Справа № 340/5198/20
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/5198/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

за участю секретаря судового засідання Бодюл М.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

представник: адвокат Марченко Ю.А.

відповідач: Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20, )

представник: Липчук В.І.

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі - ГУ ДПС в Івано-Франківській області) про скасування податкових повідомлень-рішень.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що податковими повідомленнями-рішеннями форми "Ф" №334-0413-0909 від 09.09.2020 року, №335-0413-0909 від 09.09.2020 року, №3-0909 від 29.04.2020 року йому визначено до сплати податкове зобов`язання по земельному податку за 2018, 2019 та 2020 роки у сумі 114670,75 грн. кожним. Позивач стверджує, що податковий орган всупереч п.286.1 ст.286 ПК України не отримував від кадастрового реєстратора і не використовував при визначені бази оподаткування в оспорюваних рішеннях актуальні дані Державного земельного кадастру у формі витягів з Державного земельного кадастру про об`єкти Державного земельного кадастру у періоди, за які здійснювалося нарахування сум земельного податку, тому ці рішення є протиправними. Позивач вважає також незаконними дії відповідача по винесенню та направленню йому податкових повідомлень-рішень про нарахування земельного податку за 2018 та 2019 роки після спливу граничного строку для їх прийняття, установленого п.286.5 ст.286 ПК України. Позивач зазначає, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 року в адміністративній справі №340/2846/19 скасовані попередні рішення відповідача про нарахування йому земельного податку за 2018 та 2019 роки у сумі у сумі 114670,75 грн. за цю ж земельну ділянку за кадастровим номером :15:004:0044, з підстав недотримання податковим органом порядку одержання даних Державного земельного кадастру про оподатковану земельну ділянку. Вказує, що нормами податкового законодавства не передбачено право контролюючого органу видавати повторно податкові повідомлення-рішення після скасування протиправно прийнятих ним податкових повідомлень-рішень. З цих підстав просить суд скасувати спірні податкові повідомлення-рішення №334-0413-0909 від 09.09.2020 року, №335-0413-0909 від 09.09.2020 року, №3-0909 від 29.04.2020 року.

Ухвалою судді від 23.11.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що позивач як власник земельної ділянки за кадастровим номером :15:004:0044, розташованої за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Яблуниця, участок Діл, є платником земельного податку. Базою оподаткування земельної ділянки є нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки, яка відповідно до листа Держеокадастру у м. Яремче становить 7 644 682, 76 грн. Тому контролюючий орган нарахував ОСОБА_1 земельний податок за 2018, 2019 та 2020 роки, виходячи з цієї нормативної грошової оцінки земельної ділянки, застосувавши ставки, встановлені рішеннями Яблуницької сільської ради №34-5/2016 від 24.06.2016 року та №109-21/2018 від 27.06.2018 року, про що виніс спірні податкові повідомлення-рішення. Доводячи їх правомірність, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій наполягав на задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач, здійснюючи нарахування земельного податку, був зобов`язаний визначити базу оподаткування, використовуючи актуальні дані Державного земельного кадастру.

Ухвалою від 05.01.2021 року суд вирішив здійснювати розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки за кадастровим номером :15:004:0044 площею 1, 2904 га, розташованої за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Яблуниця, участок Діл, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2015 року, укладеного з ПАТ "Фідобанк". Право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.12.2015 року з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування відпочинкового комплексу. (а.с. 27 - 34)

ГУ ДФС в Івано-Франківській області на підставі пп.54.3.3 п.54.4 ст.54 ПК України, відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України винесено податкові повідомлення-рішення форми "Ф" про визначення суми податкового зобов`язання зі сплати земельного податку за вказану земельну ділянку, а саме:

- №48669-5302-0909 від 08.05.2018 року, яким ОСОБА_1 визначено до сплати податкове зобов`язання по земельному податку за 2018 рік у сумі 114670,75 грн. (а.с. 93)

- №3-0909 від 26.04.2019 року, яким ОСОБА_1 визначено до сплати податкове зобов`язання по земельному податку за 2019 рік у сумі 114670,75 грн. (а.с. 94)

Також ГУ ДПС в Івано-Франківській області на підставі пп.54.3.3 п.54.4 ст.54 ПК України, відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №3-0909 від 29.04.2020 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання по земельному податку за 2020 рік у розмірі 114670,75 грн. за цю ж земельну ділянку. (а.с. 24)

За позовом ОСОБА_1 постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 року в адміністративній справі №340/2846/19 податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській області №48669-5302-0909 від 08.05.2018 року, №3-0909 від 26.04.2019 року скасовані. (а.с. 81 - 92)

У зв`язку з цим ГУ ДПС в Івано-Франківській області на підставі пп.54.3.3 п.54.4 ст.54 ПК України, відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України винесено нові податкові повідомлення-рішення форми "Ф", а саме:

- №334-0413-0909 від 09.09.2020 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання по земельному податку за 2018 рік у розмірі 114670,75 грн. (а.с. 22);

- №335-0413-0909 від 09.09.2020 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання по земельному податку за 2019 рік у розмірі 114670,75 грн. (а.с. 23).

Позивач, не погоджуючись з рішеннями ГУ ДПС в Івано-Франківській області про нарахування йому земельного податку за 2020 рік, а також з повторним нарахування йому земельного податку за 2018 та 2019 роки, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що за визначеннями, наведеними у пункті 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України): 14.1.147. плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; 14.1.72. земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно з пунктом 269.1 статті 269 ПК України платниками податку (плати за землю) є: 269.1.1. власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); 269.1.2. землекористувачі.

Відповідно до пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є: 270.1.1. земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; 270.1.2. земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Пунктом 271.1 статті 271 ПК України передбачено, що базою оподаткування є: 271.1.1. нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; 271.1.2. площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до пункту 271.2 статті 271 ПК України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з пунктом 274.1 статті 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Пунктом 284.1 статті 284 ПК України передбачено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (пункт 285.1 статті 285 ПК України).

Відповідно до абзацу 1 пункту 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

У підпункті 14.1.42 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дані державного земельного кадастру - це сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

Згідно з абзацом 2 пункту 286.1 статті 286 ПК України центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2011 року №1386 затверджено Порядок подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів (надалі - Порядок №1386).

Пунктами 4, 9, 10 Порядку №1386 передбачено, що Держгеокадастр та Мін`юст подають щомісяця до 10 числа, а також на запит територіального органу ДФС за місцезнаходженням земельної ділянки або ДФС інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю та єдиного податку, в тому числі:

- Держгеокадастр - про земельні ділянки, зокрема про кадастровий номер земельної ділянки, дату реєстрації у Державному земельному кадастрі, дату державної реєстрації земельної ділянки (відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою чи договору оренди), площу відповідно до правовстановлюючих документів, цільове призначення та місце розташування земельної ділянки, дату та значення нормативної грошової оцінки, частку кожного із співвласників земельної ділянки (у разі коли земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності), а також про землевласників або землекористувачів, зокрема найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача;

- Мін`юст - про землевласників або землекористувачів, зокрема про найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача (у разі наявності такої інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), назву, номер та дату правовстановлюючого документа, кадастровий номер земельної ділянки, площу відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дату державної реєстрації речового права, цільове призначення, місцезнаходження земельної ділянки (у разі наявності такої інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), розмір частки у праві спільної власності на земельну ділянку (у разі коли майно належить на праві спільної часткової власності), а також про об`єкти незавершеного будівництва.

Подання інформації ДФС та/або її територіальним органам здійснюється на безоплатній основі в електронній формі. Формати інформаційних файлів, регламент передачі інформації про зміну даних, які включаються до облікової картки фізичної особи - платника податків, форма журналів обліку переданих та отриманих інформаційних файлів визначаються спільними актами Мін`юсту і Мінфіну.

Інформація, що надійшла до ДФС та її територіальних органів, вноситься до інформаційних баз даних ДФС та використовується з урахуванням вимог, передбачених для інформації з обмеженим доступом.

Згідно з пунктом 286.5 статті 286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 287.1, 287.2, 287.5 статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки щороку до 1 травня.

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 287.9 статті 287 ПК України у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове (податкові) повідомлення-рішення у строки, встановлені цією статтею, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Відповідно до пункту 287.10 статті 287 ПК України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Пунктом 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Згідно з пунктом 289.2 статті 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І : 100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до пункту 289.3 статті 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Суд установив, що земельна ділянка за кадастровим номером :15:004:0044 зареєстрована у Державному земельному кадастрі 02.03.2007 року. (а.с. 121 - 123)

Позивач є власником цієї земельної ділянки з 25.12.2015 року, а відтак є платником земельного податку. Нарахування йому сум податку покладається на контролюючий орган за місцем знаходження земельної ділянки.

Відповідно до пункту 7.1 статті 7 ПК України під час встановлення податку обов`язково визначаються такі елементи: платники податку; об`єкт оподаткування; база оподаткування; ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Згідно зі пунктом 23.1 статті 23 ПК України базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування. База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання.

Пунктом 29.1 статті 29 ПК України передбачено, що обчислення суми податку здійснюється шляхом множення бази оподаткування на ставку податку із/без застосуванням відповідних коефіцієнтів.

Пояснюючи у судовому засіданні розрахунок розміру податку, нарахованого позивачу за цю земельну ділянку спірними податковими повідомленнями - рішеннями, представник відповідача вказала, що за базу оподаткування для визначення податку за 2018 рік взято нормативну грошову оцінку цієї земельної ділянки, яка відповідно до листа міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області №0-9-0.202-16/115-17 від 30.11.2017 року становить 7 644 682,76 грн. (а.с. 47) Щодо цієї нормативної грошової оцінки застосовано коефіцієнт індексації, який у 2018 році становив 1,0. Також відповідачем застосовано ставку податку, встановлену рішенням Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №34-5/2016 від 24.06.2016 року "Про затвердження ставок земельного податку та порядок справляння плати за землю в частині земельного податку на території Яблуницької сільської ради", яким передбачено, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється в розмірі 1,5% від їх нормативної грошової оцінки (а.с. 57 - 62). Таким чином, розрахунок земельного податку за 2018 рік склав: 7 644 682,76 грн. х 1 х 1,5 % =114670,75 грн.

Податок за 2019 та 2020 рік нарахований позивачу за цю земельну ділянку також виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної у листі міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області №0-9-0.202-16/115-17 від 30.11.2017 року. Щодо цієї нормативної грошової оцінки відповідачем кумулятивно застосовано коефіцієнт індексації, який у 2018, 2019, 2020 роках становив 1,0. Також відповідачем застосовано ставку податку, встановлену рішенням Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №109-21/2018 від 27.06.2018 року "Про встановлення ставок та пільг земельного податку на території Яблуницької сільської ради" для земель громадської забудови в 1,5 % (а.с. 47 - 56). Тож розрахунок земельного податку за 2019 рік та за 2020 рік склав: 7 644 682,76 грн. х 1 х 1 х 1 х 1,5 % =114670,75 грн.

Позивач у позові наголошує, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 року в адміністративній справі №340/2846/19 скасовані попередні рішення контролюючого органу про нарахування йому за такими ж розрахунками земельного податку за 2018 та 2019 рік, здійснені на підставі цього ж листа №0-9-0.202-16/115-17 від 30.11.2017 року.

Згідно з підпунктом 14.1.125 пункту 14.1 статті 14 ПК України нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Відповідно до частини 1 статті 13 цього Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру земельного податку.

Частиною 2 статті 18 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Згідно з частиною 2 статті 20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частиною 1 статті 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до статті 194 Земельного кодексу України призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про державний земельний кадастр" відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Статтею 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено перелік відомостей про земельну ділянку, які включаються до Державного земельного кадастру: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України "Про державний земельний кадастр" відомості Державного земельного кадастру є відкритими та загальнодоступними, крім випадків, передбачених цим Законом, та надаються у формі: витягів з Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території); викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Згідно з підпунктом 14 пункту 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, до Державного земельного кадастру вносяться відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки: значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у пункті 24, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку; дата проведення нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до пункту 2-1 Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 року №213, дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

Форма Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки наведена у додатку 9 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року №489, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 року за №1647/29777.

Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 року у справі №160/2185/20 вказав, що витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі "реального часу", у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула.

У цій справі Верховний Суд також вказав, що для реалізації контролюючим органом повноважень щодо адмініструванням земельного податку законодавством встановлено порядок та способи отримання необхідних відомостей для здійснення відповідних функцій, зокрема щодо площі земельної ділянки, нормативно-грошової оцінки, коефіцієнтів. Витяг з технічної документації про грошову оцінку землі не є рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, а лише носить інформаційний характер. Він складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, що затверджується рішенням відповідної сільської, селищної або міської ради. З моментом набрання чинності рішенням ради про затвердження нормативної грошової оцінки пов`язується можливість застосування самої нормативної грошової оцінки.

Як свідчить лист міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області №33/415-21-0.202 від 21.01.2021 року, нормативна грошова оцінка населених пунктів Яремчанської міської ради, зокрема на території Яблуницької сільської ради, проведена та затверджена рішенням Яремчанської міської ради №169-3/2001 від 14.06.2001 року. (а.с. 132 - 133)

Зважаючи на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :15:004:0044 з 2007 року зареєстрована у Державному земельному кадастрі, територіальний орган Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки мав можливість за запитом контролюючого органу формувати витяги про нормативну грошову оцінку цієї земельної ділянки для цілей визначення розміру земельного податку.

Суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено обов`язок контролюючого органу при визначенні розміру земельного податку фізичним особам отримувати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожен звітний період (календарний рік), проте обумовлено необхідність фіксування нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки для цілей визначення земельного податку саме у відповідному витязі. Неможливість визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки та оформлення відповідного витягу пов`язується лише з відсутністю технічної документації з нормативної грошової оцінки земель та з тим, що земельна ділянка не сформована.

Судом установлено, що у розпорядженні відповідача на момент винесення спірних податкових повідомлень-рішень був відсутній витяг (витяги) з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :15:004:0044. Відповідач не надав доказів того, що податкові органи зверталися до органів Держгеокадастру із запитом про надання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, необхідного для обчислення і справляння земельного податку за цю земельну ділянку, зокрема за процедурою, установленою Порядком №1386.

Натомість відповідачем при винесенні спірних податкових повідомлень - рішень при обчисленні сум земельного податку використано лист міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області №0-9-0.202-16/115-17 від 30.11.2017 року. (а.с. 47)

Як вбачається з цього листа, він наданий за запит Яремчанського відділення Надвірнянської ОДПІ про величину нормативної грошової оцінки земельної ділянки громадянина ОСОБА_1 , яка розташована за адресою: с. Яблуниця, уч. Діл. У цьому листі вказано, що величина нормативної грошової оцінки земельної ділянки (площею 1, 2904 га для комерційного використання) гр. ОСОБА_1 становить 7 644 682,76 грн.

Обставини використання контролюючим органом цього листа як джерела інформації про нормативну грошову оцінки земельної ділянки для цілей визначення земельного податку були предметом дослідження в адміністративній справі №340/2846/19 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДФС в Івано-Франківській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 04.08.2020 року у справі №340/2846/19 вказав, що Податковий кодекс України чітко визначає, що є даними державного земельного кадастру, які можуть та мають використовуватись при нарахуванні громадянам земельного податку, а Закон України "Про державний земельний кадастр" чітко визначає порядок одержання органами державної влади та місцевого самоврядування (зокрема, органами ДФС України) даних державного земельного кадастру для здійснення своїх повноважень. Власники (користувачі) земельних ділянок зобов`язані сплачувати земельний податок, розрахований згідно із нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки, отриманою в установленому порядку. Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. З цих підстав суд апеляційної інстанції задовольнив позов ОСОБА_1 в частині вимог про скасування податкових повідомлень-рішень, якими йому визначено до сплати земельний податок за 2018 та 2019 роки. (а.с. 88 - 92)

Попри обставини, встановлені цим судовим рішенням, яке набрало законної сили, відповідач знову використав лист міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області №0-9-0.202-16/115-17 від 30.11.2017 року, як джерело даних державного земельного кадастру для нарахування позивачу земельного податку за 2018, 2019 роки, а також за 2020 рік.

Для перевірки обґрунтованості обчислення відповідачем сум податку, нарахованого за 2020 рік, та повторно нарахованого за 2018 та 2019 роки, суд витребував у Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, як територіального органу Держгеокадастру, дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером :15:004:0044 станом на 2017, 2018, 2019, 2020 роки для цілей визначення розміру земельного податку.

На виконання ухвали суду Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області у листі №9-9-0.10-431/0/2-21 від 22.01.2021 року повідомило, що з інформації, наданої відділом у м. Яремчому міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1,2904 га для будівництва та обслуговування відпочинкового комплексу, що розташована в с. Яблуниця, урочище Діл Яремчанської сільської ради, у 2017 році становила 7 644 682, 76 грн. (згідно інформаційного листа, наданого відділом на запит Яремчанського відділення Надвірнянської ОДПІ). У 2018 році по грудень 2019 року вона залишалася незмінною, оскільки значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення у 2018 - 2019 роках становило 1,0. З 02.12.2019 року до відомостей Державного земельного кадастру стосовно даної земельної ділянки внесені зміни щодо цільового використання земельної ділянки - (07.01) для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (лист відділу у м. Яремчому від 21.01.2021 року №33/415-21-0.2020). У зв`язку з чим нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки становить 1 357 012, 88 грн. У 2020 році коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки залишився незмінним та становив 1,0. (а.с. 125 - 126)

До цього листа долучено копію листа міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області №0-9-0.202-16/115-17 від 30.11.2017 року. (а.с. 131)

Також суду надано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №30 від 18.01.2021 року, складений міськрайонним управлінням у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, згідно з яким нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :15:004:0044 становить 1 357 012, 88 грн. (а.с. 127)

Суд прийшов до висновку, що контролюючий орган безпідставно використав значення нормативної грошової оцінки, вказане у листі міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області №0-9-0.202-16/115-17 від 30.11.2017 року, для нарахування позивачу земельного податку за 2018, 2019 роки, а також за 2020 рік, оскільки у цьому листі відсутні відомості про кадастровий номер земельної ділянки, про її правовий режим, категорію та цільове призначення, дату проведення нормативної грошової оцінки, коефіцієнти індексації, що підлягали застосуванню залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок, як це передбачено статтею пп. 14.1.42 п.14.1 ст.14, п.289.1 ст.289 ПК України, п.4 Порядку №1386, пп.14 п.24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051.

Відповідачем не доведено, що вказане у цьому листі значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки (7 644 682,76 грн.) відповідає відомостям Державного земельного кадастру про земельну ділянку за кадастровим номером :15:004:0044.

Оскільки відповідачем у ході судового розгляду справи не надано належних доказів на підтвердження правильності визначення бази оподаткування - нормативної грошової оцінки земельної ділянки - суд визнає необґрунтованим наведений відповідачем розрахунок бази оподаткування та податкових зобов`язань, нарахованих спірними податковими повідомленнями-рішеннями №334-0413-0909 від 09.09.2020 року, №335-0413-0909 від 09.09.2020 року, №3-0909 від 29.04.2020 року.

Крім того, відповідачем не доведено правомірність застосування при обчисленні земельного податку за 2019 та 2020 роки ставки у 1,5%, установленої рішенням Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №109-21/2018 від 27.06.2018 року "Про встановлення ставок та пільг земельного податку на території Яблуницької сільської ради" для земель громадської забудови.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Зазначений у листі міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області №0-9-0.202-16/115-17 від 30.11.2017 року вид цільового використання земельної ділянки "для комерційного використання" не узгоджується із Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року №548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 року за №1011/18306.

Як свідчить наданий на запит суду витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за кадастровим номером :15:004:0044, ця земельна ділянка належить до категорії земель рекреаційного призначення, вид використання - для будівництва та обслуговування відпочинкового комплексу. (а.с. 121 - 123)

У матеріалах справи відсутні належні докази того, що у 2019 та 2020 роках ця земельна ділянка належала до категорії земель громадської забудови, а також щодо зміни її цільового призначення.

Між тим, у рішенні Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №109-21/2018 від 27.06.2018 року "Про встановлення ставок та пільг земельного податку на території Яблуницької сільської ради", яке діяло у 2019 році, для земель рекреаційного призначення була встановлена інша ставка земельного податку - 1,2% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено (а.с. 48 - 56), що є меншим від використаної відповідачем ставки.

Крім того, застосовуючи це рішення Яблуницької сільської ради для визначення ставки податку на 2020 рік, відповідач не довів суду, що це рішення не втратило чинність та діяло у 2020 році.

На запит суду Яблуницька сільська рада Яремчанської міської ради Івано-Франківської області не надала рішення сільської ради про затвердження ставок земельного податку на території Яблуницької сільської ради, які діяли у 2018, 2019, 2020 роках.

Тож суд дійшов до висновку, що у спірних податкових повідомленнях-рішеннях земельний податок за 2018, 2019, 2020 роки за земельну ділянку з кадастровим номером :15:004:0044 нарахований позивачу всупереч вимогам пункту 286.1 статті 286 ПК України, за відсутності відповідних даних державного земельного кадастру про земельну ділянку, а при обчисленні розміру земельного податку за 2019 та 2020 роки невірно застосована ставка податку. Це призвело до неправильного обчислення (завищення) розміру податкових нарахувань у спірних податкових повідомленнях-рішеннях.

Оцінюючи доводи позивача про відсутність у відповідача права повторно видавати податкові повідомлення-рішення після скасування судом попередніх податкових повідомлень-рішень та про порушення відповідачем граничного строку надіслання податкових повідомлень-рішень, установленого пунктом 286.5 статті 286 ПК України, суд виходить з того, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктами 58.1, 58.2 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 55.1 статті 55 ПК України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року №1204, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 року за №124/28254, затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (надалі - Порядок №1204).

Підпунктом 3 пункту 1 розділу II Порядку №1204 передбачено, що контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках: якщо згідно із законодавством з питань державної митної справи, податковим та іншим законодавством відповідальним за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з пунктом 2 розділу II Порядку №1204 у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за формою "Ф" - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1).

Відповідно до пункту 4, 5, 6 розділу II Порядку №1204 якщо за результатами адміністративного оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, збільшуються, то крім раніше сформованого податкового повідомлення-рішення, складається та додатково надсилається (вручається) окреме податкове повідомлення-рішення на суму збільшення шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному порядку.

Якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Якщо податкове повідомлення-рішення скасовується в інших випадках, передбачених статтею 55 Кодексу, у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства або відповідно до статті 56 Кодексу під час проведення процедури його адміністративного оскарження не внаслідок зміни зазначеної в ньому загальної суми грошових зобов`язань, суми зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, платнику податків надсилається (вручається) нове податкове повідомлення-рішення, а також розрахунок грошового зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства з урахуванням рішення контролюючого органу.

Пунктом 7 розділу II Порядку №1204 передбачено, що податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4 - 6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов`язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.

Судом установлено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 року в адміністративній справі №340/2846/19 за позовом ОСОБА_1 скасовані попередні податкові повідомлення - рішення форми "Ф" №48669-5302-0909 від 08.05.2018 року, №3-0909 від 26.04.2019 року про визначення йому сум земельного податку за 2018 та 2019 роки у розмірі 114670,75 грн. з тих підстав, що нарахування земельного податку проведено ГУ ДФС в Івано-Франківській області за відсутності належних доказів нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Цим судовим рішенням не спростовано обов`язок позивача сплачувати земельний податок за земельну ділянку з кадастровим номером :15:004:0044 та обов`язок відповідача як контролюючого органу нараховувати позивачу земельний податок.

За правилами підпункту 60.1.4 пункту 60.1, пункту 60.5 статті 60 ПК України скасовані судом податкові повідомлення - рішення форми "Ф" №48669-5302-0909 від 08.05.2018 року, №3-0909 від 26.04.2019 року вважаються відкликаними з 04.08.2020 року - у день набрання законної сили постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 року в адміністративній справі №340/2846/19. Позивач не сплачував податок, нарахований йому цими податковими повідомленнями-рішеннями.

Відповідач, отримавши вказане рішення суду, керуючись пунктами 6, 7 розділу II Порядку №1204, надіслав позивачу нові податкові повідомлення-рішення форми "Ф" №334-0413-0909 від 09.09.2020 року, №335-0413-0909 від 09.09.2020 року, якими ОСОБА_1 визначено до сплати податкові зобов`язання по земельному податку за 2018 та 2019 роки. Податкові зобов`язання нараховані в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 ПК України, як це передбачено пунктом 287.10 статті 287 ПК України.

Тож у діях відповідача щодо повторного нарахування позивачу у вересні 2020 року земельного податку за звітний 2018 та 2019 роки порушень не встановлено. Воднораз та обставина, що податкові повідомлення-рішення направлені позивачу після закінчення строку, установленого п.286.5 ст.286 ПК України, за правилами пункту 287.10 статті 287 ПК України звільняє його від відповідальності за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У ході судового розгляду справи відповідачем не доведено правомірність обчислення розміру земельного податку у спірних податкових повідомленнях-рішеннях. Під час розгляду справи суду не вдалося встановити належний розмір податкового зобов`язання позивача зі сплати земельного податку за 2018, 2019, 2020 роки через відсутність у матеріалах справи достовірної інформації про елементи (складові), необхідні для обчислення сум податку за ці звітні періоди. Тож спірні податкові повідомлення-рішення підглядають скасуванню повністю.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач у позовній заяві об`єднав майнові вимоги про скасування трьох рішень податкового органу, якими йому визначено податкових зобов`язань на загальну суму 344012,25 грн., та сплатив за ці майнові вимоги судовий збір у розмірі 3441 грн. (а.с. 8)

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, встановлена ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тож судовий збір за подання цього позову становить 3440, 12 грн. (344 012, 25 грн. х 1%), а решта 0,88 грн. (3441 грн. - 3440, 12 грн.) сплачені позивачем зайво.

З огляду на задоволення позову, на користь позивача слід стягнути судові витрати на сплату судового збору в сумі 3440,12 гривень за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Судовий збір у розмірі 0,88 грн., що сплачений зайво, може бути повернутий позивачу з державного бюджету за його клопотанням.

Керуючись статтями 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області №334-0413-0909 від 09.09.2020 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області №335-0413-0909 від 09.09.2020 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області №3-0909 від 29.04.2020 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 3440,12 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш