частині зайво нарахованих штрафних санкцій на суму 234,81 грн.; скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 14 вересня 2018 року № в частині збільшення грошового зобов`язання з військового збору на суму 39,16 грн., нарахованих штрафних санкцій - на 47,33 грн., а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від14 вересня 2018 року №, №, № залишено без змін. Позивач, вважаючи, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню повністю, звернувся до суду з адміністративним позовом.

В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені вимоги та просили суд їх задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання на 22 січня 2019 року.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 17 січня 2019 року надав до суду відзив проти адміністративного позову (вх.№2120), в якому зазначає, що ПрАТ «ЗОЖК не відображено у складі інших операційних доходів суму 495901,00 грн., в тому числі за 2015 рік в сумі 70935,00 грн., за 1 квартал 2016 року в сумі 11250,00 грн., за Півріччя 2016 року в сумі 18283,00 грн., за Три квартали 2016 року в сумі 424966,00 грн., за 2016 рік в сумі 424966,00 грн. по операціях з формування активів - товару/послуг з джерела невідомого походження з його легалізацією за рахунок використання документів, отриманих від TOB «АДДЕНУМ» (), TOB «ГАЗ-ЕКОСИСТЕМА» (), TOB «ОЛЬВІПРОМТОРГ» (), TOB ТК «КИЇВСЬКА БРАМА» (), TOB «КРЕДО-ВІСТ-ПЛЮС» (), TOB «СОФІЛАЙТ» (), що вплинуло на правильність визначення фінансового результату. Вказує на те, що позивачем завищено витрати поточного періоду на вартість проведених ремонтів, модернізації, реконструкції, поліпшення та технічного обслуговування основних засобів, які виконані підрядними організаціями та на вартість запасних частин, використаних на проведення ремонтів, які виконані власними силами, в результаті чого занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності на загальну суму 10185835,00 грн., у тому числі за 2015 рік у сумі 10185835,00 грн. та завищено фінансовий результат до оподаткування (збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року всього у сумі 9831819,00 грн., у тому числі за 1 квартал 2016 року в сумі 1886195,00 грн., за півріччя 2016 року в сумі 2574715,00 грн., за три квартали 2016 року в сумі 9831819,00 грн., за 2016 рік в сумі 9831819,00 грн. Також зазначає, що ПрАТ «ЗОЖК» завищено податковий кредит по взаємовідносинам вищезазначеними контрагентами у загальній сумі ПДВ 98868,00 грн., у т.ч. по періодах: у січні 2015 на суму 469,00 грн., у березні 2015 на суму 466,00 грн., у квітні 2015 на суму 572,00 грн., у травні 2015 на суму 1884,00 грн., у червні 2015 на суму 3186,00 грн., у липні 2015 на суму 2610,00 грн., у серпні 2015 на суму 750,00 грн., у вересні 2015 на суму 1503,00 грн., у жовтні 2015 на суму 625,00 грн., у листопаді 2015 на суму 625,00 грн., у грудні 2015 на суму 1495,00 грн., у січні 2016 на суму 801,00 грн., у лютому 2016 на суму 534,00 грн., у березні 2016 на суму 914,00 грн., у квітні 2016 на суму 1098,00 грн., у травні 2016 на суму 309,00 грн., у липні 2016 на суму 33141,00 грн., у серпні 2016 на суму 48195,00 грн.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Також, 22 січня 2019 року до суду від відповідача надійшли пояснення проти адміністративного позову (вх.№2750), в яких зазначено, що ПрАТ «ЗОЖК» завищено витрати поточного періоду на вартість проведених ремонтів, модернізації, реконструкції, поліпшення та технічного обслуговування основних засобів, які виконані підрядними організаціями та на вартість запасних частин, використаних на проведення ремонтів, які виконані власними силами, в результаті чого занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності на загальну суму 10185835,00 грн., у тому числі за 2015 рік у сумі 10185835,00 грн. та завищено фінансовий результат до оподаткування (збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року всього у сумі 9831819,00 грн., у тому числі за 1 квартал 2016 року в сумі 1886195,00 грн., за півріччя 2016 року в сумі 2574715,00 грн., за три квартали 2016 року в сумі 9831819,00 грн., за 2016 рік в сумі 9831819,00 грн.

У підготовчому судовому засіданні 22 січня 2019 року відкладено підготовче засідання до 13 лютого 2019 року.

Ухвалою суду від 13 лютого 2019 року зупинено провадження у справі №280/5141/18 до 13 березня 2019 року. Призначено наступне підготовче судове засідання на 13 березня 2019 року.

Ухвалою суду від 13 березня 2019 року поновлено провадження у справі №280/5141/18. Розгляд справи продовжено з 13 березня 2019 року.

Ухвалою суду від 13 березня 2019 у справі №280/5141/18 призначено судову економічну експертизу, позовом Приватного акціонерного товариства «Запорізький оліяжиркомбінат» до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень. Проведення судово-економічної експертизи доручено Дніпропетровському науково- дослідному інституту судових експертиз та провадження у справі зупинено до закінчення судової економічної експертизи.

12 квітня 2020 року супровідним листом № 280/5141/18/15443/19 справу направлено до Дніпропетровський науково - дослідний інститут судових експертиз для проведення судово-економічної експертизи.

31 березня 2020 року на адресу суду з експертної станови надійшов висновок експерта та адміністративна справа №280/5141/18.

Ухвалою суду від 10 квітня 2020 року поновлено провадження у адміністративній справі №280/5141/18. Призначено підготовче судове засідання на 05 травня 2020 року.

Ухвалою суду від 05 травня 2020 року зупинено провадження у справі №280/5141/18 до 16 червня 2020 року. Призначено підготовче судове засідання на 16 червня 2020 року.

Ухвалою суду від 16 червня 2020 року поновлено провадження у справі №280/5141/18. Розгляд справи продовжено з 16 червня 2020 року.

Ухвалою суду від 16 червня 2020 року зупинено провадження у справі №280/5141/18 до 18 серпня 2020 року. Призначено підготовче судове засідання на 18 серпня 2020 року.

Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року поновлено провадження у справі №280/5141/18. Розгляд справи продовжено з 18 серпня 2020 року.

Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року зупинено провадження у справі №280/5141/18 до 22 вересня 2020 року. Призначено підготовче судове засідання на 22 вересня 2020 року.

Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року поновлено провадження у справі №280/5141/18. Розгляд справи продовжено з 22 вересня 2020 року.

Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року зупинено провадження у справі №280/5141/18 до 27 жовтня 2020 року. Призначено підготовче судове засідання на 27 жовтня 2020 року.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2020 року поновлено провадження у справі №280/5141/18. Розгляд справи продовжено з 27 жовтня 2020 року.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2020 року замінено відповідача у справі №280/5141/18 Головне управління ДФС у Запорізькій області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166, ).

Ухвалою суду від 27 жовтня 2020 року зупинено провадження у справі №280/5141/18 до 09 листопада 2020 року. Призначено підготовче судове засідання на 09 листопада 2020 року.

09 листопада 2020 року протокольною ухвалою суду за згодою учасників судового процесу підготовче засідання закрито, а розгляд справи по суті призначено на 07 грудня 2020 року.

Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року зупинено провадження у справі №280/5141/18 до 25 січня 2021 року. Призначено судове засідання на 25 січня 2021 року.

Ухвалою суду від 25 січня 2021 року поновлено провадження у справі №280/5141/18. Розгляд справи продовжено з 25 січня 2021 року.

У судовому засіданні 25 січня 2021, на підставі статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ПрАТ «Оліяжиркомбінат» зареєстроване в якості юридичної особи 19 травня 1994 року (дата запису: 03 листопада 2004 року; номер запису: 0001542). Основними видами діяльності є: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів (основний); 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 56.29 Постачання інших готових страв; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

На підставі направлень від 18 травня 2018 року №1058, 1059, 1060, від 22 травня 2018 року №1078, від 31 травня 2018 року №1116, №1198 посадовими особами Головного управління ДФС у Запорізькій області, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, пунктів 77.1, 77.4 статті 77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік, на підставі наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 10 травня 2018 року №1354, проведена планова виїзна документальна перевірка ПрАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, валютного законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

Перевірка проводилась з 21 травня 2018 року по 18 червня 2018 року. Термін проведення перевірки продовжувався з 19 червня 2018 року по 03 липня 2018 року на підставі наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 15 червня 2018 року №1902.

За результатами перевірки складено Акт перевірки №393/08-01-14-01/00373847 від 10 липня 2018 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ЗОЖК» (), податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, валютного - за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року».

У висновках перевірки зазначено, що ПрАТ «ЗОЖК» порушено:

- пункт 44.1 статті 44, підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункт 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 5302499,00 грн., у тому числі за 2015 рік в сумі 5302499,00 грн.;

- пункт 44.1 статті 44, підпункт 134.1.1 пункт 134.1 статті 134, пункт 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 25942573,00 грн., в тому числі за 1 квартал 2016 року в сумі 4562259,00 грн., за півріччя 2016 року в сумі 4889061,00 грн., за три квартали 2016 року в сумі 5710966,00 грн., за 2016 рік в сумі 25942573,00 грн., за 1 квартал 2017 року в сумі 25942573,00 грн., за півріччя 2017 року в сумі 25942573,00 грн., за три квартали 2017 року в сумі 25942573,00 грн., за 2017 рік в сумі 28575489,00 грн.;

- підпункти 14.1.36, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункти 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункти 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення ПДВ за грудень 2017 року на 714725,00 грн. та заниження податку на додану вартість за квітень 2017 року на суму 442296,00 грн.;

- пункти 1.2, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4 «Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку» (форма №1ДФ) за 3 квартал 2015 року подання з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, що призвели до зміни платника податку;

- підпункти 168.1.1, 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасно сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб при нарахуванні (виплаті) доходів у вигляді заробітної плати у періоді з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року у розмірі 172928,00 грн.;

- підпункти 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, а саме: занижено податок на доходи фізичних осіб в результаті виплати доходів з ознакою 126 «Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо» у розмірі 7805,88 грн., в т.ч. у 2015 році в розмірі 3709,44 грн., у 2016 році в розмірі 4096,44 грн.;

- підпункти 168.1.1, 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасно сплачено до бюджету військовий збір при нарахуванні (виплаті) доходів у вигляді заробітної плати у періоді з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року у розмірі 13398,25 грн.

Також, у акті міститься примітка: «Акт планової виїзної документальної перевірки ПрАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» №393/08-01-14-01/00373847 від 10 липня 2018 року неможливо вручити посадовим особам ПрАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» голові правління Андрієвському О.В. та головному бухгалтеру Сидоренко Г.М. з причини відсутності їх за юридичною адресою підприємства: м. Запоріжжя, вул. Харчова, буд. 3. У зв`язку з чим складено акт №886/08-01-14-08/00373847 від 10 липня 2018 року про неможливість вручення та підписання акту перевірки №393/08-01-14-01/00373847 від 10 липня 2018 року. Відповідно до пункту 86.3 статті 86 Податкового кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010 року (із змінами та доповненнями) акт планової виїзної документальної перевірки ПрАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» №393/08-01-14-01/00373847 від 10 липня 2018 року надсилається поштою рекомендованим листом з повідомлення про вручення».

ТОВ «ЗОЖК» 20 липня 2018 року за вих.№353/1 подало до Головного управління ДФС у Запорізькій області заперечення до акту документальної планової виїзної перевірки.

Листом-відповіддю Головного управління ДФС у Запорізькій області №29260/10/08-01-14-01-08 від 11 вересня 2018 року заперечення ПрАТ «ЗОЖК» задоволено частково.

На підставі направлень від 10 серпня 2018 року №1848, 1849, 1850 посадовими особами Головного управління ДФС у Запорізькій області, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, пунктів 77.1, 77.4 статті 77 Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 26 липня 2018 року №2529, проведена позапланова виїзна документальна перевірка ПрАТ «ЗОЖК» з питань, що викладені у запереченнях (вих.№353/1 від 20 липня 2018 року) на акт перевірки від 10 липня 2018 року №393/08-01-14-01/00373847, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року.

Перевіркою встановлено наступні порушення ПрАТ «ЗОЖК»:

- пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1114777,00 грн., у тому числі за 2015 рік в сумі 1114777,00 грн.;

- пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 14320351,00 грн., в тому числі за 2015 рік в сумі 4063566,00 грн., за 1 квартал 2016 року в сумі 5961010,00 грн., за півріччя 2016 року в сумі 6656563,00 грн., за три квартали 2016 року в сумі 14320351,00 грн., за 2016 рік в сумі 14320351,00 грн., за 1 квартал 2017 року в сумі 14320351,00 грн., за півріччя 2017 року в сумі 14320351,00 грн., за три квартали 2017 року в сумі 14320351,00 грн., за 2017 рік в сумі 14320351,00 грн.;

- підпунктів 14.1.36, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення ПДВ за грудень 2017 року на 98868,00 грн;

- пунктів 1.2, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4 «Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку» (форма №1ДФ) за 3 квартал 2015 року подання з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, що призвели до зміни платника податку;

- підпунктів 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту «г» підпункту 164.2.17 пункту 164.2, пункту 164.5 статті 164, пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, а саме: занижено податок на доходи фізичних осіб в результаті виплати доходів за ознакою 126 «Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо» у розмірі 3011,38 грн., в т.ч. у 2015 році в розмірі 2089,87 грн., у 2016 році в розмірі 921,51 грн.;

- підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту «г» підпункту 164.2.17 пункту 164.2, пункту 164.5 статті 164, пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, а саме: занижено військовий збір в результаті виплати доходів за ознакою 126 «Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо» у розмірі 285,78 грн., в т.ч. у 2015 році в розмірі 208,99 грн., у 2016 році в розмірі 76,79 грн.

19 вересня 2018 року ПрАТ «ЗОЖК» отримало засобами поштового зв`язку податкові повідомлення-рішення:

- № від 14 вересня 2018 року (форма «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 1114777,00 грн. (в т.ч. за податковим зобов`язаннями - 1114777,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 0 грн.) внаслідок порушення пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755;

- № від 14 вересня 2018 року (форма «П») про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 14320351,00 грн. за звітним період «5» внаслідок порушення пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України;

- № від 14 вересня 2018 року (форма «В4») про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за грудень 2017 року на 99177,00 грн. (від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) внаслідок порушення підпунктів 14.1.36, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 189.1 статті 189, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України.

Позивач 28 вересня 2018 року оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, направивши за вих.№452/7 до Державної фіскальної служби України скаргу на податкові повідомлення-рішення, прийняті за результатами документальної планової (позапланової) виїзної перевірки.

Рішенням Державної фіскальної служби України № 37742/6/99-99-11-01-01-25 від 21 листопада 2018 року скаргу задоволено частково та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 14 вересня 2018 року № в частині зайво нарахованих штрафних санкцій на суму 234,81 грн.; скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 14 вересня 2018 року № в частині збільшення грошового зобов`язання з військового збору на суму 39,16 грн., нарахованих штрафних санкцій - на 47,33 грн., а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від14 вересня 2018 року №, №, № залишено без змін.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Положеннями частини 44.1, 44.2 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходного звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (в редакції Податкового кодексу станом на грудень 2017 року) об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України (тут і в подальшому в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

ПК України надає визначення розумної економічної причини (ділової мети), як причини, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (підпункт 14.1.231 пункту 14.1 статті 14).

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 лютого 1999 року №996-XIV (зі змінами) (далі - Закон №996-XIV ) визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з абзацом першим пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Отже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування показників податкової звітності, зокрема, податкового кредиту, від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду та суми бюджетного відшкодування, наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Так, контролюючий орган у Акті перевірки щодо контрагентів позивача робить наступні висновки:

- щодо взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Адденум», контролюючий орган зазначає, що ТОВ "Адденум" () здійснено нереальні господарські операцій на адресу ПрАТ «ЗОЖК», у зв`язку із відсутністю необхідних умов для здійснення господарської діяльності та постачання товарів (відсутність в ланцюгу постачання формування податкового кредиту та іншої інформації) від постачальників, яке лише здійснювало документальне оформлення на ПрАТ "ЗОЖК". Вказує, що надані до перевірки документи, складені з порушенням принципу бухгалтерського обліку та фінансової звітності - привалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми. На підставі зазначеного робить висновок, що ТОВ "Адденум" () не могло фактично здійснити господарські операції на користь ПрАТ "ЗОЖК", що вказує на формування ПрАТ "ЗОЖК" активу за рахунок надходження активів - товару з джерела невідомого походження, що вказує на безоплатне їх отримання.

- щодо взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Ольвіпромторг», контролюючий орган зазначає, що відбулося формування активу за рахунок надходження товарів (сировина для виробництва лаків) з джерела невідомого походження (або з такого, що не відповідає документально оформленому), з його легалізацією за рахунок використання документів ТОВ "Ольвіпромторг", що фактично не міг і не здійснював постачання з оплатою на користь ТОВ "Ольвіпромторг". Доведення нереальності оформленої операції з певними «контрагентами» свідчить про неправомірність відображення зобов`язань перед ним за кредитом рахунку 63 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та порушення пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року №20. Оплата за нереальною операцією з придбання (купівлі) не може вплинути на визнання витрат згідно (1.6 П(С)БО 16 "Витрати", оскільки валюта балансу залишається незмінною (на одну й ту ж суму зменшується показник 1165 та збільшується 1155 "Балансу" підприємства), тобто не відбувається зменшення активів, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства. З вищеназваного вбачається здійснення ТОВ "Ольвіпромторг" () нереальних господарських операцій на адресу ПрАТ "ЗОЖК", у зв`язку із відсутністю необхідних умов для здійснення господарської діяльності та постачання товарів від постачальників, яке лише здійснювало документальне оформлення на ПрАТ "ЗОЖК". Таким чином, надані до перевірки документи, складені з порушенням принципу бухгалтерського обліку та фінансової звітності - привалювання сутності над формою, операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (абзац 8 ст. 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-XIV (із змінами та доповненнями). Вказує, що ТОВ «Ольвіпромторг» () не могло фактично здійснити господарські операції на користь ПрАТ "ЗОЖК", що вказує на формування ПрАТ "ЗОЖК" активу за рахунок надходження активів - товару з джерела невідомого походження, що вказує на безоплатне їх отримання;

- щодо взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ ТК «Київська Брама», контролюючий орган зазначає, що доведення нереальності оформленої операції з певними «контрагентами» свідчить про правомірність відображення зобов`язань перед ним за кредитом рахунку «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та порушення п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року. Оплата за нереальною операцією з придбання (купівлі) не може вплинути на визнання витрат згідно п.6 П(С)БО 16 "Витрати", оскільки валюта балансу залишається незмінною (на одну й туж суму зменшується показник 1165 та збільшується 1155 "Балансу" підприємства), тобто не відбувається зменшення активів, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства. З вищенаведеного вбачається здійснення ТОВ "ТК "Київська Брама" () нереальних господарських операцій на адресу ПрАТ "ЗОЖК", у зв`язку із відсутністю необхідних умов для здійснення господарської діяльності та постачання товарів (відсутність в ланцюгу постачання формування податкового кредиту та іншої інформації, по ТОВ "ТК "Київська Брама") від постачальників, яке лише здійснювало документальне оформлення на ПрАТ "ЗОЖК". Таким чином, надані до перевірки документи, складені з порушенням принципу бухгалтерського обліку та фінансової звітності привалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми. Вказує, що зазначене вище свідчить про те, що ТОВ "ТК "Київська Брама" не могло фактично здійснити господарські операції на користь ПрАТ "ЗОЖК", що вказує на формування ПрАТ "ЗОЖК" активу за рахунок надходження активів - товару з джерела невідомого походження, що вказує на безоплатне їх отримання;

- щодо взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Кредо-Віст-плюс», контролюючий орган зазначає, що оплата за нереальною операцією з придбання (купівлі) не може вплинути на визнання витрат згідно п.6 П(С)БО 16 "Витрати", оскільки валюта балансу залишається незмінною (на одну й ту ж суму зменшується показник 1165 та збільшується 1155 «Балансу» підприємства), тобто не відбувається зменшення активів, шо призводить до зменшення власного капіталу підприємства. З вищенаведеного вбачається здійснення ТОВ "Кредо-Віст-плюс" () нереальних господарських операцій на адресу ПрАТ "ЗОЖК", у зв`язку із відсутністю необхідних умов для здійснення господарської діяльності та постачання товарів (відсутність в ланцюгу постачання формування податкового кредиту та іншої інформації по ТОВ "Кредо-Віст-плюс") від постачальників, яке лише здійснювало документальне оформлення на ПрАТ "ЗОЖК". Таким чином, надані до перевірки документи, складені з порушенням принципу бухгалтерського обліку та фінансової звітності - привалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми. Враховуючи викладене, ТОВ "Кредо-Віст-плюс" () не могло фактично здійснити господарські операції на користь ПрАТ "ЗОЖК", що вказує на формування ПрАТ "ЗОЖК" активу за рахунок надходження активів - товару з джерела невідомого походження, що вказує на безоплатне їх отримання;

- щодо взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ "Софілайт", контролюючий орган зазначає, що згідно баз даних Державної фіскальної служби України, зокрема, ІС "ПОДАТКОВИЙ БЛОК", Архіву електронної звітності, Єдиного реєстру податкових накладних» ВЕБ-САЙТ ГУ ДФС України та інші бази даних Державної фіскальної служби встановлена відсутність придбання товарів (робіт та послуг), що були реалізовані підприємством ТОВ "Софілайт" на адресу ПрАТ «ЗОЖК». Також, відсутня інформація, щодо зберігання даного товару. Відсутня інформація щодо транспортування вищезазначеного товару від постачальників до ТОВ "Софілайт", яким чином здійснювалось навантаження-розвантаження не відомо. Встановлено лише те, що в періоді який аналізується відсутні операції з оренди транспортного засобу абр використання послуг з перевезення. Проведеним аналізом діяльності ТОВ ''Софілайт" по операціях з контрагентами постачальниками встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу - маніпулювання товарними позиціями та обсягом, в силу не підтвердження проведених операцій ТОВ "Софілайт" (через відсутність СГ за юридичною/фактичною адресою, не наданням відповіді на запити, через відсутність необхідної кількості кваліфікованого персоналу, складських приміщень, власного чи орендованого нерухомого майна, транспортних засобів тощо). Враховуючи вищезазначене, шляхом викривлення показників податкової звітності та їх маніпулюванням при складанні декларацій з податку на прибуток та ПДВ, додатку №5 до декларації з ПДВ, встановлено штучне формування витрат та податкового кредиту з ПДВ для суб`єктів господарювання - покупців, походження, рух, а також кількість та якість товарів відслідкувати неможливо. Також, у ТОВ "Софілайт" відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій відсутня інформація щодо зберігання, перевезення (навантаження, розвантаження) або виробництва вищезазначених товарів, його фізичні і хімічні властивості, яка передбачає наявність основних засобів, необхідних для такої операції, наприклад, складських приміщень, необхідних виробничих потужностей та/або транспорту, зокрема, вантажного та іншого спеціального призначення, обсяги фізичного руху товару в обмежені проміжки часу.

Досліджуючи матеріали справи, а також Акт перевірки суд вважає за необхідне зазначити про те, що згідно пункту 36.5 статті 36 Податкового кодексу України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.

При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Окрім того порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.

Суд також зауважує, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

Вказані правові позиції викладені у постановах Верховного суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/11879/13-а, від 08 травня 2018 року у справі № 815/3526/17 та від 23 травня 2018 року у справі №804/2551/13-а.

Неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб`єкта господарювання за неправомірні дії іншого підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, в пункті 7.1 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: «...Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Вищенаведений висновок Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії», пунктом 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом по ланцюгу постачання.

Таким чином, відповідачем не доведено порушення Приватного акціонерного товариства «Запорізький оліяжиркомбінат» податкового законодавства у взаємовідносинах з ТОВ «Адденум», ТОВ «Ольвіпромторг», ТОВ ТК «Київська Брама», ТОВ «Кредо-Віст-плюс».

Суд зазначає, що висновки контролюючого органу базуються крім іншого, на податковій інформації, сформованій за результатами аналізу відомостей, отриманих з відкритих джерел, при цьому контролюючим органом не здійснено ґрунтовного аналізу сутності та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Як слідує із висновку Верховного Суду (постанова від 20 березня 2018 року у справі №804/939/16, адміністративне провадження №К/9901/376/17) податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Отже, податкове законодавство України не ставить право платника податку на формування показників податкової звідності, у тому числі і податкового кредиту з податку на додану вартість, в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, тощо. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, не подав податкову звітність або припустився інших порушень при здійсненні господарської діяльності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Разом з тим, відповідач посилається на протокол допиту від 16 лютого 2017 року в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000013 від 13 січня 2017 року.

Необхідно зазначити, що протокол допиту, отриманий на стадії досудового слідства, може бути визначений як доказ лише в разі його відображення під час розгляду кримінальної справи в суді. Факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є безперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентом.

Слід наголосити, що наявність протоколу допиту та сам факт заперечення такої участі у господарській діяльності не може бути безперечним свідченням безтоварності спірної операції.

Отже, до винесення вироку суду в рамках кримінального провадження, протокол допиту свідка, не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06 листопада 2018 року по справі №822/551/18, від 08 серпня 2018 року по справі №820/4428/17 від 26 червня 2018 року по справі №808/2360/17.

Також суд не приймає до уваги посилання податкового органу в Акті перевірці на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі №335/3047/18 (провадження № 1-кс/ЗЗ5/2142/2018) від 29 березня 2018 року, оскільки цією ухвалою вирішується питання про доступ до речей юридичних осіб, включаючи й речей контрагентів позивача.

Судовим рішенням, не встановлювалось питання та не здійснювалося дослідження господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Адденум», ТОВ «Ольвіпромторг», ТОВ ТК «Київська Брама», ТОВ «Кредо-Віст-плюс».

Судом при розгляді справи досліджено:

- Договір поставки №194 від 08 травня 2015 року укладений позивачем з ТОВ «Софітлайт»;

- Додаток №1 до договору поставки №194 від 08 травня 2015 року;

- Специфікацію №2 від 12 червня 2015 року до договору поставки №194 від 08 травня 2015 року;

- Специфікацію №3 від 16 червня 2015 року до договору поставки №194 від 08 травня 2015 року;

- Специфікацію №4 від 17 серпня 2015 року до договору поставки №194 від 08 травня 2015 року;

- Специфікацію №5 від 07 грудня 2015 року до договору поставки №194 від 08 травня 2015 року;

- Договір поставки №227 від 30 травня 2015 року між позивачем та ТОВ «Ольвіпромторг»;

- Специфікацію №1 від 30 травня 2015 року до договору поставки №227 від 30 травня 2015 року;

- платіжні доручення а.с. 3-34 т.4;

- видаткові накладні а.с. 35-60 т. 4;

- податкові накладні а.с. 61-128 т.4;

- технічні висновки стосовно спрямованості виконаних підрядними організаціями робіт з ОЗ збільшення майбутніх економічних вигід а.с. 129-234 т.4;

- Акти списання товарно-матеріальних цінностей а.с.1-208 т.5;

- Акти приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих обєктів а.с. 1-235 т. 6;

- Довідка про вартість виконаних ремонтних робіт і витрат а.с. 1-252 т. 7, а.с.1-142 т.8.

Суд зазначає, що Правила обліку об`єктів основних засобів регулюють норми Положення (стандарту) бухгалтерського обліку П(С)Б0 7 «Основні засоби» (далі - П(С)БО 7), Методичними рекомендаціями з бухгалтерського обліку основних засобів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 30 вересня 2003 року № 561 (далі - Методрекомендації № 561) та МСБ0 16 «Основні засоби».

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затверджених Наказом Мінфіну від 30 листопада 1999 року № 291 в редакції від 18 червня 2015 року, Рахунок 10 "Основні засоби" призначено для обліку й узагальнення інформації про наявність та рух власних або отриманих на умовах фінансової оренди об`єктів і орендованих цілісних майнових комплексів, які віднесені до складу основних засобів, а також об`єктів інвестиційної нерухомості.

До основних засобів належать матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів і послуг, надання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

Суд зазначає, що бухгалтерський облік витрат на ремонти/поліпшення основних фондів залежить від того, на що спрямовані ремонтні заходи: на підтримку об`єкта в робочому стані або поліпшення, тобто збільшення майбутніх економічних вигод від використання об`єкта. При капітальному ремонті збільшується первісна вартість об`єкта на суму витрат, пов`язаних із його поліпшенням. Витрати на поліпшення основних засобів (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо) накопичуються на відповідному субрахунку рахунку 15 «Капітальні інвестиції» і після завершення ремонтів включаються до первісної вартості основних засобів (відображаються за дебетом відповідних субрахунків рахунку 10 «Основні засоби» з кредитом субрахунку 152). Підставою для відображення ремонтів у бухгалтерському обліку є Акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів (ф. 03-2). Інформація про проведений капітальний ремонт вноситься до Інвентарної картки обліку основних засобів. Вона містить коротку характеристику об`єкта основного засобу, якісні показники, не наведені у технічній документації, дані про пристосування і приладдя, що належать до об`єкта. Її оформлюють після введення об`єкту в експлуатацію. Інвентарна картка обліку основних засобів відносяться до регістрів аналітичного обліку, систематизує інформацію про всі операції, що стосуються цього об`єкту. Для відображення змін в картці передбачений спеціальний розділ: «Зміни у вартості об`єкта». Цей розділ - окрема таблиця. У ній відображаються операції (дата і зміст), які приводять до змін.

У відповідності до пункту 15 П(С)БО 7 "Основні засоби» витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані (проведення технічного огляду, нагляду, обслуговування, ремонту тощо) та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, включаються до складу витрат.

Тобто, досліджуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що у позивача наявні Технічні висновки стосовно спрямованості виконаних підрядними організаціями робіт з ОЗ на збільшення майбутніх економічних вигід, які підписані комісією у складі голови комісії директора по виробництву та трьох членів постійно діючої комісії: технічного директора, заступника головного бухгалтера, начальника служби економіки, та затверджені Головою правління ПрАТ «ЗОЖК».

У Технічних висновках постійно-діючої комісії, шо надані на дослідження зазначено назви об`єктів з інвентарними номерами, виконавців, документи, змісти робіт, вартість, інформація висновку комісії за результатів розгляду первинних документів щодо збільшення майбутніх економічних вигід та відображенню в бухгалтерському обліку за визначеним напрямком вартості виконаних робіт.

Розглядаючи справу, досліджуючи матеріали, суд зазначає, що у позивача наявні первинні документи, що документально підтверджують виконання робіт, зазначених в Технічних висновках, а саме акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в з довідками про вартість виконаних будівельних робіт, акти здачі-приймання робіт (надання послуг). Документи складені відповідно до вимог чинного законодавства, містять всі необхідні реквізити, підписи уповноважених представників та печатки підприємств.

Відповідно до перелічених вище норм, при поточному ремонті збільшення первісної вартості об`єкту не відбувається, бо об`єкт лише підтримується в робочому стані, оскільки фактично відбулося лише відновлено робочий ресурс об`єкта до належного робочого стану та перешкоджанню передчасному зносу об`єкту.

Судом ухвалою від 13 березня 2019 року призначено експертизу по справі №280/5141/18 доручено проведення судово-економічної експертизи Дніпропетровському науково- дослідному інституту судових експертиз, відповідно до якої поставлено перед експертом питання:

1) Яким чином ПрАТ "ЗОЖК" мало відобразити у бухгалтерському обліку, фінансовій звітності та податковому обліку за 2015-2016 року вартість операцій з проведених ремонтів основних засобів, які виконані підрядними організаціями (підрядний спосіб) та вартість запасних частин, використаних на проведення ремонтів основних засобів, які виконані власними силами (господарський спосіб), що наведені в Додатках №6, №7, № 8 та №9 до Акту позапланової виїзної документальної перевірки № 526/08-01-14-01/00373847 від 07 вересня 2018 року:

А) капіталізувати (збільшити балансову вартість основних засобів з поступовим нарахуванням амортизації на суми ремонтів) або

Б) відобразити у складі витрат поточного періоду, з урахуванням того факту, що фінансова звітність ПрАТ "ЗОЖК" за 2015 та 2016 роки складалась відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності.

2) Чи правильно відображено у бухгалтерському обліку, фінансовій звітності та податковому обліку за 2015-2016 роки ПрАТ "ЗОЖК" вартість операцій з проведених ремонтів основних засобів, які виконані підрядними організаціями та вартість запасних частин, використаних на проведення ремонтів основних засобів, які виконані власними силами, що наведені в Додатках №6, №7, № 8 та №9 до Акту позапланової виїзної документальної перевірки № 526/08-01-14-01/00373847 від 07 серпня 2018 року.

3) Чи підтверджується документально висновок Акту планової виїзної перевірки ПРАТ "ЗОЖК" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року № 393/08-01-14-01/00373847 від 10 липня 2018 року з врахуванням висновку в Акті позапланової виїзної документальної перевірки № 526/08-01- 14-01/00373847 від 07 вересня 2018 року про завищення ПрАТ "ЗОЖК" витрат поточного періоду на вартість проведених ремонтів, модернізації, реконструкції, поліпшення та технічного обслуговування основних засобів, які виконані підрядними організаціями та на вартість запасних частин, використаних на проведення ремонтів, які виконані власними силами, в результаті чого занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток), визначений у фінансовій звітності відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності на загальну суму 10 185 835 грн., у тому числі за 2015 рік у сумі 10 185 835 грн. та завищено фінансовий результат до оподаткування (збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно міжнародних стандартів фінансової звітності, за 2016 рік у сумі 9 831 819 грн.

Так, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №2257/2258-19 за матеріалами адміністративної справи №280/5141/18, експертом надано висновок про те, що в бухгалтерському обліку ПрАТ «ЗОЖК» системою проводок для обліку витрат на обслуговування і всі види ремонтів об`єктів основних засобів, що здійснюються для підтримання об`єктів в придатному для використання стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від їх використання, за період січень 2015 року - серпень 2016 року ПрАТ«ЗОЖК» використовувало субрахунок 1511 «Ремонти основних засобів», по дебету якого обліковувалися понесені витрати на ремонти основних засобів як підрядним, так і господарським способом, а по кредиту здійснювалося списання понесених витрат, в залежності від висновків постійно-діючої комісії щодо характеру проведених ремонтних робіт та напрямків використання відремонтованих основних засобів, на наступні рахунки:

- рахунок 10 «Основні засоби»,

- рахунки 23 «Виробництво», 91 «Загальновиробничі витрати», 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут», 949 «Інші витрати операційної діяльності».

Таким чином, ПрАТ «ЗОЖК» використовувало транзитний субрахунок 1511 для накопичення та групування інформації про вартість ремонтів в розрізі кожного окремого об`єкта основних засобів.

Вся сума невизначених в Акті перевірки (додатки № 6-9) витрат на ремонти основних засобів до списання на витрати поточного періоду (на рахунки 23, 91, 93) обліковувалася саме на субрахунку 1511 «Ремонти основних засобів».

В результаті проведеного експертного дослідження документально підтверджуються первинними документами (платіжними дорученнями, видатковими накладними, податковими накладними, актами, що містяться в матеріалах справи) понесення витрат ПрАТ «ЗОЖК», які відображені в додатках 6-9 до Акту перевірки.

Документально підтверджується, що ремонтні роботи, зазначені у додатках до Акту позапланової перевірки, не підлягають капіталізації, оскільки направлені на одержання первісно визначених (а не на збільшення) економічних вигод від використання відремонтованих об`єктів.

Відповідно до наданих на дослідження технічних висновків та актів приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів, проведені ремонти основних засобів не призводять до збільшення первісно визначеного строку корисної експлуатації відремонтованих об`єктів. Витрати на заміну частини об`єкта основних засобів не відповідають критеріям визнання у параграфі 7 МСБО 16. та підлягають відображенню ПрАТ «ЗОЖК» у складі витрат поточного періоду.

Таким чином, вартість операцій з проведених ремонтів основних засобів, які виконані підрядними організаціями (підрядний спосіб) та вартість запасних частин, використаних на проведення ремонтів основних засобів, які виконані власними силами (господарський спосіб), що наведені в Додатках № 6, № 7, № 8 та № 9 до Акту позапланової виїзної документальної перевірки № 526/08-01-14-01/00373847 від 07 вересня 2018 року ПрАТ «ЗОЖК» мало відобразити у бухгалтерському обліку, фінансовій звітності та податковому обліку за 2015-2016 року у складі витрат поточного періоду, з урахуванням того факту, що фінансова звітність ПрАТ «ЗОЖК» за 2015 та 2016 роки складалась відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності.

У бухгалтерському обліку, фінансовій звітності та податковому обліку за 2015-2016 роки правильно відображено ПрАТ «ЗОЖК» вартість операцій з проведених ремонтів основних засобів, які виконані підрядними організаціями та вартість запасних частин, використаних на проведення ремонтів основних засобів, які виконані власними силами, що наведені в Додатках № 6. № 7, № 8 та № 9 до Акту позапланової виїзної документальної перевірки № 526/08-01-14-01/00373847 від 07 серпня 2018 року.

Документально не підтверджується висновок Акту планової виїзної перевірки ПрАТ «ЗОЖК» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року № 393/08-01-14-01/00373847 від 10 липня 2018 року з врахуванням висновку в Акті позапланової виїзної документальної перевірки № 526/08-01-14-01/00373847 від 07 вересня 2018 року про завищення ПрАТ «ЗОЖК» витрат поточного періоду на вартість проведених ремонтів, модернізації, реконструкції, поліпшення та технічного обслуговування основних засобів, які виконані підрядними організаціями та на вартість запасних частин, використаних на проведення ремонтів, які виконані власними силами, в результаті чого занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток), визначний у фінансовій звітності відповідно до міжнародних стандарти фінансової звітності на загальну суму 10185835 грн.. у тому числі за 2015 рік у сумі 10185835,00 грн та завищено фінансовий результат до оподаткування (збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно міжнародних стандартів фінансової звітності, за 2016 рік у сумі 9831819 грн.

Таким чином, експерт зробив наступний висновок:

- Вартість операцій з проведених ремонтів основних засобів, які виконані підрядними організаціями (підрядний спосіб) та вартість запасних частин, використаних на проведення ремонтів основних засобів, які виконані власними силами (господарський спосіб), що наведені в Додатках № 6. № 7. № 8 та № 9 до Акту позапланової виїзної документальної перевірки № 526/08-01-14-01/00373847 від 07 вересня 2018 року ПрАТ «ЗОЖК» мало відобразити у бухгалтерському обліку, фінансовій звітності та податковому обліку за 2015-2016 року у складі ви трат поточного періоду, з урахуванням того факту, що фінансова звітність ПрАТ «ЗОЖК» за 2015 та 2016 роки складалась відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності;

- У бухгалтерському обліку, фінансовій звітності та податковому обліку за 2015-2016 роки правильно відображено ПрАТ «ЗОЖК» вартість операцій з проведених ремонтів основних засобів, які виконані підрядними організаціями та вартість запасних частин, використаних на проведення ремонтів основних засобів, які виконані власними силами, що наведені в Додатках № 6. № 7. № 8 та № 9 до Акту позапланової виїзної документальної перевірки № 526/08-01-14-01/00373847 від 07 серпня 2018 року;

- Документально не підтверджується висновок Акту планової виїзної перевірки ПрАТ «ЗОЖК» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року № 393/08-01-14-01/00373847 від 10 липня 2018 року з врахуванням висновку в Акті позапланової виїзної документальної перевірки № 526/08-01-14-01/00373847 від 07 вересня 2018 року про завищення ПрАТ «ЗОЖК» витрат поточного періоду на вартість проведених ремонтів, модернізації, реконструкції, поліпшення та технічного обслуговування основних засобів, які виконані підрядними організаціями та на вартість запасних частин, використаних на проведення ремонтів, які виконані власними силами, в результаті чого занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток), визначний у фінансовій звітності відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності на загальну суму 10185835 грн.. у тому числі за 2015 рік у сумі 10185835 грн. та завищено фінансовий результат до оподаткування (збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно міжнародних стандартів фінансової звітності, за 2016 рік у сумі 9831819 грн.

Отже, суд доходить висновку, що відповідач не довів проведення позивачем саме робот з поліпшення основних засобів, що спрямоване на підвищення їх техніко-економічних можливостей, такі докази відсутні в матеріалах справи.

Відтак суд погоджується із твердженням позивача щодо проведення ним відновлення виробничого (робочий) ресурсу об`єктів до їх належного робочого стану та перешкоджав передчасному зносу цих об`єктів. Також суд враховує, що відповідно до припису пункту 29 Методрекомендацій № 561 рішення про характер і ознаки здійснюваних підприємством робіт, приймається керівником підприємства, а в наданих технічних висновках зазначено саме про поточні ремонти, або перешкоджання передчасного зносу таких об`єктів, іншого відповідач не довів. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позивач правомірно відніс вартість використаних матеріалів на виконання перелічених вище робіт на загальновиробничі витрати.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи письмові докази, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, видами господарської діяльності його контрагентів суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з ТОВ «Адденум», ТОВ «Ольвіпромторг», ТОВ ТК «Київська Брама», ТОВ «Кредо-Віст-плюс» у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та даними контрагентами.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що висновки фахівців відповідача, викладені у акті перевірки - є припущеннями, не доведеними належними засобами доказування, а податкові повідомлення-рішення №, №, № від 14 вересня 2018 року є протиправним, оскільки не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що відповідачем не доведено обставини встановлені у акті перевірки, докази позивача не спростовані, тому з огляду на викладене, суд вважає, що висновки податкового органу, викладені у акті перевірки - є помилковими та спростовуються дослідженими під час розгляду справи доказами, а податкові повідомлення-рішення №, №, № від 14 вересня 2018 року підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь Приватного акціонерного товариства «Запорізький оліяжиркомбінат» за рахунок бюджетних асигнувань до Головного управління ДПС у Запорізькій області судових витрати, у вигляді судового збору у сумі 233014,57 грн. та витрати на оплату проведеної судової економічної експертизи у сумі 37 680,00 грн., оскільки відповідно до матеріалів справи такі витрати підтвердженні відповідними платіжними дорученнями.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Запорізький оліяжиркомбінат» (69014, м. Запоріжжя, вул. Харчова, 3, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення - рішення № від 14 вересня 2018 року (форма «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 1114777 грн. (в тому числі за податковими зобов`язаннями - 1114777 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 0 грн.).

Визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення - рішення № від 14 вересня 2018 року (форма «П») про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 14320351 грн.

Визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення - рішення № від 14 вересня 2018 року (форма «В4») про зменшення суми від`ємного значення суми ПДВ за грудень 2017 року на 99177 грн.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Запорізький оліяжиркомбінат» (69014, м. Запоріжжя, вул. Харчова, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 233014,57 грн. та витрати на оплату проведеної судової економічної експертизи у сумі 37 680,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуваннями доповнень пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення виготовлено та підписано 17 лютого 2021 року.

Суддя Д.В. Татаринов