Справа № 420/7566/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 р. Категорія 111020300м.ОдесаСправа № 420/7566/20
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

час і місце ухвалення: спрощене провадження,

м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
ГУ ДПС Коперсак М.С. (витяг, посвідчення)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року по справі за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до приватного акціонерного товариства "БЕРЕЗИНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ" про стягнення суми податкового боргу у розмірі 393368,05 грн., -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства "БЕРЕЗИНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ" про стягнення суми податкового боргу у розмірі 393368,05 грн., мотивуючи його тим, що на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №174 УДКСУ у Тарутинському районі Одеської області направило на адресу контролюючого органу подання № 21 від 01.04.2020р. для здійснення до ПРАТ "БЕРЕЗИНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ", заходів щодо стягнення простроченої заборгованості «Повернення позичок за постановою КМУ від 11.09.1997р. №1003» в розмірі 151 252 грн. та подання № 22 від 01.04.2020р. для здійснення до ПРАТ "БЕРЕЗИНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ", заходів щодо стягнення простроченої заборгованості «Повернення бюджетних позичок, наданих на закупівлю сільськогосподарської продукції за державним замовленням (контрактом) 1997р.», в розмірі 242116,05 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у задоволенні адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до приватного акціонерного товариства "БЕРЕЗИНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ" про стягнення суми податкового боргу у розмірі 393368,05 грн. відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції не врахував, що щодо відповідача існує заборгованість в загальному розмірі 393 368,05 грн. перед державним бюджетом. На підтвердження цієї обставини позивач надає подання УДКСУ у Тарутинському районі Одеської області № 21 від 01.04.2020 року щодо стягнення 151252,00 грн., та подання УДКСУ у Тарутинському районі Одеської області № 22 від 01.04,2020 року щодо стягнення 242116,05 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що приватне акціонерне товариство "БЕРЕЗИНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ" зареєстроване як юридична особа 14.05.1998 (Дата запису: 15.12.2004 Номер запису: 0000063) та з 29.12.1992 року перебуває на податковому обліку як платник податків.

Управлінням Державної казначейської служби України у Тарутинському районі Одеської області на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №174 скеровано на адресу Головного управління ДПС в Одеській області подання №21 від 01.04.2020 року для здійснення до Приватного акціонерного товариства "БЕРЕЗИНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ" заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (фінансова допомога надана згідно постанови КМУ №1003 від 11 вересня 1997 року) у сумі 151252,00 грн. (а.с.11).

Також, Управлінням Державної казначейської служби України у Тарутинському районі Одеської області на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №174 скеровано на адресу Головного управління ДПС в Одеській області подання №22 від 01.04.2020 року для здійснення до Приватного акціонерного товариства "БЕРЕЗИНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ" заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (фінансова допомога надана згідно постанови КМУ №1003 від 11 вересня 1997 року) у сумі 242116,02 грн. (а.с. 18).

Враховуючи надходження на адресу Головного управління ДПС в Одеській області подання №21 та № 22 від 01.04.2020 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції зазначив про передчасність заявлених позовних вимог з огляду на недотримання контролюючим органом обов`язкових процедур, що передують зверненню до суду із даним позовом, зокрема, ненаправленням податкової вимоги відповідачу. Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду не погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Бюджетного кодексу України від 21.06.2001 року №2542-III у разі невиконання юридичними особами своїх зобов`язань щодо погашення та обслуговування наданих на умовах повернення кредитів, залучених державою або під державні гарантії, інших гарантованих державою зобов`язань, та стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок із державного бюджету, позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, плати за користування цими позичками органи стягнення застосовують механізм стягнення цієї заборгованості у порядку, передбаченому законом для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна боржників.

Наведене вище положення відображено і в Бюджетному кодексі України від 08.07.2010р. №2456-VI, який набрав чинності 01.01.2011 року.

Згідно з ч.9 ст.17 БК України прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання органами доходів і зборів, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.

Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) не поширюється.

Відповідно до пп.19-1.1.38 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України до функцій контролюючого органу віднесено забезпечення стягнення сум простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України закріплено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, погашення простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) здійснюється у порядку, визначеному главою 9 розділу II цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2011 року №174 затверджено Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками /фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості (далі Порядок № 174).

Наведений Порядок №174 регламентує дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державою або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надав бюджетні позички / фінансову допомогу у 1993 - 1998 роках, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою; встановлює механізм нарахування пені Мінфіном на суми простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та територіальними органами Державної казначейської служби на суми простроченої заборгованості за бюджетними позичками / фінансовою допомогою, наданими Мінфіном у 1993 - 1998 роках.

Згідно з пунктами 6, 9, 10 цього Порядку №174 облік простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою ведеться органами Державної казначейської служби у валюті бюджетної позички/фінансової допомоги, в якій вони надані. Кошти, що надходять до бюджету в рахунок погашення простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, зараховуються органами Державної казначейської служби на рахунки, відкриті згідно з бюджетною класифікацією. Державна казначейська служба на підставі зазначеної в пунктах 4 і 8 цього Порядку інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету та протягом тижня після надходження інформації, зазначеної в пункті 8 цього Порядку, інформує територіальні органи Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені, а також про розмір простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою. З метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом: інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені; нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками / фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.

П.15 Порядку № 174 передбачає, що прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою / фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що саме по собі подання носить лише обліковий, інформативний характер щодо наявності суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/ фінансовою допомогою перед державою.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначаються правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно зі ст.1 цього Закону визначено поняття первинного документу - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості за бюджетною позичкою, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки тільки первинні документи, які підтверджують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року №826/8966/14.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що будь-яких первинних та банківських документів на підтвердження перерахування відповідачу і отримання ним спірної суми заборгованості, яку позивач просить стягнути, контролюючим органом не надано.

Крім того, відповідач заперечує наявність вказаної заборгованості перед державою в особі позивача, оскільки вказані кошти не отримувалися з бюджету. Відповідачем не укладалися відповідні договори про надання позички, в бухгалтерському обліку відсутні відомості щодо надходження цих коштів на рахунки підприємства (банківські виписки, платіжки, касові чеки тощо).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

За приписами ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача суми податкового боргу у розмірі 393368,05 грн.

Разом з тим, помилковими є висновки суду першої інстанції про передчасність заявлених позовних вимог з огляду на недотримання контролюючим органом обов`язкових процедур, що передують зверненню до суду із даним позовом, зокрема, ненаправленням податкової вимоги відповідачу.

Так, Верховний Суд у своїй постанові по справі № 580/197/19 від 12 грудня 2019 року зазначив, що обов`язок погасити суму такої простроченої заборгованості та можливі наслідки її непогашення в установлений строк передбачено статтею 17 БК України, відповідно, невручення відповідачу податкової вимоги жодним чином не вплинуло на права та обов`язки відповідача щодо погашення заборгованості перед місцевим бюджетом, а задоволення судом позову про стягнення вказаної заборгованості не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області про стягнення суми податкового боргу у розмірі 393368,05 грн. належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними матеріалами справи та задоволенню не підлягають.

Підставами для зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.4 ч.1 ст.317 КАС України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч.4 ст.317 КАС України).

Враховуючи викладене та те, що судом першої інстанції правильно скасовано рішення суб`єкта владних повноважень, але зазначено не зовсім вірні мотиви, колегія суддів вважає необхідним, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, змінити мотивувальну частину судового рішення, шляхом її викладення в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року по справі № 420/7566/20 змінити, шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено 16 лютого 2021 року.

суддя-доповідач Семенюк Г.В.
судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.