Справа № 440/6374/20
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 р.Справа № 440/6374/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 05.01.2020 року (головуючий суддя І інстанції: Шаповал Т.В.) по справі № 440/6374/20

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіональого управління Міністерства юстиції України ( м.Суми) третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного виконавця, оформленого повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 20.10.2020;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( м. Суми) прийняти виконавчий лист Київського районного суду м. Полтави по справі №2а-5235/10/1609 до виконання з урахуванням ч.3 ст.12 Закону України « Про виконавче провадження».

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 справу передана до Київського районного суду м. Полтави для розгляду.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05.01.2021у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи, не повне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог зазначає, що рішення відповідача є протиправним, оскільки на даний час судове рішення не виконано, та за відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я виконавчий лист може бути пред`явлений до виконання протягом усього періоду, на якій присуджені платежі.

Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( м. Суми) (далі - відповідач ) не надав відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що постановою Київського районного суду м. Полтави від 24.01.2011 по справі № 2 а 5235/10/1609 зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 20 січня 2009 року по 19 травня 2010 року - в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, та за період з 20 травня 2010 року по 14 вересня 2010 року в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, враховуючи її розмір, встановлений ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням проведених виплат.

Постанова набрала законної сили 30.05.2011.

За заявою позивача 24.09.2020 Київським районним судом м. Полтави видано виконавчий лист у справі №2а-1927/11/1609, в якому зазначено строк його пред`явлення до виконання до 30.05.2014 (а.с. 8).

ОСОБА_1 16.10.2020 подано виконавчий лист до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Суми) .

20.10.2020 відповідачем повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання на підставі п. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, про що свідчить повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання (а.с. 7).

Позивач, не погоджуючись з рішенням відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством, оскільки позивачем пред`явлено виконавчий лист поза межами 3 х річного строку пред`явлення його до примусового виконання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.2 ч.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини 4 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

Судовим розглядом встановлено, що виконавчий лист по справі № 2а-1927/11/1609 виданий позивачу 24.09.2020 на виконання судового рішення, яке набрало законної сили 30.05. 2011 та строк пред`явлення якого визначено до 30.05.2014. Позивачем пред`явлено його до виконання 16.10.2020, тобто із пропуском встановленого 3 х річного строку для пред`явлення до примусового виконання.

Доводи апелянта щодо відсутності підстав застосування 3-річного строку, оскільки до виконання пред`явлено виконавчий лист з відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, а тому виконавчий лист може бути пред`явлений до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі, колегія суддів вважає помилковими.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, з виконавчого листа та судового рішення від 24.01.2011, на виконання якого видано виконавчий лист вбачається, що виконавчий документ видано про зобов`язання здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії, отже дані виплати мають періодичний характер, а тому строки, визначені ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають застосуванню.

Щодо доводів апелянта про те, що на даний час судове рішення не виконано, тому виконавчий документ не може бути повернуто стягувачу, колегія суддів зазначає, що зазначена обставина не є підставою не застосування строків, визначених ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» . Крім того, строки пред`явлення виконавчого документу до виконання визначаються з наступного дня після набрання ним законної сили, а не з дати його пред`явлення до виконавчого органу.

За таких обставин, строк пред`явлення виконавчого листа по справі № 2а-1927/11/1609, розпочався з 31.05.2011 та сплинув ще у 2014 році.

Отже, звертаючись до відповідача 16.10.2020 з заявою про примусове виконання рішення суду, позивач пропустив 3-річний строк, у зв`язку з чим відповідачем правомірно повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, тому рішення відповідача не підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 05.01.2020 року по справі № 440/6374/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Л.В. Любчич С.П. Жигилій