Справа № 466/7434/20
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 рокуЛьвівСправа № 466/7434/20 пров. № А/857/477/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.,

за участі секретаря судового засідання Гербут Н.М.,

представник позивача: Комарницький М.Б.

представник відповідача: Заяць Б.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2020 року у справі № 466/7434/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

суддя в 1-й інстанції Білінська Г.Б.

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 11.12.2020, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправними та скасувати постанови від 11.12.2019 №0006-4771/161 та від 12.12.2019 №0006-4362/159, винесені Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові )далі Інспекція) про накладення на неї адміністративного стягнення.

Постанови вважає незаконними, оскільки у 2019 році не здійснювала жодних дій у сфері будівництва, які б стали істотним відхиленням від проекту, що суперечило б суспільним інтересам або порушувало права інших осіб або істотно б порушували будівельні норми та правила. Окрім цього, постановами не визначена дата правопорушення, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 38 КУпАП, за якою адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду. Крім цього, позивачка вважає, що при складенні акта за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 11.11.2019 та винесенні постанов від 11.12.2019 та від 12.12.2019 було порушено процедуру, що визначена Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у задоволенні позовних вимог відмовлено.

З висновками суду першої інстанції не погодився апелянт ОСОБА_1 , про що зазначено в апеляційній скарзі. Вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що є підставою, на думку апелянта, у задоволенні апеляційної скарги, скасування судового рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно звернення ОСОБА_2 , зареєстрованого в «Центрі надання адміністративних послуг м Львова» Львівської міської ради від 03.10.2019 за № 3-Д-117965-Ш-2401, яке скеровано листом управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради від 10.10.2019 № 4-2401-145, підтверджується проживання ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , та зазначається, що за адресою : АДРЕСА_2 , вчинено адміністративне правопорушення вибито вікно на подвір`ї у торцьовій стіні 02 жовтня 2019 о 18-30 год.. Заявниця повідомила, що нею було одночасно здійснено звернення у поліцію м. Львова, яке було зафіксовано.

За наслідками вищевказаного звернення від 03.10.2019, винесено наказ №624-П від 31.10.2019 про проведення позапланової перевірки на об`єкті: « Будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_2 », предмет перевірки: дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм та стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

На підставі вказаного наказу 31.10.2019 видано направлення № 624-пп строком дії з 31.10.2019 по 11.11.2019. За результатами перевірки складено акт від 11.11.2019 № 624-пп, яким встановлено, що власником кв. АДРЕСА_3 , проведено реконструкцію вказаної квартири, шляхом влаштування віконного отвору розміром 0,65*1,4 м в зовнішній стіні, яка являється несучою стіною вищевказаного житлового будинку, в житловій кімнаті під номером АДРЕСА_4 з тильної сторони, без проектної документації та без права виконання будівельних робіт, а саме подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт в відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю, чим порушено п. 1 ч. 1.ст. 34, ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 2 пункту Порядку № 466 та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

11.11.2019 складено два протоколи про правопорушення, описаного в акті перевірки щодо фізичної особи ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення.

За результатами перевірки 11.11.2019, фізичній особі ОСОБА_1 видано припис про усунення порушень, шляхом приведення об`єкта у відповідність до містобудівного законодавства.

На підставі акту від 11.11.2019 № 624-пп та протоколу про адміністративне правопорушення від 11.11.2019 за №1/624-пп, Інспекцією 11.12.2019 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за № 0006-вих-4362/159 (оскаржувана постанова), якою визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На підставі акту від 11.11.2019 № 624-пп та протоколу про адміністративне правопорушення від 11.11.2019 за № 2/624-пп, Інспекцією 12.12.2019 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за № 0006-вих-4371/161 (оскаржувана постанова) якою визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

За наслідком судового розгляду, що здійснений з повним з`ясуванням обставин справи, суд першої інстанції прийшов до висновку, що уповноваженими особами відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові проведено перевірку, що зафіксована складенням відповідного акта та протоколу. ОСОБА_3 - головний спеціаліст відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові у судовому засіданні підтвердив про проведення перевірки за вказаною вище адресою, за наслідком якої було виявлено порушення, які зафіксовано у Акті, а саме: вибиття віконного отвору у стіні будинку АДРЕСА_2 без дозвільних документів.

Позивачка була присутня при складенні протоколів, у яких зафіксовано відмову позивача від підпису, та повідомлена про розгляд справи про адміністративне правопорушення ( а.с. 54-92).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, що відбувся 11 та 12 грудня 2019 завершився підтвердженням обставин на доведення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ч.5 статті 96 КУпАП, та застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Суд першої інстанції вважав, що позивачем не доведено порушення процедури проведення інспекційного заходу, фіксування даних обставин у Акті та протоколах, що заперечує висновки позивача щодо підстав для визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Згідно «Положення про інспекцію державного архітектурно- будівельного контролю у м. Львові», затвердженого рішенням виконкому від 11.11.2016 № 1027, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові є виконавчим органом Львівської міської ради, який діє на правах самостійного управління, який створений на підставі ухвали міської ради від 26.05.2016 № 505 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», Законів України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно з п. 2.1 вказаного Положення, основним завданням Інспекції є здійснення відповідно до законодавства України державного архітектурно - будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Частиною 3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає «Порядок здійснення, державного архітектурно-будівельного контролю», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі Порядок№ 553).

Згідно з п. 1 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Згідно з пунктом 2 цього Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Відповідно до п. 5, 7 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що безпідставним є покликання позивача на те, що відповідач не мав права здійснювати перевірку, оскільки як підтверджується матеріалами справи та наданими в судовому засіданні поясненнями, підставами для проведення даної позапланової перевірки було саме звернення гр. ОСОБА_2 від 03.10.2019, зареєстрованого в Центрі надання адміністративних послуг Львівської міської ради від 03.10.2019 за №3- Д-117965-Ш2401, яке скероване листом управління архітектури та урбаністики.

Також пунктом 9 Порядку № 553 передбачено, що державний архітектурно- будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Відповідно до пп. 1 п. 11 згаданого Порядку, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню.

Відповідно до п. 21 Порядку № 553, якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний .контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акту.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акту та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

У відповідності до абз. 3 ст. 256 КУпАП, у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема: звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Зміст Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку № 553 та Порядку № 466 - здійснення державного архітектурно-будівельного контролю свідчить про те, що вказані нормативно- правові акти не містять вимоги повідомляти суб`єкт містобудування про проведення позапланової перевірки.

Статтею 256 КУпАП визначено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; обов`язковість присутності свідків, на чому настоював представник позивачки, законом не передбачена. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що позивачка була присутньою при проведенні перевірки та при складенні документів, від підписання яких відмовилася, про що є відповідна відмітка в протоколі, такі документи позивачці були надіслані поштою, про що свідчить розрахунковий документ відділення поштового зв`язку щодо оплати послуг з доставки рекомендованої поштової кореспонденції.

Зокрема із Витягу про відстеження поштових відправлень Укрпошти встановлюється, що рекомендований лист було вручено позивачу 16.11.2019, відтак вірним є висновок суду першої інстанції, що акт перевірки від 11.11.2019 за № 624-ПП, протокол про адміністративне правопорушення № 1 /624-пп від 11.11.2019, протокол про адміністративне правопорушення № 2/624-пп від 11.11.2019 та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 11.11.2019, вважаються врученими.

Матеріалами справи підтверджується, що Інспекцією, супровідними листами від 22.11.2019 за № 0006-вих-4104 та № 0006-вих-4105 було повідомлено позивача про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення по об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , відбудеться 12.12.2019 о 15 год 00 хв за адресою: м. Львів, вул. Угорська, 7-а.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Матеріалами справи також підтверджується, що Інспекцією, супровідним листом від 13.12.2019 за № 0006-вих-4378 надіслано постанову за № 0006-вих-4371/161 та супровідним листом від 13.12.2019 за № 0006-вих-4379 надіслано постанову № 0006-вих-4362/159.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, забезпечено повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудування, що, на переконання судової колегії, що не позбавляло позивача права на подання додаткових документів, пояснень тощо.

Доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також звертає увагу на п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа «Руїз Торіха проти Іспанії»" (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Також згідно з п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, аст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно дост.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 242, 250, 268, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2020 року у справі № 466/7434/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Р. П. Сеник
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 16 лютого 2021 року