Справа № 127/1031/21
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/1031/21
Провадження № 2-а/127/15/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2021 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Куйдан Ю.М.,

за участю:

адвоката Корченюка А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 роти БУПП у Вінницькій області Клюси Дениса Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАН № 3657866 від 11.01.2021 року, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову винесену поліцейським УПП Вінницької області Пенькового В.В. серія ЕАН № 3657866 від 11.01.2021.

Позов мотивовано тим, що постановою серії ЕАН № 3657866 від 11.01.2021, було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. На думку позивача вищевказана постанова є незаконною, винесеною з порушенням його прав та чинного законодавства України, у відсутність допустимих доказів, а тому просив її скасувати, оскільки правила дорожнього руху не порушував.

Позивач ОСОБА_1 та адвоката Корченюк А.В. в судовому засіданні заявлений позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Від представника УПП Вінницької області Цубера М.М. до суду було направлено відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та просив провести розгляд справи у відсутність відповідача та його представника.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Положенням ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Зі змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3657866 встановлено, що 11.01.2021 о 22.01 год. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки працівниками поліції, чим порушив п. 9.9 «Б» ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

З зазначеної постанови вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у зв`язку із порушенням п. 9.9.б ПДР.

У зв`язку з вказаним суд критично оцінює посилання відповідача на порушення позивачем правил перевезення вантажу, оскільки постанова не містить відомостей про притягнення позивача до відповідальності за відповідною статтею КУпАП, та й у своїх пояснення у судовому засіданні відповідач посилався на те, що підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП є порушення останнім саме вимог п.9.9.б ПДР.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно із ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення ними, зокрема, правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Зі змісту спірної постанови про адміністративне правопорушення слідує, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у зв`язку із порушенням ним вимог п. 9.9 б ПДР, а саме не ввімкнення при зупинці на вимогу поліцейського аварійної світлової сигналізації.

Відповідно до п. 9.1 г ПДР, увімкнення аварійної сигналізації, відноситься до попереджувальних сигналів.

При чому п.9.2 цих Правил встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з п. 9.9 б ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Разом із тим, диспозиція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, тобто у разі порушення п. 9.2 ПДР, чого у даному випадку встановлено не було.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що правопорушення, зафіксоване поліцейським в спірній постанові, а саме: порушення позивачем вимог п.9.9 б ПДР при зупинці на вимогу поліцейського не ввімкнена аварійна світлова сигналізація, не може бути кваліфіковане за ч.2 ст.122 КУпАП.

При цьому, приписами ст.125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.ст.121 - 128, ч.1 і 2 ст.129, ст.ст.139 і 140 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що відповідачем було неправильно кваліфіковано виявлене правопорушення позивача за ч.2 ст.122 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення його до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

Крім того, частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд зауважує, що згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, в ній відсутні будь-які посилання на технічний засіб, яким здійснювався відеозапис. В розділі «до постанови додаються» відповідачем зазначено про відсутність будь-яких матеріалів, які додаються.

Отже, відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, не може вважатися належним доказом по справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем до суду надано не було.

Відповідна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17, що враховується апеляційним судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, виходячи з зазначених обставин справи, в даному випадку відсутні належні докази, які підтверджують факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, та як наслідок обґрунтовують правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, що в свою чергу свідчить про протиправність прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та необхідності її скасування

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 19, 77, 90, 159, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову поліцейського 2 роти БУПП у Вінницькій області Клюси Дениса Олеговича серії ЕАН № 3657866 від 11.01.2021 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 05.02.2021 року.

Згідно вимог ст. 246 ч. 5 п. 4 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Поліцейський 2 роти БУПП у Вінницькій області Клюса Денис Олегович, адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, буд. 24.

Суддя